ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р.Справа № 922/4443/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Абада", с. Циркуни;
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БКЗ-Інвест", с. Губарівка;
про визнання недійсним договору
за участю представників:

позивача - не з"явився;

відповідача - Караван Р.В., довіреність від 02.02.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Абада" 08.10.2014 р. звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БКЗ-Інвест" про визнання недійсним договору поставки від 08 вересня 2014 року № КП-Б-А-001/09-14, укладений між ТОВ "Абада" та ТОВ "БКЗ-Інвест".

В обґрунтування позову вказує на те, що, по-перше, спірний договір мав укладатися лише зі згоди загальних зборів ТОВ "Абада" більшістю не менше як у 3/4 голосів, у відповідності до ст. 98 ЦК України, а по-друге - Слюсар В.О., який підписав договір поставки від 08.09.2014р., рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Абада", прийнятим 01.09.2014р., був звільнений з посади директора Товариства, а відтак не має повноважень представляти інтереси Товариства; в якості правових підстав вказує на норми ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України.

Позивач свого представника у судове засідання 17.03.2015 р. не направив, доказів на виконання судової ухвали від 04.03.2015 р. не надав, причини неявки у судове засідання суду не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.03.2015 р. проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні, підтримав обставини викладені у відзиві на позовну заяву № 29 від 07.11.2014р. (вх. № 39218 від 07.11.2014р., а.с. 27-31) та поясненнях по справі № 37 від 20.11.2014 р. (вх. № 41548 від 21.11.2014 р., а.с. 60-61). Крім того, відповідач звернувся з клопотанням про долучення до матеріалів справи пояснень № 23 від 13.03.2015 р. (вх. № 9756 від 13.03.2015 р.) та доказів наданих на їх підтвердження, які судом досліджені та долучені до матеріалів справи. Так у своїх поясненнях відповідач зазначає про те, що рішенням господарського суду Харківської області від 10.11.2014 року у справі № 922/4462/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 р., за позовом 1. фізичної особи Слюсар Яни Володимирівни, с. Циркуни Харківського району Харківської області та 2. фізичної особи Слюсар Галини Іванівни, с. Циркуни Харківського району Харківської області до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Абада", с. Циркуни Харківського району Харківської області, 2. Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції, м. Харків, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1. Тригуб Олександр Васильович, с. Вишневе Балаклійського району Харківської області, 2. Бражник Юрій Олексійович , с. Петропавлівка Вовчанського району Харківської області, про визнання недійсним рішення та зобов"язання вчинити певні дії, - позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Абада", яке оформлено протоколом загальних зборів учасників від 01 вересня 2014 року. Скасовано реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців щодо зміни керівника та осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Абада". Крім того, відповідач зазначає про відсутність в матеріалах справи достовірних відомостей про вартість майна ТОВ "Абада" станом на момент укладення спірного правочину. Такі обставини, на думку відповідача, свідчать про відсутність правових підстав для задоволення позову у даній справі.

Приймаючи до уваги, що позивач, з урахуванням приписів п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника позивача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв"язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд установив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Абада", в особі директора В.О. Слюсара (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БКЗ-Інвест", в особі директора О.І. Сисуна (покупець) був укладений договір поставки від 08.09.2014 р. № КП-Б-А-001/09-14 (а.с. 10-13), відповідно до п.1.1. якого постачальник в порядку та на умовах, визначених договором, передає, а покупець приймає та оплачує врожай соняшнику, що відповідає по якості ДСТУ 7011:2009, орієнтовною кількістю 300 (триста) тонн, та кукурудзи, що відповідає по якості ДСТУ 4525:2006, орієнтовною кількістю 250 (двісті п"ятдесят) тонн (урожай, товар) із земельних ділянок, зазначених у додатку №1 до цього договору (а.с. 14-17).

Право власності на товар від постачальника до покупця переходить з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі товару (п. 2.4. договору).

Ціна товару, що відповідає показникам по якості згідно п. 2.5. договору, складає:

- 3.400,00 грн. за тонну соняшника; орієнтовна договірна вартість 990.000,00 грн., ПДВ не передбачений;

- 1.050,00 грн. за тонну кукурудзи; орієнтовна договірна вартість 262.500,00 грн., ПДВ не передбачений.

Загальна орієнтовна сума по договору (ціна договору) складає 1.252.000,00 грн., ПДВ не передбачений (п. 4.2. договору).

За змістом п. 4.3. договору передплата за товар здійснюється покупцем у розмірі 100% від суми договору у 3-х денний строк з моменту підписання даного договору.

На виконання умов п.4.3. даного договору відповідач сплатив позивачу 1.252.000,00 грн. (платіжне доручення № 150 від 08.09.2014 р., а.с. 64), сторонами підписані акти приймання-передачі товару від 17.09.2014 р. та від 22.09.2014 р. (а.с. 62, 63), у відповідності до п.2.4. договору.

Як стверджує позивач у позовній заяві Слюсар В.О., в порушення ч.2 п.2 ст. 98 ЦК України, без згоди загальних зборів ТОВ "Абада" підписав договір ціна якого перевищує 50% майна товариства - згідно бухгалтерської довідки за станом на 08.09.2014 р. від 05.10.2014 р. (а.с. 20) загальна вартість майна ТОВ "Абада" становить 638.752,70 грн.

Крім того, позивач стверджує, що Слюсар В.О., який підписав договір поставки від 08.09.2014р., рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Абада", прийнятим 01.09.2014р., оформленим протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Абада" від 01.09.2014 р. (а.с. 18-19) був звільнений з посади директора Товариства, а відтак не мав права на підписання оспорюваного правочину.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку шляхом визнання недійсним договору поставки від 08 вересня 2014 року № КП-Б-А-001/09-14.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до ст. 638 ЦК України та ст. 180 ГК України договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов).

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно з положеннями ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Положення статті 98 ЦК України передбачають, що рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням нормативних положень ч. 1 ст. 190, ч.ч. 1 та 2 ст. 191 ЦК України, ч. 2 ст. 145 ГК України, вартість майна товариства в розумінні ст. 98 ЦК України повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення тощо з урахуванням майнових зобов'язань товариства.

З урахуванням ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень) суд зазначає, що обов'язок по доведенню факту укладення спірного правочину із порушенням норм ст. 98 ЦК України та факту звільнення Слюсара В.О., який підписав оспорюваний правочин - договір поставки від 08.09.2014р., з посади директора Товариства до підписання даного договору.

Проте, в даному випадку цей тягар доказування позивачем не витриманий.

За змістом п.2.5-1, п. 2.6. постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 обставини, визнані учасниками судового процесу і відображені в судових рішеннях, є преюдиціальними в розумінні частини третьої статті 35 ГПК України.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Так твердження позивача про те, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Абада", прийнятим 01.09.2014р., оформленим протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Абада" від 01.09.2014 р. (а.с. 18-19) Слюсар Володимир Олексійович був звільнений з посади директора Товариства, спростовуються наступними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Харківської області від 10.11.2014 року у справі № 922/4462/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 р. (надані відповідачем разом із поясненнями від 13.03.2015 р. № 23, вх. № 9756 від 13.03.2015 р.) визнано недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Абада", яке оформлено протоколом загальних зборів учасників від 01 вересня 2014 року. Скасовано реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців щодо зміни керівника та осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Абада".

При цьому, зі спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 08.09.2014 р. (а.с. 44-46), вбачається, що керівником ТОВ "Абада" був Слюсар Володимир Олексійович.

Більш того, згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Стосовно тверджень позивача про те, що Слюсар В.О., в порушення ч.2 п.2 ст. 98 ЦК України, без згоди загальних зборів ТОВ "Абада" підписав договір ціна якого перевищує 50% майна товариства, суд зазначає, що вони також не підтверджуються матеріалами справи.

Матеріали справи не містять достовірних відомостей про вартість майна ТОВ "Абада" станом на дату укладення спірного правочинну, у справі відсутня первісна та бухгалтерська документація з цього приводу, немає висновків сторонніх компетентних організацій з цього питання, і в зв'язку з цим 02.12.2014 ухвалою господарського суду Харківської області у справі №922/4443/14 було призначено судову експертизу документів про економічну діяльність підприємств і організацій, на вирішення експертів були поставлені питання щодо того, яка була вартість майна ТОВ "Абада" станом на 08.09.2014 р. та як співвідносяться вартість майна ТОВ "Абада" станом на 08.09.2014р. із сумою договору поставки від 08.09.2014 р. № КП-Б-А-001/09-14? Обов'язок по оплаті витрат на проведення судової експертизи документів про економічну діяльність підприємств і організацій був покладений на позивача.

03.03.2015 р. до господарського суду Харківської області за супровідним листом від 26.02.2015р. № 14144 (від 03.03.2015 р. вх. № 536), у якому експерт повідомив, що за відсутності оплати вартості проведення судової експертизи, така знята з виконання.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Фактично єдиним доказом наданим позивачем на підтвердження вартості майна ТОВ «Абада» є бухгалтерська довідка за станом на 08.09.2014 р. від 05.10.2014 р. (а.с. 20).

Вказана довідка від 05.10.2014 р., що складена в односторонньому порядку, підписана Тригубом Олександром Васильовичем, тобто особою, яка не мала права її підписувати, і як встановлено судом не являлася диретором ТОВ "Абада" станом ані на укладення спірного правочину, ані станом на складення довідки - 05.10.2014 р., що в свою чергу унеможливлює прийняття наданої позивачем довідки судом як належного та допустимого доказу вартості майна Товариства.

Інших доказів на підтвердження вартості майна станом на момент укладення оспорюваного правочину позивачем не надано, не міститься таких доказів і в матеріалах справи.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову про визнання недійсним договору поставки від 08 вересня 2014 року № КП-Б-А-001/09-14, укладеного між ТОВ "Абада" та ТОВ "БКЗ-Інвест", в повному обсязі.

Судові витрати у даній справі, які складаються з 1.218,00грн. судового збору, у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 11, 92, 97, 98, 203, 215, 509, 627, 629 ЦК України, ст. 180 ГК України, ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 19.03.2015 р.

Суддя О.В. Бринцев

/Справа № 922/4443/14/