ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р.Справа № 922/324/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.Л." м. Київ
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів
за участю :

позивача - не з'явився

dідповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "М.С.Л." м. Київ звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, про стягнення заборгованості в сумі 18 101,0грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору суборенди нежитлового приміщення № МСЛ -13-003156 від 07.08.2013р., укладеного між позивачем та відповідачем. Також позивач просить суд покласти на відповідача сплачені позивачем судові витрати в сумі 1827,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 19.01.2015 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.02.2015р. об 11:40 год.

Ухвалою господарського суду від 10.02.2015року , у зв*язку із неявкою в судове засідання представника відповідача , розгляд справи відкладено до 05.03.2015року.

Представник позивача в судове засідання 05.03.3015року не з*явився, через канцелярію господарського суду (вх.№7934 від 02.03.2015року) надав пояснення стосовно заявлених позовних вимог , в яких зазначив про знищення орендованого приміщення 26.06.2014року. У зв*язку із тим, що позивач сплачуючи суборендну плату не міг передбачити знищення вказаного об*єкту суборенди, позивач вказував на те, що відповідач володіє грошовими коштами без достатніх правових підстав, а тому в силу ст.1212 ЦК України такі кошти підлягають поверненню позивачеві, крім тог, просить суд розглянути справу без участі представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання 05.03.2015року не з'явився, явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про причини своєї неявки суд не повідомив. Ухвала про порушення провадження у справі , направлена на адресу, яка вказана позивачем у позовній заяві, повернулась до суду без вручення адресату, з поміткою" за спливом строку зберігання".

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання (за місцезнаходженням згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), проте не скористався наданими йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України правами на участь у судовому засіданні, а також не надав суду жодного доказу в обґрунтування заперечень проти позову або на підтвердження належного виконання договірних зобов'язань, суд визнав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

7 серпня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір суборенди нежитлового приміщення №МСЛ-13-003156 , за яким Відповідач передавав у строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 25,00 кв. м.

Розділом другим договору суборенди, сторонами передбачено суборендну плату та порядок розрахунків між сторонами, зокрема п.2.1.,.2.2.,.2.3.,.2.4. договору передбачено, що, суборендна плата за Приміщення становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Суборендна плата починає нараховуватись та оплачуватись з дати передачі приміщення суборендодавцем суборендарю за актом прийому - передачі приміщення. Суборендар протягом двох робочих днів від дня підписання договору суборенди сплачує авансовий платіж суборендної плати за приміщення за перший та останній місяць суборенди. Наступний платіж здійснюється суборендарем по закінченню одного календарного місяця також авансовим платежами. Розрахунки між суборендарем та суборендодавцем здійснюється не пізніше п*ятого числа наступного місяця, в безготівковому порядку у відповідності до реквізитів , вказаних сторонами в договорі.

Приміщення було передано за Актом приймання-передачі 5 вересня 2013 року, орендна плата почала нараховуватися з вказаного числа, що підтверджується копією акту приймання-передачі .

Розділом четвертим договору , сторонами передбачено строк дії договору суборенди, зокрема п.4.1., п.4.7. договору сторонами передбачено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 01.02.2014року, а у частині взаємних розрахунків до повного їх виконання. Строк дії договору становить дванадцять місяців з моменту підписання договору .

Дія договору припиняється у разі :

- закінчення строку дії договору ,

- взаємної письмової згоди сторін ,

- загибелі приміщення,

- за рішенням суду

- у випадках , передбачених п.п.4.4.,.4.5.,.4.6. цього договору,

- в інших випадках , передбачених діючим законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання вимог п. 2.3. Договору суборенди нежитлового приміщення №МСЛ- 13-003156 від 07.08.2013 року Позивач 13 вересня 2013 року сплатив авансовий платіж за останній місяць користування приміщенням у розмірі 17 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №1634 від 13.09.2013 року.

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив на користь Відповідача сплату орендної плати у сумі 9 000 гривень 2 червня 2014 року , що підтверджується платіжним дорученням №3280 та здійснено доплату у сумі 4 000 грн. від 4 червня 2014 року , що підтверджується платіжним дорученням №3284, таким чином, всього, сплативши на користь Відповідача 13 000 грн. орендної плати за червень.

Однак, у зв'язку із тим, що незалежно від волі сторін, приміщення 26 червня 2014 року було фізично знищено третіми особами, а тому оренда його стала неможливою, позивач, посилаючись на ст. 1212 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 18 101,0грн. - надмірно перерахованих коштів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вказані вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, із змісту вищевказаної норми вбачається, що для з'ясування чи набула особа відповідного зобов'язання, визначеного ст. 1212 Цивільного кодексу України, необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов'язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього підстав.

Судом встановлено, що , 26 червня 2014 року дія Договору була припинена у зв'язку із загибеллю Приміщення, що не потребує підписання будь-яких додаткових угод, враховуючи те, що Позивач, сплачуючи відповідно до умов Договору суборендну плату, не міг передбачити, що об'єкт оренди (приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2) буде фізично знищений, Позивачем здійснено передплату суборендної плати у розмірі 18101,0 грн.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що сума надмірно перерахованих позивачем коштів на час прийняття рішення відповідачем не повернута, її розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 18 101, 00 грн. заборгованості (надмірно перерахованих коштів) підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судовий збір, відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю"М.С.Л"(01004, м. Київ, Печерський район, вул. Шовковична, буд.50-А , код 30109292) - 18 101,0грн. надмірно перерахованих коштів, витрат по сплаті судового збору в сумі 1827,0грн. судового збору .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.03.2015 р.

Суддя О.О. Присяжнюк