ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.03.15р. Справа № 904/129/15
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА БІЗОН", м. Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НОВОМОСКОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення 22343 грн. 24 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - Портянко Г.А., представник, дов. № б/н від 10.01.2015 року

від відповідача - Ремезюк А.Ю., представник, дов. № 19-13 від 19.01.2015 року

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Бізон" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" про стягнення 22 343,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з оплати поставленого позивачем товару у бездоговірній формі на умовах попередньої оплати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.15р. порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 10.02.15р.

10.02.2015р. в присутності представників сторін оголошено перерву до 19.02.15р.

19.02.2015р. представник позивача в судовому засіданні надав пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог у повному обсязі, просив суд в позові відмовити, у зв'язку з тим, що предмет спору в даній справі був предметом розгляду у справі № 904/4385/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бізон" до публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 26604 грн. 69 коп., в якій позивач (ТОВ "Фірма "Бізон") відмовився від позову, а провадження у справі було припинено.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2015р., у зв'язку з необхідністю здійснення запиту про витребування для огляду в судовому засіданні справи №904/4385/14, розгляд справи відкладено на 04.03.2015р. Зобов'язано позивача надати до судового засідання належним чином засвідчені копії рахунків, виставлених за видатковими накладними, що є предметом даного спору, оригінали для огляду в судовому засіданні. Зобов'язано відповідача надати відзив на позовну заяву і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, з вказанням відомостей передбачених ст. 59 ГПК України.

04.03.2015р. представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. На запит суду, щодо надання витребуваних ухвалою господарського суду копій рахунків, виставлених за видатковими накладними, що є предметом даного спору, представник позивача зазначив про неможливість їх надання, у зв'язку з їх відсутністю у позивача, вказав, що у позивача в наявності є лише електронні копії цих рахунків.

На запитання суду, щодо того, чи було між сторонами укладені інші договори на поставку товарів, чи були інші позадоговірні поставки товарів, представник позивача відповів, що договори з відповідачем не укладались, а поставка товару, яка є предметом даного спору, відбувалась без укладення договору.

Представник відповідача заперечив, вказав, що поставка товару, яка є предметом даного спору, відбувалась на підставі договору, про що свідчать рахунки, які були надані позивачем до справи №904/4385/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бізон" до публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 26 604 грн. 69 коп., в якій позивач відмовився від позову, а провадження у справі було припинено.

На запит суду від 19.02.2015р. про витребування для огляду в судовому засіданні справи №904/4385/14, 23.02.2015р. суддею Красотою О.І. було надано матеріали справи №904/4385/14, які були оглянуті судом в судовому засіданні призначеному на 04.03.2015р.

В судовому засіданні, в присутності представників сторін оголошено перерву до 11.03.15р., витребувано у відповідача засвідчені копії рахунків, виставлених за видатковими накладними, що є предметом даного спору, а також зобов'язано позивача та відповідача надати до справи довідку з підприємства, щодо того чи були між сторонами укладені договори на поставку товарів та чи були між сторонами позадоговірні поставки товарів.

11.03.2015р. представник відповідача заперечив проти позову у повному обсязі, просив суд в позові відмовити, надав для приєднання до матеріалів справи, витребувані судом рахунки фактури, які надавались ТОВ "Фірма "Бізон", довідку щодо укладених договорів, податкові накладні, а також договір поставки на умовах відстрочки платежу №135 від 01.04.2013р.

В судовому засіданні в присутності представників позивача та відповідача оголошено перерву до 12.03.2015р.

12.03.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог у повному обсязі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

12.03.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач у позовній заяві, товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Бізон" (позивач) в період з 29.08.2013р. по 16.01.2014р. здійснило поставку товару на адресу публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" (відповідач) загальною вартістю 22343,23 грн. на умові попередньої оплати, в підтвердження чого позивачем надано видаткові накладні, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печаткою підприємства позивача, а саме:

- № 0-001656 від 29.08.2013р. на загальну суму 1097,38 грн.;

- № 0-002044 від 23.10.2013р. на загальну суму 267,58 грн.;

- № 0-002075 від 28.10.2013р. на загальну суму 457,89 грн.;

- № 0-002141 від 06.11.2013р. на загальну суму 3 712,25 грн.;

- № 0-002179 від 18.11.2013р. на загальну суму 541,45 грн.;

- № 0-002409 від 11.12.2013р. на загальну суму 7 763,99 грн.;

- № 0-002462 від 13.12.2013р. на загальну суму 675,02 грн.;

- № 0-000009 від 09.01.2014р. на загальну суму 6 999,02 грн.;

- № 0-000077 від 16.01.2014р. на загальну суму 828,65 грн. (а.с.8-16).

Товар за вищевказаними видатковими накладними отримав уповноважений представник відповідача Бутко Володимир Григорович, на підставі виданих йому довіреностей, копії яких містяться в матеріалах справи. (а.с.17-20)

В зв'язку з тим, що відповідач оплату за отриманий товар не здійснив, 03.07.2014р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату поставленого позивачем товару. (а.с.21).

Як зазначає позивач, станом на час розгляду справи, відповідач на вимогу не відреагував, оплату товару у розмірі 22 343,23 грн. не здійснив, що і є стало підставою для звернення позивача до господарського суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобов'язаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач звертаючись до господарського суду обґрунтував свої вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з оплати товару за видатковими накладними № 0-001656 від 29.08.2013р.;- № 0-002044 від 23.10.2013р. ; - № 0-002075 від 28.10.2013р.; - № 0-002141 від 06.11.2013р.; - № 0-002179 від 18.11.2013р.; - № 0-002409 від 11.12.2013р.; - № 0-002462 від 13.12.2013р.; - № 0-000009 від 09.01.2014р.; - № 0-000077 від 16.01.2014р. (а.с.8-16), тобто позивач вважає, що відповідачем неналежним чином виконанні зобов'язання з оплати поставленого товару позивачем у бездоговірній формі, але зазначений факт (поставки товару у бездоговірній формі) спростовується матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що поставка за видатковими накладними № 0-001656 від 29.08.2013р. ;- № 0-002044 від 23.10.2013р. ; - № 0-002075 від 28.10.2013р.; - № 0-002141 від 06.11.2013р.; - № 0-002179 від 18.11.2013р.; - № 0-002409 від 11.12.2013р.; - № 0-002462 від 13.12.2013р.; - № 0-000009 від 09.01.2014р.; - № 0-000077 від 16.01.2014р. відбулася в рамках укладеного між позивачем та відповідачем договору № 135 від 01.04.2013 року, що підтверджується податковими накладними, які містяться в матеріалах справи, де в графі «вид цивільно-правового договору» зазначено поставка за спірними видатковими накладними, була здійснена на підставі договору №135 від 01.04.2013р.(а.с. 51-59)

Також, при огляді витребуваної справи №904/4385/14, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бізон" до публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 26604 грн. 69 коп, встановлено, що предметом даної справи було стягнення заборгованості за договором №135 від 01.04.2013р., щодо оплати поставленого товару за видатковими накладними - № 0-001656 від 29.08.2013р. ;- № 0-002044 від 23.10.2013р. ; - № 0-002075 від 28.10.2013р.; - № 0-002141 від 06.11.2013р.; - № 0-002179 від 18.11.2013р.; - № 0-002409 від 11.12.2013р.; - № 0-002462 від 13.12.2013р.; - № 0-000009 від 09.01.2014р.; - № 0-000077 від 16.01.2014р., тобто предметом розгляду є ті ж самі видаткові накладні, які надані до цієї ж справи (справи № 904/129/15). Ухвалою господарського суду (суддя Красота О.І.) від 02.09.2014р. провадження у справі №904/4385/14 було припинено на підставі п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з відмовою позивача від позову.

Як вбачається з матеріалів вищевказаної справи №904/4385/14, предметом спору було стягнення заборгованості за договором відповідно до видаткових накладних в яких є посилання на рахунки-фактури № 0-001656 від 21.08.2013р., №0-002044 від 23.10.2013р., №0-002075 від 28.10.2013р., №0-002141 від 06.11.2013р., 0-002179 від 08.11.2013р., 0-002409 від 09.12.2013р., 0-002462 від 13.12.2013р., № 0-000009 від 08.01.2014р.; - №0-000077 від 16.01.2014р., які підписані представником позивача та скріплені печаткою підприємства позивача, відповідно до яких умовою продажу безпосередньо є договір поставки № 135 від 01.04.2013р.

Також, в підтвердження того, що заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення, виникла на підставі договору поставки №135 від 01.04.2013р., свідчить претензія позивача (а.с.21), в якій позивач просить відповідача оплатити заборгованість за договором №135 від 01.04.2013р., за отриманий товар відповідно до видаткових накладних - № 0-001656 від 29.08.2013р. ;- № 0-002044 від 23.10.2013р. ; - № 0-002075 від 28.10.2013р.; - № 0-002141 від 06.11.2013р.; - № 0-002179 від 18.11.2013р.; - № 0-002409 від 11.12.2013р.; - № 0-002462 від 13.12.2013р.; - № 0-000009 від 09.01.2014р.; - № 0-000077 від 16.01.2014р., проте у позовній заяві, позивач не посилається на договір, як на підставу виникнення заборгованості, а вказує лише накладні, що не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.

Інших доказів, в підтвердження позовних вимог, позивачем надано не було.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України на стороні, що подала позов лежить зобов'язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази поставки товару, судом встановлено, що за видатковими накладними, наданими позивачем: № 0-001656 від 29.08.2013р.;- № 0-002044 від 23.10.2013р. ; - № 0-002075 від 28.10.2013р.; - № 0-002141 від 06.11.2013р.; - № 0-002179 від 18.11.2013р.; - № 0-002409 від 11.12.2013р.; - № 0-002462 від 13.12.2013р.; - № 0-000009 від 09.01.2014р.; - № 0-000077 від 16.01.2014р. (а.с.8-16), поставка товару відбулась саме на підставі договору №135 від 01.04.2013р., а стягнення за договором №135 від 01.04.2013р. за даними видатковими накладними вже було предметом розгляду справи №904/4385/14, в якій відповідач відмовився від позовних вимог про стягнення заборгованості за договором №135 від 01.01.2013р.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 22343 грн. 24 коп. заборгованості на підставі видаткових накладних, не обґрунтована та спростовується матеріалами справи.

Вищенаведене надає суду підстави дійти висновку про те, що позивачем не доведено факт виникнення між сторонами зобов'язань поставки у позадоговірній формі на підставі видаткових накладних, а тому й порушення з боку відповідача зазначеного зобов'язання, у зв'язку з чим у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.03.2015р.

Суддя Л.П. Кармазіна