ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 березня 2015 року Справа № 926/1613/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівМачульського Г.М. (доповідач), Коробенка Г.П., Кравчука Г.А.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області
на ухвалуЛьвівського апеляційного господарського суду
від22.01.2015
у справі№926/1613/14
Господарського судуЧернівецької області
за позовомУправління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області
доЧернівецького регіонального відділення Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"
простягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга Управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до приписів статті 107 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право подати касаційну скаргу на ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Разом з тим, положеннями статті 11113 цього кодексу передбачено, що касаційні скарги можуть бути подані на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів.

Заявником подано касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції від 22.01.2015 однак така ухвала у справі відсутня, разом з тим у справі міститься постанова суду апеляційної інстанції із вказаною датою.

Згідно частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлені вимоги до форми і змісту касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Будь-які докази або відомості про направлення копії касаційної скарги іншій стороні у справі в матеріалах касаційної скарги відсутні, хоча реквізити іншої сторони по справі містяться на першому аркуші касаційної скарги.

Приписами п.3 ч.1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні у справі.

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст.1113 цього кодексу, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо її подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання або таке клопотання відхилено про відновлення цього строку.

Відповідно до статті 99 вказаного кодексу в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII.

Частина 3 статті 105 вказаного кодексу передбачає, що постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Разом з тим, згідно приписів статті 85 наведеного кодексу, суд має право у судовому засіданні оголосити тільки вступну та резолютивну частину рішення з подальшим оформленням повного рішення, у цьому випадку повне рішення повинно бути складено у строк не більше п'яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

Частиною 3 статті 50 даного Кодексу визначено, що перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

З наведених норм права вбачається, що право на касаційне оскарження виникає з наступного дня, що настає після дня оформлення повного рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного господарського суду була прийнята 22.01.2015, після чого була надіслана учасникам судового процесу 27.01.2015, що підтверджується відміткою про відправку на зворотному боці останнього аркушу оскарженої постанови.

Як вбачається з відмітки на поштовому конверті, в якому надійшла касаційна скарга, вона була подана через відділення поштового зв'язку 19.02.2015, тобто з пропуском двадцятиденного строку, встановленого ст.110 Господарського процесуального кодексу України для її подання.

Відповідно до ч.1 ст.53 цього кодексу за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Разом з тим, положення статті 1113 наведеного кодексу, яка є спеціальною у даних правовідносинах, визначають що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено (ч.1 п.5).

Таким чином у разі, якщо заявник скористається своїм правом на повторне подання касаційної скарги, належить враховувати зазначені норми щодо подачі відповідного клопотання та його обґрунтування.

Керуючись статтею 86, пунктом 3 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 у справі Господарського суду Чернівецької області №926/1613/14 повернути особі, що її подала.

Головуючий суддя Г.М. Мачульський

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук