РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015Справа №910/21599/13

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
доЖитлово-будівельного кооперативу "Київ - 5"
простягнення 412777 грн 92 коп.
Представники:
від позивача: Іващенко О.В.-представник за довіреністю № 91/2014/12/01-2 від 01.12.2014
від відповідача: Бойков О.С. - представник за довіреністю б/н від 16.02.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.11.2013 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Київенерго" з вимогами до Житлово-будівельного кооперативу "Київ - 5" про стягнення заборгованості за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.12.2005 № 1410168 у розмірі 412777 грн 92 коп., в тому числі 401535 грн 82 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію та 11242 грн 10 коп. 3 % річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.12.2005 № 1410168 не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість за використану теплову енергію за період з 01.12.2011 по 01.10.2013, а саме у розмірі 401535 грн. 82 коп., крім того у зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором позивачем нараховано 3 % річних у розмірі 11242 грн. 10 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2013, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.11.2014, позов задоволено повністю, з Житлово-будівельного кооперативу "Київ-5" на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" стягнуто 401 535 грн 82 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, 11 242 грн 10 коп. 3% річних за період з 01.12.2011 по 01.10.2013.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.01.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.11.2014 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2013 у справі № 910/21599/13 скасовано, а справу № 910/21599/13 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2015 справу № 910/21599/13 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 17.02.2015.

16.02.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення.

17.02.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли пояснення по справі.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 17.02.20145 оголошено перерву до 12.03.2015.

10.03.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли пояснення по справі.

У судове засідання 12.03.2015 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи.

У судовому засіданні 12.03.2015 була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази та матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2005 між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (постачальник за договором) та Житлово-будівельним кооперативом «Київ-5» (споживач за договором) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1410168 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов'язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в даному договорі.

Відповідно до cтатуту Публічного акціонерного товариства «Київенерго», затвердженого загальними зборами акціонерів Акціонерної енергопостачальної організації «Київенерго» (протокол № 2/2013 від 22.04.2013), Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго» перейменована у Публічне акціонерне товариство «Київенерго» у відповідності до вимог та положень Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 № 514-VI.

Положеннями розділу 5 договору встановлено термін дії договору, а саме даний договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2006. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення.

Положеннями пункту 2.2.2. договору встановлено, що постачальник щомісячно оформляє для споживача: величину фактично спожитої теплової енергії, визначену в гігакалоріях (табуляграму), та її вартість по кожному особовому рахунку споживача за розрахунковий період (місяць); платіжну вимогу-доручення, яка включає загальну вартість теплової поточного місяця з урахуванням кінцевого сальдо розрахунків на його початок; акт звірки розрахунків та податкові накладні (платнику податку) по кожній отриманій на свій розрахунковий рахунок сумі; корегування величини спожитої теплової енергії в разі непередбачених перерв в теплопостачанні житлового будинку (при наявності оформленого споживачем акта за підписом повноваженого представника постачальника).

Згідно з пунктом 2.2.1 договору постачальник зобов'язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, визначених в додатку 1 до договору.

Відповідно до пункту 2.3.1 договору споживач зобов'язався додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку 2 до договору.

Порядок розрахунків сторони погодили в додатку № 2 до договору, відповідно до умов якого розрахунки з споживачами за теплову енергію проводяться згідно з тарифами, встановленими постачальнику Управлінням цінової політики Київської міської державної адміністрації, затвердженими Розпорядженням КМДА від 10.12.2004 № 2249, за кожну відпущену Гігокалорію (1Гкал/грн.) без урахування ПДВ для розрахунків із житловими організаціями у розмірі 54,42 грн. (опалення 100 %, гаряче водопостачання 100%).

В період дії тарифів договору можливе змінення тарифів (пункт 12 додатку 2 до договору).

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» листами від 04.03.2009 № 048-21-2311/1410168/4, від 29.12.2010 № 048-21-16245/1410168/, від 11.06.2010 № 048-21-6857/1410168/4, від 09.12.2009 № 048-21-14497/1410168/4, від 02.11.2009 № 048-21-12373/1410168/4, від 03.09.2009 № 048-21-9882/1410168/4, від 27.05.2009 № 048-21-5703/1410168/4 та від 05.02.2009 № 048-21-1029/1410168/4 повідомляло відповідача про затвердження та введення в дію тарифів на теплову енергію.

Відповідно до пункту 8 додатку 2 до договору у разі відсутності у споживача будинкових комерційних приладів обліку, кількість спожитої ним теплової енергії в розрахунковому періоді визначається: на опалення - як множення кількості годин споживання теплової енергії за місяць на величину годинного теплового навантаження, зазначеного в додатках 1, 6, 7 з урахуванням середньомісячної температури теплоносія; на гаряче водопостачання - як множення кількості діб споживання за місяць на величину добового теплового навантаження, зазначеного в додатках 1, 6, 7 з урахуванням середньомісячної температури теплоносія.

Пунктом 9 додатку 2 до договору передбачено, що споживач щомісячно з 12 по 15 числа отримує в МВРТ-4 за адресою: вул. Строкача, 9 оформлену постачальником платіжну вимогу-доручення на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця за мінусом суми фактично сплаченої теплової енергії в поточному місяці, табуляграму фактичного споживання за попередній період та акт звірки, який оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Згідно з пунктом 10 додатку 2 до договору споживач щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА; до 25 числа поточного місця сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями на рахунок постачальника згідно з його розрахунком.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Нормами частини 2 статті 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм частини 6 та частини 7 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Згідно зі статею 20 Закону України "Про теплопостачання" тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

При розрахунку з споживачами за теплову енергію у період з 01.12.2011 до 01.10.2013 постачальником застосовуються тарифи, затверджені постановою НКРЕ № 1729 від 14.12.2010.

Відповідно до пункту 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 03.10.2007 № 1198, у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Згідно з пункту 24 Правил користування тепловою енергією, у разі коли обсяг постачання теплової енергії менший, ніж зазначений в договорі,теплопостачальна організація повинна зменшити плату шляхом проведення перерахунку за фактично спожиту теплову енергію відповідно до договору. У разі відхилення параметрів теплоносія в бік зменшення від затвердженого температурного графіка, передбаченого договором, споживачеві проводиться відповідний перерахунок.

Судом встановлено, що відповідно до Висновку комплексної судової експертизи із залученням фахівця в галузі теплопостачання № 4123 від 20.08.2014 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, призначеної ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2014, з урахуванням того, що позивач повинен був обраховувати теплову енергію на потреби гарячого водопостачання у відповідності до пункту 2.2.1 договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.12.2005 № 1410168 об'єм та розмір спожитої Житлово-будівельним кооперативом "Київ - 5" за період з грудня 2011 року по вересень 2013 року теплової енергії на потреби гарячого водопостачання підтверджується в об'ємі 690,022 Гкал та її вартість складає 140 253 грн 40 коп. та на потреби опалення в об'ємі 1495,501 Гкал та її вартість складає 303 975 грн 50 коп.

Як встановлено судом, споживач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання по оплаті спожитої теплової енергії за період з грудня 2011 року по вересень 2013 року за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.12.2005 № 1410168, у зв'язку з чим, з урахуванням часткових оплат, зазначених у довідці про надходження коштів за спожиту теплоенергію за період з грудень 2011 року по вересень 2013 року за номером особового рахунку: 1410168, станом на 01.10.2013 в останнього виникла заборгованість перед постачальником за спожиту теплову енергію у розмірі 288 811 грн 24 коп., що також визнається відповідачем.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати теплової енергії, поставленого позивачем за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.12.2005 № 1410168, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію, підлягають частковому задоволенню у розмірі 288 811 грн 24 коп. за перерахунком суду з урахуванням Висновку комплексної судової експертизи із залученням фахівця в галузі теплопостачання № 4123 від 20.08.2014 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3% річних у розмірі 11242 грн. 10 коп.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд наводить власний розрахунок 3 % з урахуванням задоволеної суми основного боргу за визначений позивачем період прострочення заборгованості:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
10184.7722.01.2012 - 31.01.2012103 %8.37
24556.9301.02.2012 - 29.02.2012293 %58.53
73184.7901.03.2012 - 31.03.2012313 %186.47
81959.8901.04.2012 - 30.04.2012303 %202.09
78769.6901.05.2012 - 31.05.2012313 %200.70
81539.6901.06.2012 - 30.06.2012303 %201.06
57528.7901.07.2012 - 31.07.2012313 %146.58
58597.4901.08.2012 - 31.08.2012313 %149.30
55105.8701.09.2012 - 30.09.2012303 %135.88
51891.8501.10.2012 - 31.10.2012313 %132.22
69717.8201.11.2012 - 30.11.2012303 %171.91
99137.5201.12.2012 - 31.12.2012313 %252.60
144327.5401.01.2013 - 31.01.2013313 %367.74
191641.1401.02.2013 - 28.02.2013283 %441.04
227936.4701.03.2013 - 31.03.2013313 %580.77
266875.9801.04.2013 - 30.04.2013303 %658.05
279174.9801.05.2013 - 31.05.2013313 %711.32
279549.2501.06.2013 - 30.06.2013303 %689.30
281922.1401.07.2013 - 31.07.2013313 %718.32
283734.7101.08.2013 - 31.08.2013313 %722.94
284585.7601.09.2013 - 30.09.2013303 %701.72
Всього:7436.91
З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.12.2005 № 1410168, вимоги позивача про нарахування відповідачу 3 % річних підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду у розмірі 7 436 грн 91 коп.

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» стосовно того, що якщо у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Окрім того, положеннями пункту 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 11.10.2010 N 2 "Про деякі питання практики застосування розділу XII2 Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що порядок і розміри справляння судового збору із заяв про перегляд судових рішень, а також повернення сплачених сум судового збору з цих заяв визначено Законом України "Про судовий збір", зокрема, абзацом третім частини першої, пунктом 1 частини другої статті 3, пунктом 11 частини другої статті 4, статтею 5, пунктами 2 і 4 частини першої статті 7 цього Закону. Розподіл зазначених сум між сторонами здійснюється за загальними правилами частин першої - четвертої статті 49 ГПК, а повернення їх у передбачених названим Законом випадках - у порядку, що встановлюється центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики, яким є Міністерство фінансів України".

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись ст. 44, ч. 1 та ч. 2 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Київ-5" (03164, м. Київ, вул. Булаховського, буд. 24, ідентифікаційний код 25271349) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 288 811 (двісті вісімдесят вісім тисяч вісімсот одинадцять) грн 24 коп. за період з 01.12.2011 до 01.10.2013, три проценти річних у розмірі 7 436 (сім тисяч чотириста тридцять шість) грн 91 коп. та 5 924 (п'ять тисяч дев'ятсот двадцять чотири) грн 96 коп. судового збору.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) на користь Житлово-будівельного кооперативу "Київ-5" (03164, м. Київ, вул. Булаховського, буд. 24, ідентифікаційний код 25271349) судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 962 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят дві) грн 48 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 17.03.2015

Суддя Н.Б. Плотницька