РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015Справа №910/3286/15-г

За позовомУправління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Чисті матеріали»
Простягнення 2 194, 02 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: Переходько В.О. - за дов.;

Від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення з останнього на свою користь заборгованість в розмірі 2 194, 02 грн. за договором №1031-Доб/2012/Св від 01.11.2012р. на надання послуг охорони майна.

Відповідач у судове засідання не з'явися, представників не направив, про поважні причини неявки суд не повідомив, пояснень, витребуваних ухвалою суду від 16.02.2015 р. про порушення провадження у справі не подав.

Водночас, зазначена ухвала суду направлена на адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Чисті матеріали»: 03142, м. Київ, вул. Кржижановського, 3, корпус 2, кімната 125.

Ухвала суду від 16.02.2015р. була повернута суду поштою з зазначенням: „за закінченням встановленого строку зберігання ".

Тому повернення ухвали господарського суду від 16.02.2015р. з зазначенням: „за закінченням встановленого строку зберігання" з урахуванням конкретних обставин даної справи є належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасника судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій, тому спір розглядається за наявними у справі доказами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2012 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір №1031-Доб/2012/Св на надання послуг охорони майна.

Судом встановлено, що Позивач за умовами договору здійснював охорону майна Відповідача (приміщення офісу за адресою: м. Київ, вул. Службова, 3 (на 1 та 3 поверсі) та обслуговував сигналізацію у зазначеному приміщенні Відповідача, що підтверджується актами прийому-здачі виконаних робіт/послуг за жовтень 2014р. на суму в розмірі 730, 16 грн., за листопад 2014р. на суму в розмірі 733, 70 грн. та за грудень 2014р. на суму в розмірі 730, 16 грн. Належні копії таких актів знаходяться в матеріалах справи.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що оплата здійснюється Відповідачем щомісячно до 10-го числа місяця, в якому надаються послуги, шляхом перерахування Відповідачем грошових коштів у сумі місячної вартості послуг, визначеної в розрахунку, на рахунок Позивача.

Однак, Відповідачем, в порушення умов Договору, не оплачені охоронні послуги, надані протягом жовтня-грудня 2014р. на загальну суму в розмірі 2 194, 02 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Договір №1031-Доб/2012/Св від 01.11.2012р. на надання послуг охорони майна, укладений між Позивачем та Відповідачем за своєю правовою природою є договором про надання послуг та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися - належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем не сплачено суму боргу за Договором в розмірі 2 194, 02 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент винесення рішення у справі настав.

Факт наявності боргу у Відповідача за Договором від 01.11.2012р. №1031-Доб/2012/Св в розмірі 2 194, 02 грн. Позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та Відповідачем визнаний, і тому ця сума має бути стягнута з Відповідача.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи Позивач довів, що його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чисті матеріали» (03142, м. Київ, вул. Кржижановського, 3, корпус 2, кімната 125; Код: 32669200) на користь Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві (04050, м. Київ, вул. Студентська, 9, Код: 08596920) заборговність в розмірі 2 194 (дві тисячі сто дев'яносто чотири) грн. 02 коп. та судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.03.2015р.

Суддя І.І.Борисенко