РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015Справа №910/28870/14
За позовом Малого приватного підприємства "Схід"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Полікім"

про стягнення 82 467,24 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Сич О.В. (директор)

Від відповідач: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У судових засіданнях 03.02.2015 р., 17.02.2015 р. оголошувались перерви на підставі ст. 77 ГПК України.

Пред'явлені вимоги про стягнення 75 375,00 грн. заборгованості - основного боргу за поставлений товар по договору № 010714-37 від 25.06.2014р. та 5265,24 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив умови договору поставки № 010714-37 від 25.06.2014р. в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Відповідач позов не визнає, у відзиві на позовну заяву вказує, що не мало з позивачем жодних господарських відносин у 2014 році.

У судовому засіданні 03.03.2015 р. представник позивача надав додаткові документи по справі.

Відповідач свого представника у засідання суду 03.03.2015 р. не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Подане відповідачем 25.02.15 клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом не задовольняється, при цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - четвертою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах відповідно до приписів статей 32 - 34 ГПК України. Подане клопотання жодним доказом підтверджене.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2014 р. між позивачем - МПП "Схід" (постачальник за договором) та відповідачем - ТОВ "Підприємство "Полікім" (покупець) було укладено договір поставки № 010714-37, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність у зумовлені строки (вказані в щомісячних заявках) покупцеві товар черевики білі з білою поліуретановою підошвою (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Сторонами підписано специфікацію (додаток №1 до договору), згідно якої сторони обумовили найменування продукції, одиницю виміру, кількість , ціну та суму.

Згідно з п. 1.2 договору, найменування, одиниці виміру, ціна товару, що підлягає поставці за цим договором, зазначаються у рахунку-фактурі, що є невід'ємним додатком договору.

Відповідно до п. 2.3.1 договору, покупець зобов'язується здійснювати оплату за товар, як визначено умовами договору.

Пунктом 5.5 договору передбачено, що покупець отримує товар з відстрочкою платежу в термін 45 днів з дня отримання товару.

Спір у справі виник у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати вартості отриманого товару по договору поставки № 010714 від 25.06.2014р.

Відповідач факт отримання вказаного товару на спірну суму по договору поставки № 010714 від 25.06.2014р. заперечує, вказує про відсутність господарських відносин з позивачем у 2014 р.

Проте, договір та специфікація зі сторони відповідача підписані директором Правдіною Т.В. та скріплені печаткою підприємства - ТОВ «Полікім».

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Згідно із ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом встановлено, що між сторонами укладений договір поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 671 ЦК України, якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов'язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору поставки № 010714 від 25.06.2014р. було передано відповідачу товар на загальну суму 75 375,00 грн.: 1500 пар черевики білі на поліуретановій підошві та 15 пар тапочки жіночі білі, що підтверджується видатковою накладною № 69 від 01.07.2014 р., виставленим рахунком на оплату № 16 від 01.07.2014 р.

Доказів оплати відповідачем суми 75 375,00 грн. боргу, в тому числі в установлені строки, суду не надано.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не приймаються судом до уваги, оскільки договір було підписано уповноваженим представником відповідача та скріплено печаткою підприємства. Доказів розірвання вказаного договору чи визнання його недійсним суду не надано.

Твердження відповідача, стовно того, що товар ним не отримувався, не заслуговують на увагу, оскільки у матеріалах справи наявний лист Головно управління Міндоходів у Хмельницькій області від 10.02.2015 р. № 2920/10/15-1, у якому зазначається, ТОВ «Підприємство «Полікім» сформовано податковий кредит по МПП «Схід» в сумі 12,6 тис. грн. за 07.2014 р., а податкова накладна №1 від 01.07.2014 р. на загальну суму 75,4 тис. грн., в т.ч. ПДВ 12,6 тис. грн., включена ТОВ "Підприємство "Полікім" в реєстр виданих та отриманих податкових накладних за вересень 2014 р. та до складу податкового кредиту вересня 2014 р.

Відповідно до п. 201.7. ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п.201.6. ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Отже, реєстрація відповідачем податкової накладної № 1 від 01.07.2014 р. та включення її до податкового кредиту підтверджує те, що між позивачем та відповідачем виникли господарські відносини з проводу поставки продукції та позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 75 375,00 грн., а відповідачем прийнято відповідний товар.

Крім того, позивачем додано до матеріалів справи, лист № 041/5-16-16/1416 від 13.03.15 ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАК «Енергоатом», в якому ВП «Рівненська АЕС» у відповідь на лист позивача № 14 від 09.02.15 надало інформацію, що між ВП «Рівненська АЕС» та ТОВ «Підприємство «Полікім» був заключний договір на поставку спецвзуття білого № 771 від 19.05.2014 р., згідно з яким виконані зобов'язання щодо поставки ТМЦ: 01.07.2014р. поставлені черевики білі 1260 пар та тапочки білі 15 пар, 07.07.2014 - черевики білі 240 пар.

Вказані документи були подані суду представником позивача в судовому засіданні 17.02.15 в присутності представника відповідача.

Відповідачем вказані вище докази не спростовані. У відзиві, поданому до суду 25.02.15, відповідач зазначив, що проти позову заперечує, в зв'язку з тим, що не мав з позивачем жодних господарських відносин у 2014 році, що не відповідає дійсності.

Несплата відповідачем вартості товару по договору поставки № 010714 від 25.06.2014р. є порушенням договірних зобов'язань та вимог ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 692 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Строк оплати товару сторонами визначено у п. 5.5 договору з відстрочкою платежу в термін 45 днів з дня отримання товару.

Отже, строк оплати настав 15.08.2014 р.

Пунктом 9.2 договору визначено, що у випадку прострочення терміну оплати покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивачем нарахована пеня за 102 дні прострочення (з 16.08.2014 по 25.11.2014) в сумі 5265,24 грн. за прострочення виконання зобов'язання за договором, яка є обґрунтованою та задовольняється судом в межах розрахунку позивача.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача належними доказами не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33,34, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Полікім" (04070, м. Київ, вул. Щекавицька, 40/37, кв. 15, ) на користь Малого приватного підприємства "Схід" (29000, м. Хмельницький, вул. Трудова, б. 5/3, ) 75 375 (сімдесят п'ять тисяч триста сімдесят п'ять) грн. 00 коп. основного боргу, 5265 (п'ять тисяч двісті шістдесят п'ять) грн. 24 коп. пені, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ЦК України.

Суддя О.М.Ярмак

Повне рішення складене 12.03.2015 р.