ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. Справа № 5023/3907/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Бондаренко В.П.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Солдатенко А.М., Оганян Л.А.,

відповідача - Матофій Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1329 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 02.02.15 у справі

за позовом АК "Харківобленерго", м. Харків,

до Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків,

про стягнення 2 011 271,30 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Акціонерна компанія "Харківобленерго", звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - Комунального підприємства "Харківводоканал", 2 011 271,30 грн. заборгованості, з яких 694 231,93 грн. це 3% річних, а 1 317 039,37 грн. - пеня.

Свої вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008р., внаслідок чого виникла заборгованість, яка до цього часу не сплачена.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.02.2015 року (суддя Лаврова Л.С.) в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження по справі №5023/3907/12 відмовлено. В задоволенні клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду та зменшення розміру пені відмовлено. Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Харківводоканал" на користь Акціонерної компанії „Харківобленерго" 3% річних у сумі 7888,15 грн. та судовий збір у сумі 40225,43 грн. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 686 343,78 грн. 3% річних та пені в сумі 1 317 039,37 грн. відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищенаведене рішення скасувати частково, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по пені, інфляційних та 3% річних у повному обсязі.

Свої позовні вимоги та апеляційну скаргу обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008р., внаслідок чого виникла заборгованість, яка до цього часу не сплачена.

В судовому засіданні представники позивача апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, зазначає, що розрахунок за спірні періоди, на які нараховані 3% річних та пеня відбувся в порядку і строки, передбачені у договорі про організацію про взаєморозрахунків, а тому вимоги позивача про стягнення 3% річних та пені є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

03.01.2008р. між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (постачальник) та Комунальним підприємством "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 1.01, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 3.1, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до нього.

За умовами п. 2.3.3 договору, споживач зобов'язався своєчасно оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування відповідно до умов додатку № 2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п. 5 додатку № 2 до договору остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначених за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток № 20 "Акт про використану електричну енергію".

Розрахунковим періодом, згідно із пунктом 1 додатку № 2 до договору, вважається період з 1 числа місяця до 1 числа наступного місяця.

Пунктом 4.2.1 договору сторони передбачили відповідальність споживача за порушення ним термінів, визначених додатком до договору "Порядок розрахунків", у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу, індекс інфляції та 3% річних.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач свої зобов'язання за договором про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008р. виконав належним чином. Проте, як стверджує позивач, відповідач умови укладеного договору щодо своєчасної та повної оплати вартості використаної (купленої) електричної енергії не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3% річних, нарахованих на суму боргу з електроенергії, що була спожита відповідачем за період з серпня 2010 року по червень 2012 року у сумі 694 231,93 грн. та пені у сумі 1 317 039,37 грн., нарахованої на несплачену суму боргу з електроенергії у розмірі 119 805 269,67 грн. яка утворилась за період з грудня 2011 року по червень 2012 року.

Надаючи правову оцінку заявленим вимогам, суд виходить з наступного.

В силу ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Водночас, приписами ст.614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На виконання Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік", Кабінетом Міністрів України 11.06.2012р. було прийнято постанову № 517 "Про затвердження порядку та умов надання у 2012 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку із невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування".

За умовами п. 1 вказаної постанови, підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та іншим учасникам розрахунків з погашення заборгованості.

27.06.2012р. між КП "ВТП "Вода" та КП "Харківводоканал" було укладено договір № 192/6-ПД/12, за умовами якого КП "Харківводоканал", як майбутній правонаступник КП "ВТП "Вода", зобов'язався вчинити всі необхідні дії відповідно до постанови Кабінету Міністрів № 517 та провести розрахунки з погашення вартості електричної енергії, спожитої КП "ВТП "Вода" згідно до договору № 1.01 від 03.01.2008р. за рахунок субвенції, виділеної з Державного бюджету, відповідно до п.48 ст.9 Закону України "Про державний бюджет України на 2012р."

На виконання приписів постанови № 517 між учасниками розрахунків, в тому числі за участю Комунального підприємства "Харківводоканал" (сторона четверта) та Акціонерної компанії "Харківобленерго" (сторона п'ята) було укладено договір про організацію взаєморозрахунків №517Е/184 від 29.10.2012, відповідно до умов якого сторони за взаємною згодою погодили та зобов'язались, що за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, що надійдуть на виконання зазначеного порядку Кабінетом міністрів України цільовим платежем на рахунки Комунального підприємства "Харківводоканал", останній перераховує на рахунок Акціонерної компанії "Харківобленерго" кошти на погашення вартості електроенергії за договором № 1.01 від 03.01.2008р. про постачання електричної енергії за відповідні періоди з зазначенням номерів судових справ та певних сум, в тому числі і періоди, на які нараховано позивачем пеню, інфляційні та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до 7 договору № 517Е/184 від 29.10.2012р. Комунальне підприємство "Харківводоканал" зобов'язалось перераховувати на рахунок Акціонерної компанії "Харківобленерго" кошти в розмірі 293 848 597,36грн., для погашення заборгованості за електричну енергію, згідно з договором № 1.01 від 03.01.2008р., за поставлену електричну енергію, в тому числі за періоди, на який позивачем нараховано пеню, інфляційні та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

У відповідності до п.13 договору № 517Е/184 від 29.10.2012р., сторони дійшли згоди не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору та погодили, що після виконання цього договору вони не будуть мати одна до одної жодної претензії стосовно предмету договору (п. 18 договору № 517Е/184 від 29.10.2012р.). Умовами укладеного договору про організацію взаєморозрахунків сторонами узгоджено, що договір набирає чинності з моменту його підписання всіма сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання приписів вищевказаної постанови № 517 від 11.06.2012р., між учасниками розрахунків, в тому числі за участю Комунального підприємства "Харківводоканал" (сторона четверта) та Акціонерної компанії "Харківобленерго" (сторона п'ята) було укладено договори про організацію взаєморозрахунків №18/21 від 21.08.2012, № 26/21 від 21.08.2012 та № 517Е/184 від 29.10.2012, № 1351/30 від 12.12.2014 року про організацію взаєморозрахунків, відповідно до умов яких сторони за взаємною згодою погодили та зобов'язались, що за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, що надійдуть на виконання зазначеного порядку Кабінетом міністрів України цільовим платежем на рахунки Комунального підприємства "Харківводоканал", останній перераховує на рахунок Акціонерної компанії "Харківобленерго" кошти на погашення вартості електроенергії за договором № 1.01 від 03.01.2008р. про постачання електричної енергії за відповідні періоди, на які нараховані заявлені у даній справі суми пені та компенсаційних виплат .

Так, відповідно до п.7 договору № 18/21 від 21.08.2012р., Комунальне підприємство "Харківводоканал" зобов'язалось перераховувати на рахунок Акціонерної компанії "Харківобленерго" кошти в розмірі 6 025 549,00грн., для погашення заборгованості за електричну енергію, спожиту у 08/2011 року, згідно з договором про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008р.

Умовами п.7 договору № 26/21 від 21.08.2012р. Комунальне підприємство "Харківводоканал" зобов'язалось перераховувати на рахунок Акціонерної компанії "Харківобленерго" кошти в розмірі 7 364 473,38грн., для погашення заборгованості за електричну енергію, спожиту у 05/2011 року, згідно з договором про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008р.

До того ж, у пункті 7 договору № 517Е/184 від 29.10.2012р. Комунальне підприємство "Харківводоканал" зобов'язалось перераховувати на рахунок Акціонерної компанії "Харківобленерго" кошти в розмірі 293 848 597,36грн., для погашення заборгованості за електричну енергію, в тому числі 249 510 696,18грн., згідно з договором № 1.01 від 03.01.2008р., за поставлену електричну енергію у період з 08/2010р. по 01/2011р. та з 03/2011р. по 02/2012р.

У відповідності до п.13 договору № 517Е/184 від 29.10.2012р., та пп.2 п. 10 договору № 26/21 від 21.08.2012р. та договору № 18/21 від 21.08.2012р. сторони дійшли згоди не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Вищезазначеними договорами про організацію взаєморозрахунків сторони також погодили, що після виконання цього договору вони не будуть мати одна до одної жодної претензій стосовно предмету договору (п. 18 договору № 517Е/184 від 29.10.2012р., п. 15 договору № 26/21 від 21.08.2012р. та договору № 18/21 від 21.08.2012р.).

Умовами укладених договорів про організацію взаєморозрахунків сторони узгодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання всіма сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Окрім того, судом встановлено, що на виконання Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", Кабінетом Міністрів України 29.01.2014р. було прийнято постанову № 30 "Про затвердження порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, що надійдуть на виконання зазначеного порядку Кабінетом міністрів України на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

За умовами п. 4 вказаної постанови, підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та іншим учасникам розрахунків з погашення заборгованості.

12.02.2014р. між КП "ВТП "Вода" та КП "Харківводоканал" було укладено договір, за умовами якого КП "Харківводоканал", як майбутній правонаступник КП "ВТП "Вода" зобов'язався вчинити всі необхідні дії відповідно до постанови Кабінету Міністрів № 30 від 29.01.2014р. та провести розрахунки з погашення вартості електричної енергії, спожитої КП "ВТП "Вода" згідно до договору № 1.01 від 03.01.2008р. за рахунок субвенції, виділеної з Державного бюджету, відповідно до п.24 ст.14 та п.2 ст.16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014р."

На виконання приписів постанови № 30 між учасниками розрахунків, в тому числі за участю Комунального підприємства "Харківводоканал" (сторона п'ята) та Акціонерної компанії "Харківобленерго" (сторона шоста) було укладено низку договорів про організацію взаєморозрахунків від 11 та 12 грудня 2014р. за №№ 1191/30; 1193/30; 1194/30; 1195/30; 1196/30; 1351/30.

Сума електричної енергії у розмірі 119 805 269,67 грн. за період з грудня 2011 року по червень 2012 року, на яку нараховано пеню у сумі 1 317 039,37 грн. сплачена у повному обсязі на підставі договору про взаєморозрахунки №517Е/184 від 29.10.2012 року платіжним дорученням U2577971, та договору №101/21 від 14.12.2012 року платіжним дорученням U2574015.

Сума боргу з електричної енергії, яка спожита відповідачем за період з серпня 2010 року по червень 2012 року на загальну суму 285 281 351,69 грн. на яку позивачем нараховано 3% річних частково погашена у розмірі 282 185 448,96 грн. на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків: №517Е/184 від 29.10.2012 року платіжним дорученням U2577971, №26/21 від 21.08.2012 року платіжним дорученням U2327156, №18/21 від 21.08.2012 року платіжним дорученням U2574664, №101/21 від 14.12.2012 року платіжним дорученням U2574015, 2014р., №1191/30, №1193/30, №1194/30, №1195/30, №1196/30, №1351/30 від 11 та 12 грудня 2014 року платіжними дорученнями від 29.01.15р. №10, №11, №12, №13, №14, №16 від 18.12.14р.

Водночас, інша частина боргу у розмірі 3 095 302,73 грн. за спожиту електричну енергію сплачена відповідачем самостійно, поза межами порядку та строків, встановлених договорами про організацію взаєморозрахунків. Зокрема, за спожиту електричну енергію у листопаді 2010 року заборгованість у розмірі 1 640 000,00 грн. сплачена платіжним дорученням від 01.12.2010 № U 2835065 безпосередньо відповідачем. За спожиту електричну енергію у березні 2011 року заборгованість у розмірі 1 445 902,73 грн. сплачена відповідачем платіжними дорученнями від 01.04.2011 № 10906, від 04.04.2011 № 10938, від 05.04.2011 № 10955, від 06.04.2011 № 10960, від 07.04.2011 № 10979. За спожиту електричну енергію у лютому 2011 року заборгованість була сплачена боржником за договором поруки №03/28/05 від 28.05.2014 року платіжним дорученням від 30.05.2014 року № 18253 на суму 10 000 грн.

Таким чином, заборгованість за спожиту електричну енергію, на яку нараховані пеня та 3% річних сплачена відповідачем частково за низкою платіжних доручень, перелік яких зазначено у письмових поясненнях позивача від 03.12.2014р., та на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків (т.2 а.с. 104.).

Частина цієї заборгованості у сумі 3 095 902,73 грн. сплачена відповідачем самостійно, поза межами умов та строків визначених умовами договорів про організацію взаєморозрахунків, з порушенням строків, визначених умовами договору №1.01. від 03.01.2008 року.

Рішення місцевого господарського суду в частині стягнення пені та 3% річних нарахованих на суму боргу з електричної енергії, що увійшли до предмету та сплачені згідно договорів про організацію взаєморозрахунків обґрунтовано тим, що уклавши договори № 18/21 від 21.08.2012р., № 26/21 від 21.08.2012р. та № 517Е/184 від 29.10.2012р. про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за електричну енергію, отриману за періоди, на які були нараховані суми 3% річних та пені, що є предметом розгляду у даній справі відповідно до договору про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008р. Укладенням цього договору та проведеною на користь АК "Харківобленерго" оплатою за рахунок коштів субвенції з державного бюджету вартості електричної енергії за договором № 1.01 від 03.01.2008р. сторони припинили зобов'язання по сплаті коштів за період, визначений позивачем для нарахування пені та 3% річних.

Враховуючи вищевикладене та те, що договором про організацію взаєморозрахунків сторони засвідчили, що після його виконання вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору, місцевий госопдарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені та виключає застосування до нього наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, за порушення строків оплати за поставлену електричну енергію за договором № 1.01 від 03.01.2008р., оплати за яким були здійснені в межах порядку і строки, встановлені договором про організацію взаєморозрахунків.

Отже, для стягнення неустойки у вигляді пені та застосування судом наслідків, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата за поставлену електричну енергію була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договорами про організацію взаєморозрахунків.

Таким чином, позовні вимоги у частині стягнення пені та 3% річних нарахованих на суму боргу з електричної енергії, що увійшли до предмету та сплачені згідно договорів про організацію взаєморозрахунків не підлягають задоволенню, оскільки вказані кошти були сплачені у межах порядку та строків, встановлених наведеними договорами взаєморозрахунків.

Колегія суддів зазначає, що вищевикладені висновки суду у вирішенні питання про в частині стягнення пені є вірними та обґрунтованими.

Проте, при вирішенні питання про стягнення 3% річних, поза увагою місцевого господарського суду залишились наступні обставини.

У відповідності до п. 1 статті 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Водночас ст.614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити інфляційні та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів зазначає, що висновок місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги у частині стягнення 3 % річних, нарахованих на суму боргу з електричної енергії, що увійшли до предмету та сплачені згідно з договорами про організацію взаєморозрахунків від 21.08.2012 № 18/21 № 26/21, від 29.10.2012 № 517Е/184 та від 11.12.2014 й 12.12.2014 за № 1191/30, 1193/30, 1194/30, 1195/30, 1196/30, 1351/30 не підлягають задоволенню, так як кошти були сплачені у межах порядку та строків, встановлених договорами взаєморозрахунків, є необґрунтованим з огляду на таке.

Виходячи з положень норми ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних - це не санкції, а спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора внаслідок знецінення грошових коштів у зв'язку з інфляційними процесами та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання (дана позиція підтверджується постановою Вищого господарського суду України по справі від 04.02.2015 № 33/234/10 та постановою Верховного Суду України від 15.11.2010).

Вжиття відповідачем всіх заходів, необхідних для належного виконання зобов'язання в частині погашення заборгованості перед АК "Харківобленерго" за спожиту електричну енергію шляхом укладання договору про організацію взаєморозрахунків на виконання постанови КМУ, стосується лише пені. Такої ж самої думки дійшов Вищий господарський суд України по справі № 922/2339/13 за позовом АК "Харківобленерго" до КП "Харківводоканал" у постанові від 29.10.2014, а саме: "колегія суддів вважає, що належних правових підстав для стягнення з КП "Харківводоканал" на користь АК "Харківобленерго" пені за несвоєчасне внесення платежів передбаченої п. 4.2.1 договору про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008 в даному випадку немає".

Також постановою Вищого господарського суду України від 11.02.2015 по справі № 5023/1310/11 касаційна скарга відповідача залишена без задоволення. Постанова Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2014, якою залишено в силі рішення Господарського суду Харківської області від 05.02.2013 про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних та річних витрат залишена в силі. У наведеній справі судом першої інстанції досліджений договір про організацію взаєморозрахунків та винесене рішення з урахуванням його умов.

Враховуючи викладене, рішення місцевого господарського суду в цій частині підлягає скасуванню, а апеляційна скарга в цій частин - задоволенню.

Щодо стягнення 3% нарахованих на заборгованість за спожиту електроенергію за листопад 2010 року, лютий 2011 року та березень 2011 року, яка не увійшла до предмету укладених договорів про організацію взаєморозрахунків та сплачена відповідачем самостійно платіжними дорученнями на загальну суму 3 095 902,73 грн., місцевий господарський суд вірно зазначив про їх обґрунтованість, оскільки, окрім вказаних вище обставин щодо особливості стягнення 3% річних, вказана вартість електричної енергії, сплачена відповідачем з порушенням строків визначених в п.5 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до договору №1.01. від 03.01.2008 року, а тому наслідки, передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України у цій частині застосовуються на загальних підставах.

В матеріалах справи міститься розрахунок пені та 3% річних, здійснений позивачем на вимогу суду, у якому відокремлено нарахування вказаних сум в залежності від оплати суми електричної енергії, проведеної відповідачем на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків та поза їх межами, здійснених відповідачем самостійно.

Перевіривши вказаний розрахунок, зокрема нарахування 3% річних на суму боргу, яка була погашена відповідачем поза межами договорів про організацію взаєморозрахунків у розмірі 3 095 902,73 грн., перевіривши період нарахування відповідачем вказаної суми річних, суд дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, позовні вимоги в цій частині - підлягають задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги норм процесуального права і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, і при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів.

Таким, колегія суддів зазначає, що при винесенні оскаржуваного рішення, місцевим господарським судом було невірно застосовано норми матеріального права, у зв'язку з чим це6 рішення підлягає часткового скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 та пункту 10 частини 2 статті 105 Господарського процесуального кодексу України, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний господарський суд приймає постанову, в якій має бути, зокрема, зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Скасувати рішення господарського суду Харківської області від 02.02.2015 року в частині відмови у стягненні 3% річних, та в цій частині постановити нове рішення - позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" на користь Акціонерної компанії „Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська,149 код 00131954, п/р в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) 3% річних у сумі 686343,78 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" на користь Акціонерної компанії „Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська,149 код 00131954, п/р в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 26340,79 грн.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" на користь Акціонерної компанії „Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська,149 код 00131954, п/р в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги 6386,12 грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні судові накази.

Повний текст постанови складено 23.03.2015 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Бондаренко В.П.