РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015Справа № 910/27/15-г

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомАнтимонопольного комітету України
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Інфамед"
простягнення 87 380 грн 00 коп.
Представники:
від позивача: Новицький М.З. - представник за довіреністю № 300-122/01-1677 від 28.02.2014
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.01.2014 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфамед" про стягнення 68 000 грн 00 коп. штрафу та 19 380 грн 00 коп. пені.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, в порушення норм Закону України "Про захист економічної конкуренції" на надав інформації щодо здійснення господарської діяльності на вимогу Антимонопольного комітету України, у зв'язку з чим на відповідача будо накладено штраф у розмірі 68 000 грн 00 коп. та нараховано пеню за період з 05.12.2014 по 23.12.2014 у розмірі 19 380 грн 00 коп. за порушення строків сплати штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2015 порушено провадження у справі № 910/27/15-г, розгляд справи призначений на 03.02.2015.

03.02.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та заява про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2015 розгляд справи відкладено на 23.02.2015, у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та неподанням останнім витребуваних доказів.

23.02.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли пояснення та заява про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду від 23.02.2015 розгляд справи відкладено на 12.03.2015, у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та неподанням останнім витребуваних доказів.

Представник відповідача у судове засідання 12.03.2015 не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною на офіційному веб-сайті Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» за адресою http://www.irc.gov.ua/ua/search.html.

У судове засідання 12.03.2015 з'явився представник позивача та надав пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням клопотань про збільшення позовних вимог та просить суд їх задовольнити.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 12.03.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення позивача відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України, розглянувши справу № 24-16,13/176-13 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції прийняв рішення від 02.09.2014 № 453-р, яким визнано, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфамед" вчинено порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольного комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 09.07.2013 № 34-29/03-6765 та від 09.10.2013 № 24-29/09-8976 у встановлений ним строк.

Згідно з пунктами 2 та 4 вказаного рішення, за вчинення зазначених порушень, на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфамед" накладено штраф у розмірі 68 000 грн 00 коп. (по 34 000 грн 00 коп. за кожне порушення).

Відповідно до пункту 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України врегульовано статтями 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", згідно з частиною третьою якої, особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Рішення Антимонопольного комітету України від 02.09.2014 № 453-р було вручене Товариству з обмеженою відповідальністю "Інфамед" 04.10.2014, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 039.

Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання; скасування державної реєстрації та ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно з частиною 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфамед" рішення Антимонопольного комітету України від 02.09.2014 № 453-р не оскаржено, сума штрафу в розмірі 68 000 грн 00 коп., накладеного рішенням Антимонопольного комітету України, сплачена не була.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфамед" сума штрафу в розмірі 68 000 грн 00 коп., накладеного рішенням Антимонопольного комітету України від 02.09.2014 № 453-р, сплачена не була, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення з відповідача суми штрафу в розмірі 68 000 грн 00 коп. та пені у розмірі 68 000 грн 00 коп., нарахованої за період прострочення з 05.12.2014 по 09.02.2015.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як вбачається з інформації, яка розміщена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка містить на офіційному веб-сайті Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр", та в інформаційній базі "Діловодство спеціалізованих судів", 13.06.2013 Господарським судом міста Києва у справі № 910/7187/13 прийнято постанову про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфамед» (01030, м. Київ, вул. Софійська, 4, код 31926842) банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено поняття кредитора - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

Із дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, згідно з частиною 1 статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції. Строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав, не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Таким чином, у відповідності до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в ліквідаційній процедурі нові зобов'язання у банкрута в особі його органу управління - ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених у цьому Законі і порядок їх виконання визначений спеціальними нормами Закону про банкрутство. Такими випадками є зобов'язання з оплати витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України № 3-18-гс-14 від 13.05.2014.

Відповідно до частини 1 стаття 111-25 Господарського процесуального кодексу України Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

З викладеного випливає, що в ліквідаційній процедурі в банкрута не з'являється ніяких додаткових поточних зобов'язань зі сплати обов'язкових платежів, крім тих, які у вигляді конкурсних вимог включені до реєстру вимог кредиторів у порядку статей 23, 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». У зв'язку з цим відповідні нарахування штрафних санкцій Антимонопольним комітетом України боржнику можуть здійснюватись лише до моменту прийняття постанови про визнання останнього банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури.

Таким чином, вимоги Антимонопольного комітету України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфамед» штрафу у розмірі 68 000 грн 00 коп., накладеного рішенням Антимонопольного комітету України від 02.09.2014 № 453-р, та пені у розмірі 68 000 грн 00 коп., нарахованої за період прострочення з 05.12.2014 по 09.02.2015, визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки були заявлені після введення ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфамед», під час якої не виникає будь-яких нових зобов'язань.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 4.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" стосовно того, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору якщо позов залишено без задоволення - судовий збір не стягується.

Керуючись ст. 43, ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 17.03.2015

Суддя Н.Б. Плотницька