номер провадження справи 2/132/14-35/14/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 Справа № 908/5704/14

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Дунаєнко О.О., дов. № 5 від 05.01.2015р.

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя,

до відповідача: Комунальної установи "Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня" Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя,

про стягнення 27484,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Комунальне підприємство "Водоканал" з позовом до Комунальної установи "Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня" Запорізької обласної ради про стягнення 27484,61 грн.

11.12.2014р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл, справу призначено до розгляду судді Мойсеєнко Т.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.12.2014р. порушено провадження у справі № 908/5704/14, присвоєно справі номер провадження № 2/132/14, розгляд справи призначено на 03.02.2015р.

03.02.2015р. відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл), здійснено повторний автоматичний розподіл справи, у зв'язку із перебуванням на лікарняному судді Мойсеєнко Т.В., справу №908/5704/14 призначено судді Топчій О.А.

03.02.2015р. ухвалою суду справу №908/5704/14 прийнято суддею Топчій О.А. до провадження, розгляд справи призначено на 03.02.2015р.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що 26.03.2013р. між КП "Водоканал" та Комунальною установою "Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня" Запорізької обласної ради укладено договір №702/В/2 на закупівлю послуг за державні кошти. Згідно розділу 10 "Строк дії договору", термін дії цього договору встановлюється з 01.04.2013р. по 31.12.2013р. Пунктом 1.1 договору передбачено, що позивач зобов'язується надати відповідачу послуги з розподілу води, які зазначені у п.1.2 цього договору (послуги з обробляння та розподіляння води трубопроводами), а відповідач - прийняти і оплатити ці послуги.

На виконання умов договору в грудні 2013р. позивач надав вищезазначену послугу відповідачу, проте відповідач, в порушення умов договору, провів часткову оплату у сумі 1583,25грн., акт-рахунок №702/В/2 від 19.12.2013р. на суму 27 484, 61 грн. відповідачем не сплачено. Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 27 484, 61 грн. та судовий збір.

29.01.2015р. через канцелярію господарського суду Запорізької області представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що акт-рахунок № 702В/2 від 19.12.2013 року на суму 27484,61 грн. лікарнею не оплачений, хоча був підписаний відповідальною особою лікарні - Биковим А.Л., однак вказане відповідач вважає хибним, у зв'язку з тим, що згідно п.6.9. Додатку №1 до договору, відповідальними особами на той час були інші особи лікарні, тому підпис в акті-рахунку від 19.12.2013р. на суму 27 484,61грн. Биковим А.Л. є недійсним. Крім того, позивач вказує на те, що лікарня за грудень 2013р. оплатила акт-рахунок від - 19.12.2013р. частково, що також не відповідає дійсності. За надані послуги в грудні 2013р. водоканал надав акт-рахунок від 19.12.2013р. в сумі 1585,25грн. Лікарнею цей акт-рахунок оплачено в повному розмірі, про що свідчать платіжні доручення № 2253 від 20.12.2013 р. на суму 1155,54 грн. та № 187 від 20.12.2013 р. на суму 429,71 грн. з відміткою Головного управління державної казначейської служби в запорізькій області про сплату вказаних сум 27.12.2013р.

Акт-рахунок від 19.12.2013р. на суму 27484,61грн., на який посилається позивач в своїй позовній заяві, в лікарні відсутній, так-як він не міг бути взятий лікарнею на оплату з тієї підстави, що сума, яка вказана водоканалом у цьому акті, в разі його сплати, разом із іншими сплаченими лікарнею сумами становила би 225 510,30грн., що перевищує загальну ціну договору (218982,76грн.), тобто, перевищує бюджетні асигнування, що встановлені кошторисом лікарні на закупівлю вказаної послуги. А це є не допустимим, оскільки порушує бюджетне законодавство України та Закон України "Про здійснення державних закупівель", у зв'язку з чим відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

03.02.2015р. у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги викладені у позовній заяві, просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.02.2015р. проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Ухвалою суду від 03.02.2015р. розгляд справи відкладено на 05.03.2015р.

04.03.2015р. через канцелярію господарського суду Запорізької області від позивача надійшли пояснення на відзив, в яких останній зазначає, що 23.10.2013 року між Позивачем та Відповідачем, укладена додаткова угода №1 до договору № 702В/2 від 26.03.2013 р. де відповідальними особами за підписання усіх видів актів, актів-рахунків, виконання приписів представників Водоканалу, Абонент призначив: заступника головного лікаря з технічних питань - Бикова А.Л; інженера адміністративно управлінського персоналу Косап Л. А. Таким чином, акт №702в/2 від 19.12.2013р. на суму 27 484,61 грн., який був підписаний Биковим А.Л 19.12.2013 року, відповідає вимогам договору та підлягає сплаті. Крім того, позивач спростовує твердження відповідача щодо порушення бюджетного законодавства стосовно перевищення бюджетних асигнувань, оскільки рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 113 від 19.04.13р., були затверджені нові тарифи на послуги водопостачання, а саме 6,168 грн. за 1 м. куб. Умовами договору та додатків до нього, сторони узгодили, що прийняття рішень щодо зміни порядку розрахунків між суб'єктами господарювання, нове законодавство та новий порядок поширюється на умови цього договору без узгодження його сторонами та внесення додаткових змін. При цьому, як зазначає позивач, ціна договору, укладеного між сторонами, впродовж 2013 року не змінювалася. Вважає посилання відповідача на ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» безпідставним.

04.03.2015р. через канцелярію господарського суду Запорізької області від відповідача надійшли пояснення щодо підпису акту - рахунку від 19.12.2013р., в яких останній зазначає, що згідно посадової інструкції Бикова А.Л. (п.3.8 інструкції), він зобов'язаний здійснювати приймання у виконавців виконаних робіт та послуг у відповідності до укладених господарських договорів, в т.ч. підписання, оформлення актів виконаних робіт, наданих послуг. Таким чином, Биковим А.Л. в грудні 2013р. були прийняті надані Водоканалом послуги з обробляння та розподіляння води трубопроводами згідно договору №702В/2 по двом майданчикам: за адресою вул. Грязнова, 71А (гуртожиток) за одним лічильником та за адресою проспект Леніна,70, де встановлено два лічильника на двох різних вводах, тобто підтверджені обсяги послуг, що надані Водоканалом в грудні 2013р. Підтвердження вартості наданих послуг та вирішення питання можливості оплати за послуги не входить до компетенції Бикова А.Л. та не передбачено його посадовою інструкцією.

Представник позивача в судовому засіданні 05.03.2015р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, на підставах, викладених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте 05.03.2015р. через канцелярію господарського суду надав заяву про перенесення судового засідання по справі на іншу дату, в зв'язку з неможливістю представника лікарні приймати участь у судовому засіданні за станом здоров'я (хвороба)

Суд, розглянувши вказану заяву, відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з наступних підстав.

Згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У відповідності із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно роз'яснень Вищого Господарського Суду України, які викладені в інформаційному листі від 15.03.2010 року № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" - неявка в судові засідання учасників судового процесу (сторін), ненадання витребуваних судом документів та доказів, необхідних для повного розгляду справи - подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, може розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідачем не доведено поважності причин за якими відповідач не може з'явитися до суду або направити в судове засідання свого представника. Заява, в якій зазначено про хворобу не містить будь - яких доказів, в підтвердження викладених обставин. Саме лише посилання не може бути доказом наявності поважних причин для відсутності представника в судовому засіданні.

Суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує коло осіб, які можуть з'явитися в судове засідання та представляти інтереси Комунальної установи "Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня" Запорізької обласної ради, згідно статті 28 ГПК України.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає, що наявних матеріалів достатньо для вирішення спору по суті, без участі представника відповідача, а тому справа розглянута, в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами та за заявою представника позивача - без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 05.03.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

26.03.2013р. між Комунальним підприємством "Водоканал" (надалі-Водоканал) та Комунальною установою "Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня" Запорізької обласної ради (надалі-абонент) укладено договір № 702В/2 на закупівлю послуг за державні кошти (надалі - договір)

Відповідно до п. 1.1 договору Водоканал зобов'язується у 2013р. надати абоненту послуги з розподілу води, зазначені у п. 1.2 цього договору, а абонент прийняти та оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 5.1, 5.2 договору термін надання послуг: квітень - грудень 2013р., місце надання послуг по майданчику: м. Запоріжжя проспект Леніна, 70, Комунальна установа "Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня" Запорізької обласної ради та орендарі; а також м. Запоріжжя вул. Грязнова, 71-А, гуртожиток комунальної установи "Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня" Запорізької обласної ради.

Відповідно до розділу 12 Договору невід'ємною частиною цього Договору є Додатки № 1,2.

Згідно пунктом 4.1 договору та додатку 1, який є невід'ємною частиною Договору, сторони узгодили, що розрахунок за надані послуги абонент проводить після пред'явлення Водоканалом акта - рахунку на оплату послуг, який виписуються основному Абоненту з позначенням споживачів представником Водоканалу, при наявності особистого посвідчення.

В грудні 2013р. відповідачу були виписані акт - рахунок № 702В/2 від 19.12.2013р. на суму 1585,25 грн. та акт - рахунок № 702В/2 від 19.12.2013р. на суму 27484,16 грн.

Акти без зауважень та заперечень був підписаний представником Водоканалу - Червоненко та з боку підприємства - Биковим А.Л.

Згідно п. 6.1 додатку до Договору № 702В/2 абонент зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані йому послуги.

Пунктом 10 додатку до договору зазначено, що абонент проводить оплату по факту наданих послуг після надання абоненту водоканалом акту - рахунку. Оплата проводиться в поточному місяці шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Водоканалу.

Акт - рахунок № 702В/2 від 19.12.2013р. на суму 1585,25 грн. відповідачем був оплачений в повному обсязі.

Акт - рахунок № 702В/2 від 19.12.2013р. суму в розмірі 27484,16 грн. відповідачем не сплачений, внаслідок чого, в нього виникла заборгованість в розмірі 27484,16 грн., яку Позивач й просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач в обґрунтування своєї позиції по справі, щодо відсутності правових підстав для здійснення оплати по акту - рахунку № 702В/2 від 19.12.2013р. суму в розмірі 27484,16 грн. посилається на те, що підпис Бикова А.Л. на акті - рахунку № 702В/2 від 19.12.2013р. є недійсним, оскільки п. 6.9 додатку № 1 до договору відповідальними особами на отримання відповідних актів-рахунків були інші особи, а не Биков, а тому у останнього відсутні повноваження на отримання вказаних актів. Таке твердження відповідача не приймається судом з наступних підстав.

Пунктом 6.9 додатку до договору № 702В/2 від 19.12.2013р. встановлені відповідальні особи з правом підписання усіх видів актів, актів - рахунків тощо, якими визначені заступник головного лікаря Маковєєв Б.В. та інженер - Селіванова К.В.

Листом вих. № 01.05/1216 від 19.08.2013р. Комунальна установа "Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня" Запорізької обласної ради звернулася до КП «Водоканал» з пропозицією внести зміни до п. 6.9 додатку до договору № 702В/2 від 19.12.2013р. стосовно відповідальних осіб з підписання актів, актів - рахунків про надання послуг з питного водопостачання.

23.10.2013р. року між КП «Водоканал» та КУ "Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня" Запорізької обласної ради укладена додаткова угода №1 до договору № 702В/2 від 26.03.2013 року, якою сторони дійшли згоди внести в договір зміни, а саме, відповідальними особами за підписання усіх видів актів, актів-рахунків, виконання приписів представників Водоканалу, Абонент призначив: заступника головного лікаря з технічних питань - Бикова А.Л; інженера адміністративно управлінського персоналу Косап Л. А.

Таким чином, на момент підписання Биковим А.Л. акту - рахунку № 702В/2 від 19.12.2013р. на суму 27484,61 грн. останній був відповідальною особою, отже мав право на підписання та отримання вказаного акту-рахунку.

Крім того, в матеріалах справи наявний акт-рахунок № 702В/2 від 19.12.2013р. на суму 1585,25 грн., який також отриманий Биковим А.Л. та який оплачений відповідачем в повному обсязі.

Посилання відповідача на те, що Биковим були підписані два акти-рахунки на надання послуг в обсязі 270 куб.м. (сума 1585,25 грн.) та в обсязі 4456 куб.м (сума 27584,61 грн.), тобто підтверджені лише обсяги послуг, що надані Водоканалом в грудня 2013 р., а підтвердження вартості наданих послуг та вирішення питання можливості оплати за послуги не входить до компетенції Бикова та не передбачено його посадовою інструкцією є безпідставними, оскільки додатковою угодою № 1 від 23.10.2013 р. (а.с. 13), відповідач наділив повноваженнями Бикова А.Л. на підписання в тому числі й актів-рахунків.

Пунктом 2 додатку до договору № 702В/2 встановлено, що Водоканал виконує подачу питної води в межах бюджетних асигнувань, встановлених розпорядником бюджетних коштів на основі затвердженого бюджету розпису в об'ємах, зазначених в таблиці.

При укладанні договору № 702В/2 від 26.03.2013р. ціна договору на послуги водопостачання розраховувалась відповідно до тарифів, які були затверджені рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 49 від 22.02.12р., а саме 4,752 грн. (з ПДВ) за 1 м. куб..

19.04.2013 року рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 113 від 19.04.13р., були затверджені нові тарифи на послуги водопостачання, а саме 6,168 грн. (з ПДВ) за 1 м. куб..

Розділом 11 договору передбачено, що оплата послуг, яка відбувається за діючими на цей день тарифами, не буде вважатися зміною істотних умов Договору, у разі якщо сума (ціна) визначена у Договорі не змінюється.

В матеріалах справи відсутні та сторонами не надано доказів зміни суми (ціни) договору, таким чином судом встановлено, що сума (ціна) договору впродовж 2013р. не змінювалась.

Разом з цим, відповідно до пункту 4 додатку №1 до договору передбачено, що тарифи на водопостачання та водовідведення встановлюється відповідними компетентними органами. У разі зміни тарифів, діючих на момент укладання цього договору, Абонент зобов'язаний здійснювати оплату, наданих Водоканалом послуг, за новими тарифами з моменту вступу в силу нормативного документу, яким затверджено тарифи.

Пунктом 21 додатку № 1 до договору встановлено, що у випадку прийняття компетентними органами нормативних актів, якими регулюються відносини з надання послуг за цим договором, прийняття рішень щодо зміни порядку розрахунків між суб'єктами господарювання, нове законодавство та новий порядок поширюється на умови цього договору без узгодження його сторонами та внесення додаткових змін.

Таким чином, в зв'язку з прийняттям нових тарифів на послуги водопостачання, послуги за надане водопостачання повинні сплачуватися за новими тарифами, що й відбувалося з травня 2013р.

Посилання відповідача на те, що оплата акта - рахунку № 702В/2 від 19.12.2013р. на суму 27484,61 грн. перевищить бюджетне асигнування, що встановлені кошторисом лікарні та перевищить ціну договору (п. 3.1. договору № 702В/2 від 26.03.2013 р.), що є порушення ст.. 48 Бюджетного кодексу України є безпідставними, з огляду на наступне.

Статтею ст. 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворюється бюджетна заборгованість. Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.

Дана норма права встановлює, що державні кошти, які були виділені відповідачу для оплати за надані позивачем послуги з водопостачання, можуть використовуватися лише в межах тих коштів, які визначені в кошторисі та зазначені в договорі - 218982,76 грн.

Як вже було встановлено вище, відбулося підвищення тарифів на послуги водопостачання та відповідно до п. 4 додатку № 1 до договору на закупівлю послуг за державні кошти № 702В/2 від 26.03.2013 р. оплата за надані позивачем послуги здійснюється відповідно до нових тарифів.

Тому в разі перевищення бюджетних асигнувань, які були надані відповідачу для оплати за надані послуги позивачем в розмірі 218982,76 грн., відповідач, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями (ч. 1 ст. 96 ЦК України).

Відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов'язань щодо оплати за надані позивачем послуги за договором на закупівлю послуг за державні кошти № 702В/2 від 26.03.2013 р.

Умовами договору не встановлене здійснення оплати наданих послуг в залежності від наявності чи відсутності бюджетного фінансування. Пунктом 2 додатку договору встановлені об'єми подачі питної води, за межі якої сторони не вийшли. До того ж, сторонами узгоджено, що тарифи на водопостачання можуть змінюватися.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем були надані, а відповідачем отримані послуги з водопостачання за договором на закупівлю послуг за державні кошти № 702В/2 від 26.03.2013 р., про що свідчить акт-рахунок № 702В/2 від 19.12.2013 р., який отриманий повноважною особою, відповідач має сплачувати за надані позивачем послуги.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України зазначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

У відповідності із ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525, 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи вище викладене, факт наявності заборгованості Комунальної установи "Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня" Запорізької обласної ради перед Комунальним підприємством «Водоканал» в сумі 27484,16 грн. за отримані послуги за договором на закупівлю послуг за державні кошти № 702В/2 від 26.03.2013 р. підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунальної установи "Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня" Запорізької обласної ради 69063 м. Запоріжжя пр. Леніна, 70 на користь Комунального підприємства «Водоканал» 69002, м. Запоріжжя, вул.. Артема, 61 () основний борг в розмірі 27484 (двадцять сім тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 08 коп. та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 10.03.2015 р.

Суддя О.А. Топчій