ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.03.15р. Справа № 904/240/15

За позовом Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВБАСБАСКЕТ", м. Кривий Ріг

про стягнення 305 393,99 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Кузьменко С.А. - представник (дов. №1 від 30.12.2014)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Кривбасбаскет" про стягнення заборгованості за договором № 5397 від 01.10.2010 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару у розмірі 365 333,51 грн., з яких: 301 304,11 грн. сума основного боргу, 11 798,36 грн. 3% річних, 52 231,04 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 5397 від 01.10.2010 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару щодо своєчасної та повної сплати теплової енергії за період з 02.01.2013 по 30.11.2013.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2015 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.02.25015.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 04.02.2015 на 03.03.2015 та з 03.03.2015 на 16.03.2015.

11.03.2015 представник позивача надав уточнену позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 305 393,99 грн., з яких: 241 364,59 грн. сума основного боргу, 11 798,36 грн. 3% річних, 52 231,04 грн. інфляційні втрати.

Суд зі змісту поданої позивачем уточненої заяви, розцінює її як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд прийняв заяву позивача до розгляду.

Відповідач відзив на позов не надав, у судові засідання, призначені для розгляду справи, явку свого повноважного представника не забезпечив. Був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.03.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2010 між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Кривбасбаскет" (споживач) було укладено договір № 5397 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару (а.с.7).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник відпускає споживачу теплову енергію у гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання у вигляді пару на технологічні потреби, а споживач сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені цим договором.

Згідно з пунктом 6.1 договору цей договір діє з 01.10.2010 по 01.10.2011 і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не надійде заява однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Відповідно до пункту 1.3 договору постачальник відпускає споживачу теплову енергію на об'єкти, зазначені у таблиці № 2 у відповідності до встановленого плану теплоспоживання з 01.10.2010 по 01.10.2011 (а.с.8).

На виконання умов договору позивач здійснив поставку теплової енергії відповідачу за період з 02.01.2013 по 30.11.2013 на загальну суму 241 364,59 грн. та виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату вищезазначеної суми (а.с.13-18).

Відповідно до пункту 3.1 договору оплата за відпущену теплову енергію здійснюється споживачем щомісячно, самостійно, у грошовій формі, та іншими формами розрахунку за домовленістю сторін до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим. В іншому випадку постачальник має право без додаткового попередження зупинити повністю або обмежити частково подачу теплової енергії споживачу.

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 241 364,59 грн. не оплачено, що є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.1 договору, строк оплати за поставлену теплову енергію є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію у сумі 241 364,59 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленої теплової енергії, позивачем нараховано відповідачу 3 % річних за період з 15.02.2013 по 01.01.2015 у сумі 11 798,36 грн. та інфляційні втрати за період з 15.02.2013 по 01.01.2015 у сумі 52 231,04 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.12), судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 11 798,36 грн. та інфляційних втрат у сумі 52 231,04 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Кривбасбаскет" (50007, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Волосевича, 1е, ідентифікаційний код 36041675) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ідентифікаційний код 03342184) суму основного боргу у розмірі 241 364,59 грн., 3% річних у розмірі 11 798,36 грн., інфляційні втрати у розмірі 52 2311,04 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 107,88 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.03.2015р.

Суддя Я.С. Золотарьова