ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 рокуСправа № 912/4657/14
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/4657/14

за позовом: приватного акціонерного товариства "Проектно-вишукувальний інститут "Кіровоградагропроект", м. Кіровоград

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровограджилстрой", м. Кіровоград

про стягнення 50 278,42 грн.

Представники сторін:

від позивача - Краснощоков Є.В., додаткова угода від 08.12.2014 до договору № 48/14 про надання правової допомоги від 12.02.2014;

від відповідача - Мацола С.М., довіреність № б/н від 09.02.15.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приватним акціонерним товариством "Проектно-вишукувальний інститут "Кіровоградагропроект" (надалі - ПрАТ "Проектно-вишукувальний інститут "Кіровоградагропроект") подано позовну заяву з вимогою стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровограджилстрой" (надалі - ТОВ "Кіровограджилстрой") заборгованості, яка виникла за договором на виконання проектно-кошторисної документації № 380/2001-4/2013 від 22.08.2013 в загальному розмірі 45 097,59 грн. та складається: 39 885,96 грн. основна заборгованість, що є вартістю виконаної за договором роботи; 1548,69 грн. пені, 578,27 грн. річні та 3084,67 грн. інфляційні втрати, які нараховано за період прострочення оплати вартості виконаної роботи.

Ухвалою господарського суду від 15.12.2014 поданий позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/ 4657/14.

Під час розгляду справи позивач заявами від 09.02.2015, 17.02.2015 збільшував і зменшував розмір позовних вимог та згідно останньої заяви від 10.03.2015 збільшено розмір позовних вимог і заявлено до стягнення 50 278,42 грн., з яких: 39 885,96 грн. основна заборгованість, 4 407,13 грн. пеня, 422,90 грн. річні та 5 562,43 грн. інфляційні втрати, з покладенням на відповідача судових витрат. Крім того, згідно клопотання від 19.02.2015 позивач просить стягнути з відповідача у складі судових витрат 2 400,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Відповідачем згідно поданого письмового відзиву на позовну заяву позовні вимоги заперечено в частині стягнення пені, нарахованих на суму авансу, в іншій частині позовні вимоги не заперечено (а.с. 43-44).

В судовому засіданні 11.02.2015 господарський суд перейшов до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 12.03.2015 представником позивача позовні вимоги з урахуванням збільшення їх розміру згідно заяви від 10.03.2015 підтримано повністю; представником відповідача позовні вимоги за новим розрахунком ціни позову не заперечено.

Відповідно до частини четвертої ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог або зменшити розмір позовних вимог. Передбачені названою нормою права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. При цьому, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи наведене, господарський суд приймає заяву позивача від 10.03.2015 про збільшення розміру позовних вимог та оскільки згідно з частиною третьою статті 55 Господарського процесуального кодексу України ціну позову вказує позивач, розглядає справу, виходячи з нової ціни позову, вказаної позивачем в заяві від 10.03.2015.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.08.2013 між ТОВ "Кіровограджилстрой" (Замовник) та ПрАТ "Проектно-вишукувальний інститут "Кіровоградагропроект" (Виконавець) укладено договір на виконання проектно-кошторисної документації № 380/2001-4/2013 з додатками, у відповідності до якого замовник доручав, а Виконавець приймав на себе виготовлення проектно-кошторисної документації - коригування робочого проекту "Будівництво 36 квартирного житлового будинку по вул. Васнєцова, 8 у м. Кіровограді" (надалі - Договір).

Згідно Договору та зведеного кошторису (додаток № 8 до Договору) вартість робіт становить 54 885,96 грн. та може уточнюватися в процесі виконання робіт, що оформляється додатковими угодами.

Договором передбачено авансування робіт шляхом виплати Замовником до початку виконання робіт авансу в розмірі 27 443,00 грн. та здійснення платежів за виготовлену документацію на підставі Акту приймання виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін ( п.п. 2.4., 2.5. Договору).

За умовами Договору після завершення робіт по виконанню проектно-кошторисної документації Замовник оплачує Виконавцю остаточну вартість робіт, а Виконавець представляє комплект документації в 3 примірниках, що оформлюється підписанням накладної та актом здавання-приймання у 2 примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу (п. 3.1. Договору).

Термін виконання проектно-кошторисної документації передбачений календарним планом (додаток № 2 до Договору) та становить 60 календарних днів з моменту підписання Договору, надходження коштів на рахунок Виконавця, надання завдання на проектування та інших вихідних даних (п.п. 6.1., 6.2. Договору).

Строк дії Договору з моменту його підписання до 31.12.2013 (п. 6.4. Договору).

Договір підписано обома сторонами та скріплено печатками підприємств, що свідчить про погодження зазначених вище та інших умов Договору позивачем і відповідачем.

З матеріалів справи слідує, що на виконання Договору відповідачем сплачено позивачеві 15 000,00 грн. авансу згідно платіжного доручення № 33 від 22.08.2013, в межах розміру якого позивачем виконано роботи, які прийнято позивачем згідно Акту здавання-прийняття проектно-кошторисної документації № 531 від 30.08.2013 на суму 15 000,00 грн. (а.с. 20).

09.10.2013 позивачем передано відповідачеві за накладною № 323 виготовлену згідно Договору документацію - коригування робочого проекту "Будівництво 36 квартирного житлового будинку по вул. Васнєцова, 8 у м. Кіровограді" (а.с. 22). Акт здавання-прийняття проектно-кошторисної документації, передача якої оформлена за накладною № 323 від 09.10.2013, підписано 30.10.2014 за № 496; вартість виконаних робіт за вказаним Актом склала 39 885,96 грн. (а.с. 21).

Як повідомляє позивач, відповідач після прийняття виготовленої документації та підписання Акту здавання-прийняття проектно-кошторисної документації № 496 від 30.10.2014 зазначені в Акті роботи не оплатив, чим порушив свої зобов'язання за Договором.

04.11.2014 позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату боргу, яка залишена відповідачем без виконання (а.с. 23-24).

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку вартість виконаної роботи з виготовлення проектно-кошторисної документації в розмірі 39 885,96 грн. та нараховані за період прострочення оплати пеню в розмірі 4 407,13 грн., 422,90 грн. 3% річних і 5 562,43 грн. інфляційних втрат.

Статтею 67 Господарського кодексу України встановлено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів; підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарського зобов'язання, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як передбачено частиною сьомою ст. 179 та частиною першою ст. 193 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Предметом укладеного між сторонами Договору є виконання проектно-кошторисної документації, а отже вказаний Договір підпадає під визначення договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт, правовідносини за яким урегульовано, зокрема главою 4 (ст. ст. 887-891) Цивільного кодексу України.

Згідно частини першої ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Статтею 889 Цивільного кодексу України передбачені обов'язки замовника та пунктом 1 вказаної норми встановлено, що замовник зобов'язаний сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Частиною 2 ст. 887 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 853 вказаного кодексу, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

За приписами частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Таким чином, законодавець покладає на підрядника обов'язок виконати роботу, а замовник зобов'язаний її прийняти і оплатити.

Факт виконання позивачем умов Договору на суму 39 885,96 грн. підтверджується видатковою накладною № 323 від 09.10.2013 та Актом здавання-приймання проектно-кошторисної документації № 496 від 30.10.2014, який підписаний обома сторонами Договору, у т.ч. Замовником без жодних зауважень.

Таким чином, підписавши Акт здавання-приймання проектно-кошторисної документації № 496 від 30.10.2014 без будь-яких зауважень відповідач взяв на себе зобов'язання оплатити виконані позивачем роботи.

В статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Під час розгляду справи відповідачем не заперечено факт отримання виконаних робіт за Актом № 496 від 30.10.2014 та не надано доказів повної оплати виконаних робіт на суму 39 885,96 грн.

На підставі викладеного, оскільки розмір невиконаного відповідачем зобов'язання за Договором на виконання проектно-кошторисної документації № 380/2001-4/2013 від 22.08.2013 є документально доведений та підтверджується матеріалами справи, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 39 885,96 грн.

Відповідно до частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, які нараховано останнім на суму прострочено платежу 39 885,96 грн. за період з 01.11.2014 по 09.03.2015 в розмірі 422,90 грн. 3% річних та інфляційні за період листопад 2014-лютий 2015 в розмірі 5 562,43 грн., господарський суд вважає його правомірним та задовольняє позовні вимоги про стягнення вказаних сум.

Окрім того, ст. 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Положеннями частин першої, третьої ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частин четвертої, шостої ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором; штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За вимогами частини шостої ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Сторонами в пункті 4.2. Договору передбачено, що у випадках несвоєчасних розрахунків по даному Договору. Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочки.

На підставі викладеного, так як відповідачем порушено грошове зобов'язання, відповідальність за що встановлена Договором у вигляді пені, розмір та порядок нарахування якої відповідає вимогам законодавства, позовні вимоги позивача про стягнення пені в розмірі 4 407,13 грн. за період прострочення з 01.11.2014 по 09.03.2015 підлягають задоволенню.

При цьому, з розрахунку позивача, доданого до заяви про збільшення розміру позовних вимог від 10.03.2015, слідує, що пеня не нараховується на суму авансу, а тому заперечення відповідача, що викладені у відзиві на позов стосовно безпідставного нарахування пені на авансовий платіж, не приймаються господарським судом.

Нарахування пені здійснено позивачем на суму основної заборгованості, що є вартістю виконаної роботи згідно Акта № 496 від 30.10.2014, та яка підлягала сплаті згідно вимог законодавства та умов Договору, після завершення робіт на підставі Акта, а отже не пізніше 31.10.2014.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Проектно-вишукувальний інститут "Кіровоградагропроект" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровограджилстрой" 50278,42 грн., з яких: 39 885,96 грн. основної заборгованості, 4 407,13 грн. пені, 422,90 грн. річних та 5 562,43 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 827,00 грн. покладається на відповідача.

Позивач згідно клопотання від 19.02.2015 також просить відшкодувати витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 2 400,00 грн. (а.с. 52).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України до судових витрат віднесені, зокрема, витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката.

Частиною 3 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Як зазначено в пункті 6.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Фактичне надання послуг адвоката та понесення позивачем витрат на їх оплату в розмірі 2 400,00 грн. у даній справі підтверджено наступними документами: договором про надання правової допомоги № 48/14 від 12.02.2014, що підписаний між позивачем та адвокатським об'єднанням "РАДА" (а.с. 53-55); додатковою угодою від 08.12.2014 до договору № 48/14 від 12.02.2014 (а.с. 7); свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльності (а.с. 8); ордером адвоката (а.с. 9); актами про надання правової допомоги від 23.12.2014 та від 12.02.2015 на загальну суму 2 400,00 грн. (а.с. 58, 59); платіжним дорученнями № 1284 від 24.12.2014 на суму 1 200,00 грн. та № 1434 від 17.02.2015 на суму 1 200,00 грн. (а.с. 60, 61); представництвом інтересів позивача під час слухання справи адвокатом Краснощоковим Є.В. і підписання ним позовної заяви та фактична участь адвоката в судових засідання, що проводились у даній справі 21.01, 11.02., 20.02. та 12.03.2015.

Виходячи з наведеного та положень ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає наявними підстави для покладення на відповідача витрат з оплати послуг адвоката в розмірі 2 400,00 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровограджилстрой" (25002, м. Кіровоград, вул. Гоголя, 44, ідентифікаційний код 37168181) на користь приватного акціонерного товариства "Проектно-вишукувальний інститут "Кіровоградагропроект" (25006, м. Кіровоград, вул. Ельворті (Орджонікідзе), 2, ідентифікаційний код 05455610) 50 278,42 грн., з якої: 39 885,96 грн. основного боргу, 4 407,13 грн. пені, 422,90 грн. річних та 5 562,43 грн. інфляційних втрат, а також судовий збір в розмірі 1 827,00 грн. та витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 2 400,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.03.2015.

Суддя В.В.Тимошевська