ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р.Справа № 922/2199/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу", м. Харків
до 1-го відповідача: Головного управління Державної міграційної служби України в Харківської області, м. Харків 2-го відповідача: Краснокутський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, смт. Краснокутськ
про стягнення 23011,15 грн.
за участю представників:

позивача - Басарт Л.А., довіреність № 159/1 від 03.03.2014 року;

першого відповідача - Кезля М.Д., довіреність № 08/122 від 04.11.2014 року;

другого відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

03.06.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області про стягнення збитків за фактично отримані в період з жовтня 2012 року по грудень 2013 року послуги з теплопостачання в розмірі 23011,15 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13 серпня 2014 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 2 жовтня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.11.2014 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" задоволено частково, рішення господарського суду Харківської області від 13 серпня 2014 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 2 жовтня 2014 року у справі № 922/2199/14 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Відповідно до витягу від 12.12.2014 року автоматизованою системою документообігу господарського суду Харківської області справу № 922/2199/14 призначено для розгляду судді Жиляєву Є.М.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 грудня 2014 року призначено матеріали справи до розгляду в судовому засіданні на 13 січня 2015 року о 15:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 січня 2015 року зазначено, що заяву позивача про зміну та доповнення до позовної заяви та залучення до участі у справі другого відповідача (вх. № 886) буде розглянуто в наступному судовому засіданні, розгляд справи № 922/2199/14 відкладено на 26 січня 2015 р. о 10:20год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 січня 2015 року зазначено, що заяву позивача про зміну та доповнення до позовної заяви та залучення до участі у справі другого відповідача (вх. № 886/14) буде розглянуто в наступному судовому засіданні, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Краснокутський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області та розгляд справи відкладено на 02 лютого 2015 р. о 10:40год., відповідно до ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 лютого 2015 року заяву позивача (вх. № 3735 від 02.02.15р.) задоволено, прийнято до розгляду уточнену позовну заяву позивача (вх. № 3598) та розгляд справи в подальшому буде здійснюватись з її врахуванням, залучено до участі у справі Краснокутський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в якості другого відповідача та розгляд справи № 922/2199/14 відкладено на 03.03.2015 року об 11:00год., відповідно до ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 березня 2015 року усне клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволено та розгляд справи № 922/2199/14 відкладено на 17 березня 2015 р. о 12:00год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

17.03.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшла заява про відмову від позову відносно другого відповідача в порядку п. 4 ст. 80 ГПК України, на підставі чого, позивач просить суд припинити провадження у справі відносно другого відповідача - Краснокутського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області.

17.03.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від першого відповідача надійшло правове обґрунтування позиції, яке досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Позивач в призначене судове засідання з'явився та підтримав подану раніше заяву про відмову від позову відносно другого відповідача в порядку п. 4 ст. 80 ГПК України. Позовні вимоги до першого відповідача підтримав повністю на наполягає на їх задоволенні.

Перший відповідач в призначене судове засідання з'явився, проти позову заперечив повністю, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Другий відповідач в призначене судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі.

Вирішуючи заяву позивача про відмову від позову відносно другого відповідача - Краснокутського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, суд виходить за наступного.

Згідно з приписами ч.4 ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

На підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

В даному випадку з обставин справи вбачається, що заява позивача про відмову від позову, не суперечить чинному законодавству та інтересам сторін. Заява підписана директором ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" Николаєнко Є.В. Наслідки відмови від позову позивачеві відомі.

За таких обставин суд не вбачає підстав для неприйняття заяви про відмову від позову відносно другого відповідача, і тому приходить до висновку про необхідність її задоволення та, відповідно, про необхідність припинення провадження у справі в частині позовних вимог до Краснокутського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Таким чином, дослідивши матеріали господарської справи № 922/2199/14, заслухавши пояснення представників позивача та першого відповідача, всебічно та повно дослідивши надані докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, судом встановлено наступне.

17 квітня 2012 року Краснокутським РВ ГУМВС України в Харківській області, в якості споживача, та товариством з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу", в якості теплопостачальної організації, укладено договір № 2/Т12 купівлі-продажу теплової енергії, у відповідності до умов якого теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в термін, передбачені цим договором.

На виконання своїх зобов'язань позивач, у повному обсязі, передбаченому договором, поставив теплову енергію в приміщення споживача, загальною площею 74,4 м2, що знаходиться за адресою: Харківська область, смт. Краснокутськ, вул. Леніна, 152.

Краснокутським РВ ГУМВС України в Харківській області свої зобов'язання за договором виконано, всі нарахування за теплову енергію станом на 1 жовтня 2012 року оплачено в повному обсязі.

Згідно листа Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області № 8237 від 2 листопада 2012 року опалювальне приміщення площею 74,4 м2, розташоване за адресою: Харківська область, смт. Краснокутськ, вул. Леніна, 152, вже не орендується Краснокутським РВ ГУМВС України в Харківській області, оскільки перейшло до складу першого відповідача - Головного управління Державної міграційної служби України в Харківської області.

У зв'язку з вищенаведеним, позивач неодноразово звертався до першого відповідача з вимогою укладання відповідного договору про постачання теплової енергії, про що позивачем подано до матеріалів справи Листи з доказами їх отримання.

28.02.2014 року перший відповідач уклав з позивачем договір про постачання теплової енергії № 3КР/Т14 , строк якого розпочався 01.01.2014 року.

Враховуючи вищенаведене, позивачем наголошено, за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року першим відповідачем була спожита теплова енергія на загальну суму 16428,30 грн. у вбудованому приміщенні загальною площею 74,4 м.кв. за адресою: Харківська область, смт. Краснокутськ, вул. Леніна, 152, проте оплата за вищевказаний період останнім не здійснювалась.

Послуги з теплопостачання за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року надавались позивачем за тарифом, затвердженим постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг № 96 від 30.09.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав від першого відповідача гарантійний лист за вих. № 10/17629 від 04.11.2013 року, в якому перший відповідач гарантував позивачу сплатити надані послуги з теплопостачання в повному обсязі (а.с. 58, т.с. 1).

Рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/1325/13 від 12.06.2013 року за Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківської області визнано право власності на приміщення по вул. Леніна, 152 в смт. Краснокутськ в лівому крилі на першому поверсі (4 службових кімнати, санвузол та два коридори) площею 74,4 кв.м. у відповідності до положень ст. 344 Цивільного кодексу України (набувальна давність), тобто на підставі того, що перший відповідач як правонаступник ліквідованого паспортного відділення Краснокутського РВ УМВС України в Харківській області протягом 10 років володів приміщенням площею 74,4 кв.м. за адресою: Харківська область, смт. Краснокутськ, вул. Леніна, 152 на законних підставах систематично проводив поточні ремонти даного приміщення та сплачував комунальні послуги.

Таким чином, позивачем наголошено, що вже сама по собі та підстава, що право власності на вищезазначене приміщення визнано за першим відповідачем саме за набувальною давністю, згідно положень ст. 344 ЦК України підтверджує ту обставину, що саме перший відповідач протягом 10 років володів вказаним приміщенням, утримував його та був зобов'язаний сплачувати комунальні платежі.

Позивач поставив першому відповідачу теплову енергію в приміщення споживача площею 74,4 кв.м., зо знаходиться за адресою: Харківська область, смт. Краснокурськ, вул. Леніна, 152, в повному обсязі.

Факт підключення та відключення споживача підтверджується наявними в матеріалах справи актами на включення та відключення теплопостачання за адресою: Харківська область, смт. Краснокурськ, вул. Леніна, 152 (а.с. 85-89, т.с. 1).

Як слідує з матеріалів справи, за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. у першого відповідача виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка становить 16428,30 грн.

Такі обставини, на думку позивача свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів, а систематичні неплатежі з боку споживачів за надану теплову енергію призвели до неефективного використання паливо - енергетичних ресурсів, у зв'язку з чим, позивач позбавлений належним чином виконувати зобов'язання з оплати за газ і електроенергію, з оплати податків та обов'язкових платежів до державного бюджету України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі -продажу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Так, цивільні права і обов'язки виникають, крім угод, також внаслідок інших дій суб'єктів. Такими діями зокрема, може бути користування тепловою енергією без договору.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави на набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, в силу частини 2 вказаної норми, зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення зазначеної глави застосовуються, згідно п. 4 ч. З ст. 1212 Цивільного кодексу України, і до відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно з вимогами ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом страви про повернення майна.

Відповідач на день розгляду справи будь-яких доказів, які б спростували факти повідомлені позивачем, в тому числі і про погашення заборгованості за фактично отриману теплову енергію в розмірі 16428,30 грн., не надав, тому, враховуючи вищевказані норми Цивільного та Господарського кодексу України, позовні вимоги про стягнення з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківської області заборгованості за використану теплову енергію, що утворилася за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. року в розмірі 16428,30грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за майновий характер спору в розмірі 1827,00 грн., в даному разі покладаються на Головне управління Державної міграційної служби України в Харківської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 536, 553, 559, 610, 611, 625, 692, 759, 785 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, п. 4 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківської області (61057, м. Харків, вул. Римарська, 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу", 61018, м. Харків, вул. Балакірєва, 3 (р/р 82 в Філії ХОУ АТ "Ощадбанк" м. Харків, МФО 351823, ) - 16428,30 грн. заборгованості за фактично отриману теплову енергію за період з 01.01.13р. по 31.12.13р.; 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В частині позовних вимог до Краснокутського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області - провадження у справі припинити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 23.03.2015 р.

Суддя Є.М. Жиляєв