Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" березня 2015 р. Справа № 17/5007/843/12

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним (відповідача за зустрічним) позовами: Морозова В.П. довіреність №03 від 03.02.2015

від відповідача за первісним (позивача за зустрічним) позовами: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПР-Груп" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-Генпідряд" (м. Радомишль Житомирської області)

про стягнення 1015000,00 грн. та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС- Генпідряд" (м. Радомишль Житомирської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПР-Груп" (м. Київ)

про визнання недійсним договору позики №3009

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПР-ГРУП" звернулося з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-Генпідряд" на його користь 1015000,00 грн, з яких: 1000000,00грн. заборгованості, 3000,00грн інфляційних нарахувань та 12000,00 грн 3% річних.

06.09.2012 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-Генпідряд" подано зустрічну позовну заяву від 05.09.2012, у якій позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсним договір позики №300911 від 30.09.2011, укладений між ТОВ "СТС-Генпідряд" та ТОВ "СПР-ГРУП".

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 06.09.2012 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву "СТС-Генпідряд" до ТОВ "СПР-ГРУП" про визнання недійсним договору позики №300911 від 30.09.2011

Рішенням господарського суду Житомирської області від 07.02.2013 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "СТС-Генпідряд" на користь ТОВ "СПР-ГРУП" 1000000,00 грн заборгованості, 11967,21 грн 3% річних, 3000 грн. інфляційних нарахувань, 20299,34 грн. витрат по сплаті судового збору. В частині стягнення 32,79грн. 3% річних в позові відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.07.2013 рішення Господарського суду Житомирської області від 07.02.2013 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.10.2013 скасовані судові рішення місцевого та апеляційного суду, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.

Розпорядженням №118/2013 від 15.10.2013 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ", справу №17/5007/843/12 передано для розгляду судді Маріщенко Л.О.

Ухвалою від 16.10.2013 справа №17/5007/843/12 прийнята до провадження судді Маріщенко Л.О.

Заявою від 06.11.2013 № 0611-13/02 ТОВ "СПР-Груп" збільшило позовні вимоги, просило стягнути з відповідача (за первісним позовом) 1 000 000,00 грн боргу, 9000,00 грн. інфляційних, 50068,26 грн. 3% річних.

Ухвалою від 17.12.2013 провадження у справі №17/5007/843/12 було зупинено, у зв'язку з призначенням почеркознавчої та технічної експертиз, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою від 28.01.2015 провадження у справі № 17/5007/843/12 поновлено, у зв'язку з надходженням разом з матеріалами господарської справи №17/5007/843/12 висновку експертів №14751/14752/13-34/14753/14754/13-33 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

10.02.2015 ТОВ "СПР-Груп" подало заяву № 0402-15/01 від 04.02.2015 про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач за первісним позовом збільшив період нарахування штрафних санкцій з 01.03.2013 по 31.12.2014. у зв'язку з чим просить стягнути з ТОВ "СТС - Генпідряд": 1000000,00 грн основного боргу, 245000,00 грн інфляційних нарахувань та 85081,94 грн 3% річних.( т.3 а.с.160-164)

У зв'язку з дотриманням вимог щодо подання заяви про збільшення позовних вимог та враховуючи, передбачені ст.22 ГПК України права позивача, суд прийняв зазначену вище заяву до розгляду.

Розгляд справи здійснюється в межах заяви про збільшення позовних вимог від 04.02.2015 (а.с.160 т.3).

Представник первісного позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в межах заяви про збільшення позовних вимог. В задоволені зустрічних позовних вимог просила відмовити. Щодо висновку експертів зазначила, що результати експертизи дозволили дійти висновку про існування у відповідача двох основних печаток.

Відповідач - ТОВ "СТС-Генпідряд" вимоги ухвал господарського суду від 28.01.2015 та 10.02.2015 не виконав, в судові засідання від 10.02.2015 та від 05.03.2015 повноважного представника не направив, хоча про час і місце судових засідань повідомлений належним чином (т. 3 а.с.139, 174). Натомість, клопотаннями від 09.02.2015 та 04.03.2015 просив відкласти розгляд справи, у зв'язку з неможливістю направлення повноважного представника - Горбатенко В.А.

Відповідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

В матеріалах справи наявна довіреність від 22.01.2013 видана ТОВ "СТС-Генпідряд" на представника Куликова І.А., яка діє до 22.01.2016 і в справі відсутні заяви щодо її відкликання.

Враховуючи, що відповідач за первісним позовом (позивача за зустрічним) не був позбавлений права направити в судове засідання іншого представника або направити письмовий відзив на позовну заяву поштовим зв'язком, приймаючи до уваги, що явка представників сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач за первісним позовом (позивача за зустрічним) своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду представника відповідача, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Враховуючи викладене, клопотання ТОВ "СТС - Генпідряд" про відкладення розгляду справи суд відхиляє.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасника процесу, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.09.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПР-ГРУП" (позивач у справі за первісним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТС-Генпідряд" (відповідач у справі за первісним позовом) укладено договір №300911 позики (надання поворотної фінансової допомоги) (а.с. 6, 7 т.1).

26.12.2011 між сторонами по справі укладена додаткова угода №1 до договору №300911 від 30.09.2011р. (а.с. 8 т. 1).

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В пункті 1.1 вищезазначеного договору сторони погодили, що в порядку та на умовах, передбачених цим договором, позивач передає у власність відповідачу грошові кошти в сумі 2 550 000,00грн., а відповідач зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів в обумовлений цим договором строк.

На виконання вищезазначеного договору, відповідачу було надано фінансову допомогу на поворотній основі у вигляді грошових коштів на загальну суму 1000000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №685 від 30.09.2011 (а.с. 9 т.1).

Відповідно до п.2.3 та п.2.4 вищезазначеного договору, повернення позики може проводитися різновеликими сумами (частинами) у термін до 31.10.2011. Позика може бути повернута відповідачем достроково.

Згідно пункту 1 додаткової угоди №1 до договору №300911 від 30.09.2011, п.2.3. цього договору викладено в такій редакції: "Повернення позики може проводитися різновеликими сумами (частинами), однак остаточний розрахунок повинен бути проведений в строк не пізніше 29.02.2012".

Відповідно до п.2 додаткової угоди, дана додаткова угода є невід'ємною частиною договору № 300911 від 30.09.2011.

Відповідач свої зобов'язання щодо повернення позики не виконав, внаслідок чого, утворилась заборгованість в сумі 1000000,00 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст.173 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

З приписами статті 193 ГК України кореспондуються положення статті 526 ЦК України щодо належного виконання сторонами зобов'язання.

Окрім того, відповідно до ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, крім випадків, передбачених законом або договором.

На підставі викладеного, заборгованість в сумі 1000000,00 грн підтверджена доказами та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.03.2012 по 31.12.2014 становлять 85081,94 грн та 236000,00 грн відповідно (а.с.163-164 т.3).

Перевіривши розрахунки первісного позивача та враховуючи, що заявлений розмір 3% річних та інфляційних не перевищує перерахований судом, господарський суд прийшов до висновку про їх задоволення в заявленій сумі.

Заперечення представника ТОВ "СТС-Генпідряд", підтвердженого листом № 145 від 17.12.2013 (а.с. 60 т.3), викладені у відзиві на первісну позовну заяву (а.с.92 т. 1) відхиляються судом як необґрунтовані.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає первісні позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі - з первісного відповідача стягується на користь первісного позивача: 1 000 000,00 грн боргу, 85 081,94 грн 3% річних, 245 000,00 грн інфляційних нарахувань.

Згідно вимог зустрічної позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю "СТС-Генпідряд" просить суд визнати договір позики №300911 від 05.09.2012, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "СПР-ГРУП", недійсним, оскільки оскаржуваний договір не укладався ТОВ "СТС-Генпідряд" та був підписаний не Запорожцем В.П., а іншою особою від імені генерального директора, в особі якого у преамбулі договору зазначено позичальника - ТОВ "СТС-Генпідряд". На думку ТОВ "СТС-Генпідряд" підписи на оскаржуваному договорі виконані іншими особами, ніж ті, що зазначені у договорі, із підробленням відбитку печатки підприємства шляхом використання копіювальних технічних засобів.

ТОВ "СТС-Генпідряд" вважає, що оскільки оскаржуваний договір не підписувався уповноваженою особою ТОВ "СТС-Генпідряд" та не містить оригінального відбитку печатки ТОВ "СТС-Генпідряд", в ньому відсутнє вільне волевиявлення ТОВ "СТС-Генпідряд" і цей договір має бути визнаним недійсним на підставі ч. З ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначає, що отримані від ТОВ "СПР-ГРУП" грошові кошти у розмірі 1 млн грн перераховані не відповідно до оспорюваного договору, а з метою фінансування окремих видів робіт по реконструкції каналізаційних очисних споруд продуктивністю 6000 куб.м на добу в смт. Новофедорівка Сакського району АР Крим.

ТОВ "СТС-Генпідряд" вважає, що між ТОВ "СТС-Генпідряд" та ТОВ "СПР-ГРУП" виникли не відносини позики, а відносини будівельного субпідряду, в результаті чого у ТОВ "СПР-ГРУП" виникли грошові зобов'язання - зобов'язання по сплаті вартості виконаних ТОВ "СТС-Генпідряд" робіт.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині (ч.1 ст.207 ГК України).

За приписами частин другої - п'ятої статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Абзацом першим частини третьої статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 241 ЦК України передбачено правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Згідно з приписами ч.1 ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

У пункті 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Згідно ч.1 ст.41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

З метою встановлення належності підпису на договорі №300911 позики (здійснення поворотної фінансової допомоги) від 30.09.2011 Генеральному директору ТОВ "СТС-Генпідряд" Запорожцю В.П., господарський суд призначив почеркознавчу експертизу, яку було доручено провести Науково-дослідному експертному центру при УМВС України в Житомирській області (м.Житомир, Старий Бульвар, 5/37) (ухвала суду від 12.09.2012 а.с. 127,128 т.1).

Згідно висновку експерта №1/998 від 01.12.2012 (а.с. 131-135 т.1), встановлено, що підпис, розташований в графі "Генеральний директор В.П. Запорожец" другого аркушу договору позики №300911 від 30.09.2011 між ТОВ "СТС-Генпідряд" () та ТОВ "СПР-ГРУП" () виконаний Запорожцем Василем Порфировичем; підпис, розташований в графі "Генеральний директор В.П. Запорожец" другого аркушу договору позики №300911 від 30.09.2011 між ТОВ "СТС-Генпідряд" () та ТОВ "СПР-ГРУП" () виконаний від руки кульковою ручкою; відбиток печатки, розташований в графі "Генеральний директор В.П. Запорожец" другого аркушу договору позики №300911 від 30.09.2011 між ТОВ "СТС-Генпідряд" () та ТОВ "СПР-ГРУП" () нанесений не печаткою ТОВ "СТС-Генпідряд", експериментальні зразки відбитків якої надані в якості порівнювальною матеріалу; відбиток печатки, розташований в графі "Генеральний директор В.П. Запорожец" другого аркушу договору позики №300911 від 30.09.2011 між ТОВ "СТС-Генпідряд" () та ТОВ "СПР-ГРУП" () нанесений печаткою ТОВ "СТС-Генпідряд", вільні зразки відбитків якої надані в якості порівнювального матеріалу.

Також, господарський суд призначив почеркознавчу та технічну експертизи, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно висновку експертів № 14751/14752/13-34/14753/14753/13-33 від 29.12.2014 за результатами проведення судово-технічної експертизи документів у господарській справі № 17/5007/843/12, встановлено, що підпис від імені генерального директора Запорожця Василя Порфировича виконаний рукописним способом за допомогою пишучої ручки, яка споряджена пастою синього кольору, тобто при виконанні підпису копіювально-множна техніка не використовувалась; відтиск печатки від ТОВ "СТС-Генпідряд" у досліджуваному договорі позики № 300911 від 30.09.2011, нанесений тим самим кліше печатки, що і вільні зразки відтисків цієї печатки, але не тим кліше печатки, яким нанесені експериментальні зразки відтисків від імені ТОВ "СТС-Генпідряд"; текст, який міститься на першій сторінці наданого договору позики № 300911 від 30.09.2011 і текст, який знаходиться на другій сторінці цього документу, виконані на різних знакосинтизуючих апаратах із лазерною технологією друку; перший та другий аркуші (сторінки) досліджувального договору позики № 300911 від 30.09.2011 не є аркушами (сторінками) одного документу, а саме: другий аркуш документу раніше являвся аркушем іншого документу; у досліджувальному документі відсутні ознаки штучного зістарювання документів (а.с. 124-137 т.3).

Отже, висновки експертів спростовують доводи позивача за зустрічним позовом про підстави визнання недійсним договору позики № 300911 від 30.09.2011, оскільки оскаржуваний договір був підписаний Запорожцем В.П. від імені ТОВ "СТС-Генпідряд" та засвідчений печаткою підприємства.

Також, слід зазначити, що висновок експерта щодо того, що перший та другий аркуші (сторінки) досліджувального договору позики № 300911 від 30.09.2011 не є аркушами (сторінками) одного документу, а саме: другий аркуш документу раніше являвся аркушем іншого документу, не спростовує факт отримання ТОВ "СТС-Генпідряд" 1 000 000,00 грн коштів поворотної фінансової допомоги згідно платіжного доручення № 685 від 30.09.2011.

Посилання ТОВ "СТС-Генпідряд" на існування зобов'язань у ТОВ "СПР-ГРУП" по договору на виконання субпідрядних робіт, та отримання грошових коштів в розмірі 1000000,00 грн в порядку договору субпідряду, а не за укладеним договором позики, не приймаються судом до уваги, оскільки сторонами було підписано додаткову угоду № 1 від 26.12.2011 до договору № 300911 від 30.09.2011, в якій пункт 2.3 договору викладено в наступній редакції: "повернення поруки може проводитися рівновеликими сумами (частинами), однак остаточний розрахунок повинен бути проведений в строк не пізніше 29.02.2012". Отже, даною додатковою угодою ТОВ "СТС-Генпідряд" визнано факт існування зобов'язань щодо повернення займу за договором № 300911 від 30.09.2011.

Зазначений договір підписаний з обох сторін та скріплений оригінальними печатками товариств, породжує цивільні права та обов'язки сторін. Підтверджуючим фактом схвалення сторонами договору позики є перерахування ТОВ "СПР-ГРУП" грошей на поточний рахунок ТОВ "СТС-Генпідряд", а факт прийняття грошових коштів, та неповернення їх ТОВ "СТС-Генпідряд", як безпідставно отриманих, свідчить про його схвалення ТОВ "СТС-Генпідряд".

Разом з тим, постановою слідчого слідчого відділу Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві про закриття кримінального провадження від 17.05.2014 за № 000080 встановлено, що між ТОВ "СПР-Груп" та ТОВ "СТС -Генпідряд" був укладений договір поруки, на підставі якого була перерахована сума позики в розмірі 1000000 (один мільйон) грн. Але ТОВ "СТС -Генпідряд" не виконало покладені на нього обов'язки за зазначеним договором поворотньої фінансової допомоги та не повернуло грошові кошти в строк зазначений в договорі. При цьому, ТОВ "СТС-Генпідряд" запропонувало продовжити строк дії договору (а фактично строк повернення грошових коштів), який був продовжений до 29.02.2012 (а.с.173-181 т.3).

Крім того, грошові кошти, отримані ТОВ "СТС-Генпідряд", були перераховані в порядку виконання умов договору позики на поповнення його оборотних засобів, про що свідчить п. 1.3. договору позики та платіжне доручення № 685 від 30.09.2011р. (а.с. 9 том 1), в якому призначенням платежу є: "Поворотна фінансова допомога згідно договору №300911 від 30.09.2011".

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як па підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає зустрічні позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача за первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-Генпідряд" (12201, Житомирська область, м. Радомишль, вул. Котовського, 35, код 32375423) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПР-Груп" (03035, м. Київ, вул. Сурікова Василя, буд 3, корп. 8 б, код 32765648):

- 1000000,00 грн боргу,

- 85081,94 грн 3% річних,

- 245000,00 грн інфляційних нарахувань,

- 26601,64 грн витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.03.15

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк: Біленька Ю.П.

1 - у справу,

2 - ТОВ "СРП-Груп" (рек. з повід.) (03035, м. Київ, вул. Сурікова, 3/8б)

3- ТОВ "СТС - Генпідряд" (рек. з повід.)