ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2015 року Справа № 904/6026/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

суддів: Крутовських В.І., Чус О.В.

при секретарі Валяр М.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: Лещук Т.Г., представник, довіреність №70/3 від 04.01.15;

від відповідача: Маскальська Ю.О., представник, довіреність №б/н від 23.09.14;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансстандарт-2002»

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2014 року у справі № 904/6026/14

за позовом Публічного акціонерного товариства «Металургтрансремонт», м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансстандарт-2002», м. Дніпропетровсь

про стягнення 27 455,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2014 року (суддя Ярошенко В.І.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» про стягнення заборгованості за договором - задоволені частково.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансстандарт-2002» (49081, м. Дніпропетровськ, вул. Степана Разіна, буд. 29, ідентифікаційний код 31971392)на користь Публічного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» основний борг у розмірі 27096, 71 грн., пеню у сумі 186, 98 грн. та 1816, 24 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансстандарт-2002», звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та припинити стягнення за судовим рішенням.

В обґрунтування своєї скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права.

Зокрема, суд першої інстанції не з'ясував юридичну адресу відповідача, і порушив правила територіальної підсудності спорів, що виникають при виконанні господарських договорів. Означене позбавило відповідача права приймати участь у справі і надавати свої доводи і заперечення по суті спору.

Всі ці обставини на думку відповідача, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26 січня 2015 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 25 лютого 2015 року.

У судовому засіданні позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, а відповідач уточнив вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення суду та припинити провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не заперечено факт оренди нежитлового приміщення згідно наданих актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) та не надано доказів її оплати на суму 27096, 71грн., тому, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню в розмірі 27096, 71 грн., а у зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати орендних платежів, також підлягає сплаті пеня у розмірі 358, 69грн. за період з 15.08.2013 по 05.10.2013 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статей 13, 15 ГПК підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (стаття 16 ГПК).

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансстандарт-2002" про стягнення 27096, 71 грн. основної заборгованості та 258, 69 грн. пені., позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення № 161/КО від 05.01.2013 в частині повної та своєчасної оплати за користування об'єктом оренди та зазначив юридичну адресу відповідача, яка була вказана в договорі оренди, а саме: м. Дніпропетровськ вул. Степана Разіна 29.

Саме на цю адресу суд першої інстанції надсилав ухвали про порушення провадження у справі та призначення справи до розгляду, і розглянувши справу без участі відповідача, вважав його належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Проте, відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходження відповідача на час звернення із позовом, значиться наступне: Черкаська область, місто Черкаси, Соснівський район, вулиця Автомобілістів, будинок 6 ( л.с. 45).

Зміна юридичної адреси відповідача та державна реєстрація змін до установчих документів проведена 05.12.2013 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який на час розгляду справи, був витребуваний судом першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 15 ГПУ України, справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Оскільки між сторонами виник спір щодо виконання господарського договору, то він підлягав розгляду за місцем знаходження відповідача, тобто, у місті Черкаси, і розглянувши справу за адресою відповідача, вказаною у договорі, суд першої інстанції порушив правила територіальної підсудності.

Як роз'яснено у п. 20.8 Постанови Пленуму ВГСУ від 24 жовтня 2011 року N 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», у разі коли непідсудність справи даному місцевому господарському суду виявлено, зокрема, під час апеляційного перегляду судового рішення і останнє в зв'язку з цим скасовується, то матеріали справи підлягають поверненню до місцевого господарського суду, який прийняв рішення, для виконання ним вимог частини першої статті 17 ГПК, про що зазначається в резолютивній частині постанови апеляційної інстанції.

Відповідно до п.6 ст. 104 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо рішення прийнято господарським судом з порушенням правил предметної або територіальної підсудності, крім випадків, передбачених у частині третій статті 17 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що дана справа не підсудна господарському суду Дніпропетровської області, оскільки місцезнаходженням відповідача є Черкаська область, місто Черкаси, Соснівський район, вулиця Автомобілістів, будинок 6, у зв'язку з чим рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а матеріали справи - поверненню до господарського суду Дніпропетровської області для виконання ним вимог частини першої статті 17 ГПК.

Керуючись ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансстандарт-2002»- задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2014 року у справі № 904/6026/14 - скасувати.

Матеріали справи № 904/6026/14 повернути до господарського суду Дніпропетровської області для виконання ним вимог частини першої статті 17 ГПК.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя В.І.Крутовських

Суддя О.В.Чус

(повний текст постанови складено 19.03.2015 року).