ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.03.2015 р. Справа№ 914/4360/14

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., при секретарі судових засідань Мак Л.Б., розглянувши матеріали

заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1

про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 26.01.2015р.

у справі №914/4360/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК", м.Львів

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1

про стягнення 17 189,80 грн.

За участю представників сторін:

від заявника (відповідача): ОСОБА_2 - представник (довіреність б/н від 17.03.2015р.);

від стягувача (позивача): Столярський М.С. - представник (довіреність №7536 від 28.10.2014р.).

Права та обов'язки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області надійшла заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 26.01.2015р. (вх.№658/15 від 12.02.2015р.) у справі №914/4360/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 17 189,80 грн.

Ухвалою суду від 13.02.2015р. прийнято заяву про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 26.01.2015р. та призначено її до розгляду на 23.02.2015р.

У судовому засіданні 23.02.2015р. було оголошено перерву до 02.03.2015р., про що сторони були повідомлені під розписку.

У судовому засіданні 02.03.2015р. було оголошено перерву до 18.03.2015р., про що сторони були повідомлені під розписку.

У судовому засіданні від 23.02.2015р. заявником було подано клопотання (вх.№7565/15 від 23.02.2015р.) яким на виконання вимог ухвали суду від 13.02.2015р., він просив долучити до матеріалів справи наступні документи: копію інформації про поточні платежі НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_3; копію акту звірки взаєморозрахунків за період 2013р. між ТзОВ "Андреас Штіль" та ФОП ОСОБА_3; копію податкової декларації за 2014р.; копію банківської виписки по рахунку №3.

Представник заявника в судове засідання з'явився, подав довідку про поточну заборгованість станом на 17.03.2015р.; виписку по особовим рахункам за період з 01.03.2015р. по 13.03.2015р. про часткове погашення заборгованості перед позивачем на суму 1 975,68 грн.; оригінал акту звірки взаєморозрахунків за період 2013р. між ТзОВ "Андреас Штіль" та ФОП ОСОБА_3

У судовому засіданні представник заявника заяву про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 26.01.2015р. підтримав повністю, просив її задоволити з підстав викладених у заяві.

Представником стягувача в судовому засіданні від 23.02.2015р. було подано письмове заперечення щодо розстрочки виконання рішення (вх.№8562/15 від 02.03.2015р.), в якому стягувач просить суд відмовити ФОП ОСОБА_3 у задоволенні заяви від 12.02.2015р. про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 26.01.2015р. у справі №914/4360/14. У вищенаведеному запереченні стягувач посилається на п.7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", та стверджує що заявником не подано суду жодних доказів, які б підтверджували обставини, викладені в заяві про розстрочку виконання рішення, щодо неможливості чи утруднення виконання рішення. Стягувач зазначає, що банк вживав заходів щодо досудового врегулювання спору, шляхом надсилання вимоги та претензії, однак це не дало ефективного результату. На думку стягувача, відповідач умисно ухиляється від добровільного виконання своїх кредитних зобов'язань та вчиняє дії з метою уникнення їх виконання.

В судовому засіданні представник стягувача проти поданої заяви про розстрочку виконання рішення заперечив та просив суд у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 26.01.2015р. відмовити з підстав викладених у письмовому запереченні.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 26.01.2015р., дослідивши докази подані в підтвердження обставин, якими вона обґрунтована, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Рішенням господарського суду Львівської області від 26.01.2015р. у справі №914/4360/14 позов Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" задоволено повністю та стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" - 13 813,72 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 3 050,61 грн. простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами; 3,60 грн. простроченої комісії за адміністрування кредиту, 321,45 грн. нараховані відсотки, 0,42 грн. пеня по простроченій заборгованості за користування кредитом та 1 827,00 грн. судового збору, всього 19 016,80 грн.

Рішення господарського суду Львівської області від 26.01.2015р. у справі №914/4360/14 до суду апеляційної інстанції не оскаржувалось, відтак набрало законної сили.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 користуючись своїм процесуальним правом, наданим ст.121 ГПК України, просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Львівської області від 26.01.2015р. у справі №914/4360/14, строком на 10 місяців, шляхом стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ПАТ "КРЕДОБАНК": до 28.02.2015р. включно - 1 901,68 грн.; до 30.03.2015р. включно - 1 901,68 грн.; до 30.04.2015р. включно - 1 901,68 грн.; до 30.05.2015р. включно - 1 901,68 грн.; до 30.06.2015р. включно - 1 901,68 грн.; до 30.07.2015р. включно - 1 901,68 грн.; до 30.08.2015р. включно - 1 901,68 грн.; до 30.09.2015р. включно - 1 901,68 грн.; до 30.10.2015р. включно - 1 901,68 грн.; до 30.11.2015р. включно - 1 901,68 грн.

В обгрунтування підстав для розстрочки виконання постанови заявник вказує на важке фінансове становище, що робить неможливим одномоментне виконання рішення суду.

Заявник зазначає, що важкий фінансовий стан обумовлений пониженням попиту покупців на реалізовану заявником продукцію (електроінструменти), що пов'язано із стрімким зростанням інфляційних процесів у державі. Крім того, зазначає, що з січня 2015р. по даний час заявник не отримав доходу від своєї підприємницької діяльності, а також те, що іншого джерела отримання прибутку він немає. Також зазначає, що стягнення в примусовому порядку коштів за рішенням суду, накладення арешту на кошти, які будуть надходити на рахунки у банку, на майно (електроінструменти), яке ним реалізується, призведе до зупинки його підприємницької діяльності та банкрутства.

В підтвердження обставин наведених у заяві боржник подав виписку про рух коштів на рахунку НОМЕР_2 в ПАТ КБ «Приватбанк», податкову декларацію, довідку про поточну заборгованість станом на 17.03.2015р.; оригінал акту звірки взаєморозрахунків за період 2013р. між ТзОВ "Андреас Штіль" та ФОП ОСОБА_3

Також, заявником надано суду виписку по особовим рахункам за період з 01.03.2015р. по 13.03.2015р. про часткове погашення заборгованості перед позивачем на суму 1 975,68 грн.

Отже, на думку заявника, розстрочка виконання постанови суду дасть можливість безперебійно проводити ним свою підприємницьку діяльність, та відповідно зробить реальною можливість повернення заборгованості позивачу в повному обсязі.

Розглянувши заяву, надавши оцінку доказам долученим на підтвердження обставин наведених у ній, заслухавши представників заявника та стягувача, суд дійшов висновку підставності заяви до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час від набрання рішенням законної сили до його фактичного повного виконання.

При цьому під розстрочкою виконання рішення суду слід розуміти виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Підставою для розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

При цьому, норми чинного господарського процесуального законодавства не містять визначення "винятковий випадок", тому це поняття є оціночним, з огляду на ч.1 ст.43 ГПК України, та з врахуванням всіх обставин конкретної справи.

Як вказано у п.7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з наданої заявником довідки про поточну заборгованість станом на 17.03.2015р. кредиторська заборгованість становить 133 429 грн., дебіторська заборгованість становить 19 992,00 грн.

Слід зазначити, що підприємницька діяльність заявника пов'язана із здійсненням реалізації продукції (електроінструментів). Відтак, проведення подальшої господарської діяльності, за відсутності арешту на рахунках, стягнення дебіторської заборгованості дасть заявнику можливість сплачувати частинами борг по рішенню суду, а також надасть змогу до надходження додаткових коштів для погашення боргу перед стягувачем. Одномоментне виконання рішення суду в примусовому порядку призведе до блокування рахунків ФОП ОСОБА_3, що утруднить здійснення його підприємницької діяльності і як наслідок, не буде ефективним засобом до виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник 13.03.2015р. після прийняття рішення господарського суду Львівської області від 26.01.2015р. частково сплатив заборгованість в сумі 1 975,68 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку за період з 01.03.2015р. по 13.03.2015р.

Вказаний факт свідчить про вчинення відповідачем дій для добровільного виконання рішення суду та спростовує твердження позивача про ухилення відповідача від добровільного виконання своїх кредитних зобов'язань та вчинення ним дій з метою уникнення їх виконання.

Розглянувши подану заяву, дослідивши обставини, які наведені заявником в обгрунтування підстав для застосування розстрочки, з метою надання фізичній особі-підприємцю можливості функціонувати і здійснювати поступове погашення боргу стягнутого рішенням господарського суду Львівської області від 26.01.2015р., суд вважає за можливе задоволити заяву. Водночас, враховуючи часткову оплату боргу проведену у березні місяці, розстрочити виконання рішення господарського суду Львівської області від 26.01.2015р., строком на 9 місяців шляхом стягнення заборгованості рівними щомісячними платежами по 1 893,45 грн. починаючи з березня місяця 2015р.

Слід зазначити, що ухвала про розстрочку виконання постанови підлягає виконанню на підставі п.2 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження", тому відповідний наказ у такому випадку не видається.

Ухвала про розстрочку виконання рішення має похідний характер від рішення суду, яким справу вирішено по суті, і є обов'язковою для державної виконавчої служби при виконанні відповідного судового наказу у межах відкритого виконавчого провадження (див. рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 N 5-рп/2013 зі справи N 1-7/2013).

Якщо виконавче провадження відкривається після винесення ухвали господарського суду про відстрочку чи розстрочку виконання судового рішення, то таке виконання має здійснюватися на підставі та з урахуванням як раніше виданого судом наказу, так і відповідної ухвали. Вказане узгоджується із позицією Вищого господарського суду України викладеною в абзаці 6 п.п.7.8. п.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Нормами п.1 ч.2 ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено порядок визначення строків пред'явлення до виконання виконавчих документів, якими передбачено розстрочення сплати коштів. Так для виконання судових рішень (в тому числі й ухвал та постанов суду) строки встановлюються з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Згідено ч.4 вказаної статті строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Тобто, річний строк пред'явлення до виконання ухвали суду від 18.03.2015 (разом із наказом, виданим на виконання рішення суду) визначається окремо за кожним розстроченим платежем.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.33, 43, 86, 121 ГПК України, господарський суд,

У Х В А Л И В :

1. Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 26.01.2015р. у справі № 914/4063/14 задоволити частково.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду Львівської області від 26.01.2015р. у справі № 914/4063/14 строком на 9 місяців, шляхом стягнення заборгованості рівними щомісячними платежами по 1 893,45 грн. починаючи з березня місяця 2015р. згідно наступного графіку:

до 30.03.2015р. - 1 893,45 грн.;

до 30.04.2015р. -1 893,45 грн.;

до 30.05.2015р. -1 893,45 грн.;

до 30.06.2015р. -1 893,45 грн.;

до 30.07.2015р. -1 893,45 грн.;

до 30.08.2015р. -1 893,45 грн.;

до 30.09.2015р. -1 893,45 грн.;

до 30.10.2015р. -1 893,45 грн.;

до 30.11.2015р. -1 893,45 грн.

3. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані у ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Суддя Сухович Ю.О.