ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 р. Справа № 923/92/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Шепель І. М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО", м. Миколаїв,

до Селянського фермерського господарства "Тора", с. Пам'ятне, Голопристанського району Херсонської області,

про стягнення 1 401 756 грн. 02 коп.,

за участю представників:

позивача - Бонтлаб В.В., представник, дов. від 05.01.2015 р.;

відповідача - Константінов Є.О., представник, дов. від 02.02.15р.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача 747761грн.91коп. основного боргу, 112164грн.29коп. з урахуванням дооцінки вартості товару, 35400грн.89коп. з урахуванням 36% річних, 26857грн.97коп. пені, 149552грн.38коп. штрафу, 330018грн.58коп. відсотків за користування товарним кредитом, відповідно до умов договору поставки № ХН-1/14 від 29 жовтня 2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на положення ст. ст. 6, 11, 509, 524, 525, 526, 533, 549, 610, ч. 1 ст. 612, ст. ст. 625-629, 655, 692-694 Цивільного кодексу України, ст. ст. 230, 231, 232 Господарського кодексу України.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в ході судового розгляду справи заперечував проти частини позовних вимог, щодо стягнення дооцінки вартості неоплаченого товару у розмірі 112164грн., 36% річних у розмірі 354000грн. та відсотків за користування товарним кредитом у розмірі 330018грн., відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на наступні обставини. На думку відповідача, пункти Договору 2.4. та 3.2. є такими, що не відповідають п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про удосконалення порядку формування цін" від 18 грудня 1998 р. № 1998, яким передбачено, що формування, встановлення та застосування суб'ектамиГпїдприемництва вільних цін на території України здійснюється виключно у національній грошовій одиниці та вважається обгрунтованим врахування витрат у доларовому еквіваленті лише в частині імпортної складової структури ціни. Крім того, як стверджує відповідач, у підпункті 7.1.1. Договору вже передбачено застосування відповідальності у вигляді пені та штрафу у розмірі 20% за неналежне виконання покупцем обов'язку з оплати товару. Тому нарахування процентів, встановлених в підпунктах 7.7. Договору, за аналогічне порушення суперечить приписам статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань». Зазначене дає можливість відповідачу дійти висновку про те, що умовами договору передбачено подвійне стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язання покупцем, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Також, як вважає відповідач, відсотки за користування товарним кредитом не передбачені самим Договором, а лише зазначеним позивачем актом, таким чином, на думку відповідача, стягнення зазначеної суми буде за межами договірних правовідносин.

У судовому засіданні 10.03.15 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

29 жовтня 2013 року ТОВ "ІМПЕРІЯ-АГРО" (надалі за текстом рішення - Позивач) та СФГ "ТОРА" (надалі за текстом рішення - Відповідач) укладений Договір поставки № ХН-1/14 (далі за текстом рішення - Договір).

За умовами Договору постачається виключно оригінальна продукція, виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість, ціна якої визначається Додатками та/або накладними та/або рахунками-фактури, що є невід'ємною частиною цього договору (п. 2.1. Договору).

Відповідно до умов п. 2.2. Договору ціна продукції, що поставляється за цим Договором, вказується у Додатках в національній валюті та визначається в залежності від виду Товару (Засоби Захисту Рослин (ЗЗР), Насіння, Насіння Вітчизняного виробництва, Міндобрива та Мікродобрива.

Загальна сума Договору визначається сукупністю додатків та /або накладних та/або рахунків-фактур, що зазначені в п. 2.1. Договору та які є невід'ємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей даних у Додатках щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній, перевагу має видаткова накладна (п. 2.3. Договору).

Відповідно до умов п. 3.2. Договору порядок розрахунків за поставлений товар визначається в Додатках до даного договору.

Відповідно до умов Договору, додатків до нього та видаткових накладних, ТОВ "ІМПЕРІЯ-АГРО" передано, а відповідачем отримано Товар, на загальну суму 3 144 014, 22 грн.

Факт передачі Товару Позивачем та його отримання Відповідачем підтверджується наступними документами: Видаткова накладна № 33 від 15.01.2014 року, на суму 47 215,00 грн.; Видаткова накладна № 300 від 10.03.2014 року, на суму 423 400,00 грн.; Видаткова накладна № 173 від 11.03.2014 року, на суму 699,00 грн.; Видаткова накладна № 431 від 21.03.2014 року, на суму 160 680,00 грн.; Видаткова накладна № 430 від 24.03.2014 року, на суму 419 992,80 грн.; Видаткова накладна № 442 від 24.03.2014 року, на суму 1 003,00 грн.; Видаткова накладна № 479 від 24.03.2014 року, на суму 154 448, 00 грн.; Видаткова накладна № 656 від 27.03.2014 року, на суму 42 230,00 грн.; Видаткова накладна № 657 від 27.03.2014 року, на суму 17 368,80 грн.; Видаткова накладна № 1207 від 07.04.2014 року, на суму 179 529,00 грн.; Видаткова накладна № 1460 від 09.04.2014 року, на суму 26 400,00 грн.; Видаткова накладна № 1706 від 14.04.2014 року, на суму 79 883,00 грн.; Видаткова накладна № 1707 від 14.04.2014 року, на суму 40 804,20 грн.; Видаткова накладна № 1708 від 14.04.2014 року, на суму 150 896,00 грн.; Видаткова накладна № 1728 від 15.04.2014 року, на суму 28 828,80 грн.; Видаткова накладна № 1850 від 16.04.2014 року, на суму 8 442,00 грн.; Видаткова накладна № 2385 від 24.04.2014 року, на суму 1 139,00 грн.; Видаткова накладна № 2505 від 25.04.2014 року, на суму 380,00 грн.; Видаткова накладна № 2506 від 25.04.2014 року, на суму 39 551,00 грн.; Видаткова накладна № 2692 від 28.04.2014 року, на суму 380,00 грн.; Видаткова накладна № 3488 від 30.04.2014 року, на суму 85 695,00 грн.; Видаткова накладна № 3173 від 07.05.2014 року, на суму 64 320,00 грн.; Видаткова накладна № 3378 від 08.05.2014 року, на суму 7 925,00 грн.; Видаткова накладна № 3379 від 08.05.2014 року, на суму 34 560,00 грн.; Видаткова накладна № 3829 від 16.05.2014 року, на суму 14 976,00 грн.; Видаткова накладна № 3927 від 20.05.2014 року, на суму 5 593,00 грн.; Видаткова накладна № 4491 від 27.05.2014 року, на суму 148,00 грн.; Видаткова накладна № 4434 від 27.05.2014 року, на суму 188 798,12 грн.; Видаткова накладна № 4435 від 27.05.2014 року, на суму 18 878,00 грн.; Видаткова накладна № 4436 від 27.05.2014 року, на суму 72 578,00 грн.; Видаткова накладна № 4438 від 27.05.2014 року, на суму 24 681,60 грн.; Видаткова накладна № 4443 від 27.05.2014 року, на суму 11 053,80 грн.; Видаткова накладна № 4490 від 27.05.2014 року, на суму 9 239,00 грн.; Видаткова накладна № 4560 від 28.05.2014 року, на суму 3 282,24 грн.; Видаткова накладна № 4572 від 28.05.2014 року, на суму 11 180,40 грн.; Видаткова накладна № 4581 від 28.05.2014 року, на суму 50 880,00 грн.; Видаткова накладна № 4596 від 28.05.2014 року, на суму 1 034,40 грн.; Видаткова накладна № 4661 від 29.05.2014 року, на суму 5 639,52 грн.; Видаткова накладна № 4679 від 29.05.2014 року, на суму 1 633,00 грн.; Видаткова накладна № 4939 від 05.06.2014 року, на суму 117 955,32 грн.; Видаткова накладна № 4938 від 05.06.2014 року, на суму 8 766,75 грн.; Видаткова накладна № 5058 від 06.06.2014 року, на суму 2 488,48 грн.; Видаткова накладна № 5335 від 12.06.2014 року, на суму 3 684,60 грн.; Видаткова накладна № 5440 від 16.06.2014 року, на суму 5 579,00 грн.; Видаткова накладна № 5585 від 18.06.2014 року, на суму 125 600,00 грн.; Видаткова накладна № 5740 від 24.06.2014 року, на суму 133 164,00 грн.; Видаткова накладна № 5757 від 24.06.2014 року, на суму 211 636,80 грн.; Видаткова накладна № 5739 від 24.06.2014 року, на суму 37 575,00 грн.; Видаткова накладна № 6055 від 08.07.2014 року, на суму 18 347,00 грн.; Видаткова накладна № 6108 від 14.07.2014 року, на суму 2 321,00 грн.; Видаткова накладна № 6165 від 18.07.2014 року, на суму 12 404,00 грн.; Видаткова накладна № 6169 від 18.07.2014 року, на суму 5 615,00 грн.; Видаткова накладна № 6241 від 24.07.2014 року, на суму 8 769,60 грн.; Видаткова накладна № 6257 від 25.07.2014 року, на суму 4 235,99 грн.; Видаткова накладна № 6690 від 22.08.2014 року, на суму 7 948,00 грн.; Видаткова накладна № 7651 від 29.09.2014 року, на суму 2 559,00 грн.

Відповідно до умов п. 3.1. Договору порядок розрахунків за поставлений товар визначається в Додатках до даного договору.

До Договору сторонами, в період з 29.10.13 по 29.09.14 було укладено додатки №: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, відповідно до умов яких кінцевою датою оплати за поставлений товар є 01 листопада 2014 року.

Відповідач здійснив часткове повернення товару на суму 93 214,80 грн., що підтверджується накладною на повернення від покупця № 84 від 23.07.2014 року.

18 вересня 2014 року сторонами укладено акт зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до якого зобов'язання Відповідача за договором зменшилося на суму 1516 362,18 грн.

17 жовтня 2014 року сторонами укладено акт зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до умов якого зобов'язання відповідача за договором зменшилося на суму 786 675,33 грн.

Заборгованість (основний борг) відповідача за Договором становить 747 761 грн. 91 коп., що не заперечується Відповідачем.

Пунктом 2.4. Договору сторони передбачили, що у разі зміни курсу гривні до долара США, Постачальник проводить перерахунок (дооцінку) вартості поставленого, але не оплаченого Покупцем товару.

Сторони погодили застосовувати при проведенні розрахунків за цим договором курс Долара США до гривні, що встановлений на міжбанківській валютній біржі на день підписання договору (п. 3.2. Договору).

Відповідно до умов п. 3.3. Договору в тому випадку коли курс на міжбанківській валютній біржі, щодо продажу дол.. США до гривні на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вищим за курс відповідної іноземної валюти на день укладення Додатку, Сторони для визначення суми належної до оплати використовують таку формулу: С = А1/А2 х В, де С - сума належна до оплати, В - ціна товару на момент підписання додатку, А1 - (курс на міжбанківській валютній біржі, щодо продажу дол.. США до гривні) на день перерахування коштів, А2 - (курс на міжбанківській валютній біржі, щодо продажу дол.. США до гривні) на день підписання відповідного додатку. При проведенні розрахунків, сума в гривнях, яку Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику, як належну оплату повної вартості товару, визначається з врахуванням умов ч. 1 цього пункту шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого товару в доларах США на курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу дол.. США до гривні на день проведення оплати.

Всі платежі за цим Договором здійснюються Покупцем з урахуванням п. 3.4. Договору.

Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Станом на 22.12.2014 р. міжбанківський курс гривні по відношенню до долара США (курс долара- продаж, мін.) - 16,1600 грн. за 1 дол.

З додатків до договору, вбачається, що на день їх укладення, максимальний курс гривні по відношенню до долара США на міжбанківській валютній біржі становив 14 грн. за 1 долар. 16,1600/14=1.15X747 761.91=859926,20-747 761.91=112 164,29грн.

Таким чином, дооцінка вартості неоплаченого товару становить 112 164 грн. 29 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 ЦК України актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Якщо Постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Враховуючи вищезазначені положення Цивільного кодексу України, який набрав чинності після постанови КМ України "Про удосконалення порядку формування цін" від 18 грудня 1998 р. № 1998, та вказані вище умови Договору, судом не приймаються до уваги заперечення Відповідача, щодо позовних вимог про стягнення суми дооцінки вартості товару.

Згідно умов п. 7.1.1. Договору Покупець за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми боргу за кожен день прострочення, а також додатково штраф у розмірі 20% від суми несплаченого боргу.

Сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним договором відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов'язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 ЦК України, продовжується до 3 (трьох) років (п. 7.8. Договору).

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України (435-4) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено що вразі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (№ 543/96-ВР від 22.11.1996 р.) встановлено, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтями 1 та 2 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу, та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня (Стаття 3 Закону, із змінами, внесеними згідно із Законом N 2921-III (2921-14) від 10.01.2002 ).

Статтею 232 (ч. 6) Господарського кодексу України (436-4) встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За поданим позивачем розрахунком, який відповідає вищезазначеним вимогам законодавства, розмір пені та штрафу становлять, відповідно 26857,97грн. та 149552,38грн.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК України (435-4) боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони у пункті 7.7. Договору узгодили, що в разі невиконання Покупцем зобов'язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов 'язань передбачених розділом 3 цього договору Покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості 36 % річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідним Додатком до Договору.

За розрахунком позивача, розмір суми з урахуванням 36 % річних становить 35400,89грн.

Відповідно до правової позиції, викладеної у пунктах 4.1., 4.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. 4.2. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. Якщо укладеним сторонами договором передбачено збільшення розміру процентів у зв'язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшено проценти, слід вважати іншим розміром процентів.

Тому судом не приймаються до уваги посилання відповідача, у якості заперечення проти стягнення суми з урахуванням 36% річних, на подвійне застосування юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у пунктах 6.2. та 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України). Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв'язку з користуванням чужими коштами. Положення ж частини другої статті 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовуються за наявності порушення грошового зобов'язання. Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (стаття 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або Законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов'язання.

Якщо договором або чинним законодавством не передбачено розміру процентів за користування чужими коштами, то припис частини другої статті 625 ЦК України може бути застосований господарським судом лише за наявності порушення боржником грошового зобов'язання.

Сторонами у Договорі не встановлений розмір відповідних процентів за корстування товарним кредитом, а посилання позивача на підписання сторонами 16 вересня 2014 року акту надання послуг № 7403 (а. с. 121), яким сторони погодили, що Відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача суму відсотків за користуванням товарним кредитом у розмірі 330 018,58 грн., не приймається судом до уваги, оскільки зазначений акт зі сторони Позивача головним бухгалтером без відповідного доручення на укладання (зміну) Договору, а не керівником, уповноваженим на вказані дії Статутом, а крім того, вказаний акт не є невід'ємною частиною Договору (Додатками та/або накладними та/або рахунками-фактури, що є невід'ємною частиною цього договору згідно умов п. 2.1. Договору). Вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні позовноих вимог щодо стягнення 330018грн.58коп. відсотків за користування товарним кредитом.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України (435-4) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині щодо стягнення 747761грн.91коп. основного боргу, 112164грн.29коп. з урахуванням дооцінки вартості товару, 35400грн.89коп. з урахуванням 36% річних, 26857грн.97коп. пені, 149552грн.38коп. штрафу, а заперечення відповідача проти позовних вимог щодо стягнення сум дооцінки вартості товару та 36% річних не приймаються судом до уваги. Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині щодо стягнення 330018грн.58коп. відсотків за користування товарним кредитом, а заперечення відповідача проти вказаної частини позовних вимог судом визнаються обґрунтованими.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача та позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (6610,00:1401756,02х1071737,44=5053,79).

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Селянського фермерського господарства "Тора" (ідентифікаційний код - 23134178, адреса - 75624, Херсонська область, Голопристанвький район, село Пам'ятне, вул. Леніна, 77) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО" (ідентифікаційний код - 35472893, адреса держреєстрації - 54000, місто Миколаїв, вул. Велика Морська, 143, адреса для листування - 03038, місто Київ, вул. Ямська, 8) 747761грн.91коп. основного боргу, 112164грн.29коп. з урахуванням дооцінки вартості товару, 35400грн.89коп. з урахуванням 36% річних, 26857грн.97коп. пені, 149552грн.38коп. штрафу, 5053грн.79коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено "16" березня 2015 р.

Суддя Ю.В. Гридасов