РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2015 р. Справа № 902/1413/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демянчук Ю.Г.

судді Крейбух О.Г. ,

судді Юрчук М.І.

при секретарі судового засідання Лелех І.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" на рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. у справі № 902/1413/14 (суддя Говор Н.Д.)

за позовом Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан"

про стягнення 562 549,10 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Бізон-Тех 2006" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 562549,10 грн., з яких 243623,00 грн. основного боргу, 210522,21 грн. індексації ціни товару, 73086,90 грн. штрафу, 35316,99 грн. пені.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. зі справи № 902/1413/14 позовні вимоги задоволено частково. Підлягає до стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" на користь Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" 243623,00 грн. основного боргу, 210522,21 грн. індексації ціни товару, 36543,45 грн. штрафу, 17658,50 грн. пені, 11250,98 грн. судового збору. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 17658,50 грн. та штрафу в сумі 36543,45 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Лан" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. зі справи № 902/1413/14 скасувати. В обґрунтування підстав для його скасування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу /а.с. 146-153/ заперечив вимоги апеляційної скарги, оскільки вважає, що посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Позивач просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні 17658,50 грн. пені та 36543,45 грн. штрафу та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

16.03.2015 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи та аудиторський звіт (звіт незалежного аудитора) щодо складання контррозрахунку боргових зобов'язань за договором поставки насіння № ВН-Н6/1 від 26.12.2012 р., який колегія судді до уваги не приймає, оскільки останній вручений колегії суддів уже після закінчення судового засідання (вх.№ 811/15 від 16.03.2015р.).

Сторони не забезпечили явку представників у судове засідання.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення на /а.с. 195, 196/, явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено наступне.

26.12.2012р. між Приватним підприємством "Бізон-Тех 2006" (надалі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лан" (по тексту - Покупець) укладено договір поставки насіння № ВН-Н6/1 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору у порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором та Специфікаціями до нього, Постачальник зобов'язується поставляти та передавати у власність Покупця насіння для сівби (надалі "насіння" або "товар"), а Покупець зобов'язується приймати цей товар та оплачувати його.

Згідно з п. 2.1 договору найменування (асортимент) товару, його кількість та ціна вказуються в Специфікаціях до Договору, які є невід'ємними його частинами.

Поставка товару здійснюється на умовах ЕХW (згідно із Інкотермс у редакції 2010 року) - склад Постачальника, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, смт. Комиш-Зоря, вул. Вокзальна, 2 (два), якщо інше не буде визначено у Специфікаціях. Вказана умова поставки передбачає вибірку товару Покупцем із складу Постачальника в робочі дні автомобільним транспортом за свій рахунок. Адреса складу може змінюватися Постачальником, про що він повинен завчасно повідомити Покупця. Покупець повинен письмово повідомити Постачальника не менше ніж за 2 (два) дні про подачу автотранспорту під завантаження (п. 4.1 Договору).

Пунктом 4.3 Договору визначено, що дата (строк) поставки товару вказується в Специфікаціях. Якщо їх не вказано, то товар постачається Покупцю за його письмовими заявками по мірі необхідності Покупця в ньому, але не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту одержання Постачальником заявки про поставку товару.

Відповідно до п. 4.4 Договору Постачальник зобов'язується поставити Покупцю товар у строки, зумовлені Сторонами, тільки за умови надходження на його поточний рахунок у строки, визначені в Специфікаціях, повністю суми попередньої оплати або авансових платежів, якщо тільки Специфікацією не було передбачено продаж товару на умовах 100% відстрочки чи розстрочки його оплати. Вказані платежі повинні бути проіндексовані відповідно до умов Договору. Під авансовими платежами Сторони розуміють платежі, які повинні бути здійснені до дати передачі товару.

Як зазначено у п. 4.5 Договору якщо Покупець прострочить оплату будь-якого авансового платежу (попередньої оплати, своєчасно не оплатить вже поставлений товар), то Постачальник має право повністю або частково, пропорційно затримати або взагалі відмовитись від наступних поставок поставки товару за такою або наступними Специфікаціями, не несучи за це відповідальність.

Покупець зобов'язується оплатити Постачальнику товар у строки та в розмірах, що вказані в Специфікаціях, а також зобов'язується сплатити суму індексації ціни товару в порядку визначеному цим Договором (п. 5.1 Договору).

За умовами пунктів 5.6 та 5.6.1 Договору ціна товару, що вказана в Специфікаціях, визначена на дату їх складання. У зв'язку із тим, що товар буде оплачуватися Покупцем не в день складання Специфікацій, то всі платежі Покупця Постачальнику за товар підлягають індексації. Проіндексована сума платежу визначається таким чином: ПСП = (К2/К1) х СП, де ПСП - проіндексована сума платежу, яка підлягає сплаті Покупцем Постачальнику; СП - сума платежу за Товар; К2 - середній курс продажу банками доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у найближчий попередній до дати платежу день; К1 - курс гривні до долару СІІІА на дату складання Специфікації, по якому визначалась ціна товару в ній (вказується в Специфікаціях). Якщо показник К1 не вказаний у Специфікації, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України на дату складання Специфікації. Якщо на якусь дату Національним банком України не встановлений офіційний курс гривні до долару США, то Сторони беруть офіційний курс гривні до долару США встановлений НБУ в найближчий до такої дати попередній день. Для показника К2 Сторони використовують середній курс продажу банками доларів США за гривні (показник АSK на веб-сторінці www.udinform.com в огляді фінансового дня) на міжбанківському валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у найближчий попередній до дати платежу день, інформацію про який Сторони одержують із веб-сторінки www.udinform.com в огляді фінансового дня. Якщо показник К2 не можливо встановити з причини непрацездатності веб-сторінки http/udinform.com/, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України, у найближчий попередній до дати платежу день.

У день здійснення платежу Покупець самостійно, без пред'явлення йому рахунку із збоку Постачальника, проводить його індексацію у вище встановленому порядку та перераховує Постачальнику проіндексовану суму платежу. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП дорівнює СП (п.5.6.2 Договору).

Відповідно до п. 5.6.2 Договору у день здійснення платежу Покупець самостійно, без пред'явлення йому рахунку із збоку Постачальника, проводить його індексацію у вищевстановленому порядку та перераховує Постачальнику проіндексовану суму платежу. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП дорівнює СП.

Відповідно до п. 5.6.3 Договору у випадку прострочення Покупцем сплати платежу, визначеного Договором, то проіндексована сума такого платежу визначається у вищезазначеному порядку, але вона у цьому випадку не може бути меншою від проіндексованої суми платежу на дату здійснення цього платежу за Договором.

Відповідно до п. 5.6.4 Договору при зверненні Постачальника до суду із позовною заявою про стягнення із Покупця заборгованості за цим Договором, суми прострочених і несплачених Покупцем платежів індексуються у вищевказаному порядку, але показник К2 для них визначається станом на дату складання позовної заяви Постачальником про стягнення із Покупця заборгованості за цим Договором. Проіндексована сума прострочених і несплачених Покупцем платежів не може бути меншою від проіндексованої суми таких платежів на дату їх здійснення за Договором. Якщо показник К2 під час розгляду справи в суді зменшується, то перерахунок суми індексації ціни товару не проводиться. Якщо показник К2 під час розгляду справи в суді збільшується порівняно із таким показником на дату складання позовної заяви, то Постачальник має право провести перерахунок суми індексації ціни товару на день подання заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до п. 5.6.5 Договору сторони домовились, що для показника К2 Постачальник може використовувати курс купівлі доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку банківською установою, яка обслуговує Постачальника (АТ "Райффайзен Банк Аваль", АТ „Ерсте Банк", ПАТ "Креді Агріколь Банк" тощо) станом на дату здійснення платежу Покупцем. Курс купівлі доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку, банківською установою, яка обслуговує Постачальника, підтверджується Постачальником довідкою банку. При наданні Покупцю Постачальником довідки банківської установи, за умови, що курс гривні до долару США в ній вище ніж курс, по якому провадилася індексація платежу то, проводиться перерахунок суми проіндексованого платежу і Покупець доплачує Постачальнику різницю протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту одержання довідки від Постачальника. Якщо станом на дату здійснення платежу Покупцем курс купівлі долару США за гривні на міжбанківському валютному ринку не встановлений банківською установою, яка обслуговує Постачальника, то Сторони беруть курс купівлі долару США за гривні на міжбанківському валютному ринку банківською установою, яка обслуговує Постачальника, у найближчий до такої дати попередній день.

Пунктом 5.6.6 Договору сторони визначили, що зобов'язання Покупця по сплаті проіндексованих сум платежів є грошовим зобов'язанням Покупця перед Постачальником з оплати товару. Сплачені Покупцем Постачальнику суми у зв'язку з виконанням цього пункту, що перевищують ціну Товару вказану в Специфікаціях, є індексацією (тобто збільшенням) ціни Товару.

Відповідно до п. 5.6.7 Договору якщо в Специфікації замість курсу гривні до долару США (показник К1) буде вказаний курс гривні до ЄВРО, то Сторони у всіх умовах Договору для цієї Специфікації замість доларів США застосовують ЄВРО на тих самих умовах, що вказані в Договорі.

За умовою п. 7.1.1, 7.1.3 Договору Покупець зобов'язується оплатити товар (у т.ч. сплатити суму індексації ціни товару) в порядку, строки та в розмірах згідно з Договором та Специфікаціями; перед здійсненням будь-якого платежу в оплату товару провести його індексацію в порядку, визначеному цим Договором.

За прострочення строків виконання грошових зобов'язань Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,05 % від простроченої суми грошового зобов'язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 (двадцяти) календарних днів Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 30 (тридцяти) % від простроченої суми. Пеня та штраф на суму попередньої оплати, якщо товар не був отриманий Покупцем, не нараховуються (п. 8.1.3 Договору).

Згідно з п. 8.2 Договору сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань за цим Договором не обмежується шістьома місяцями, а здійснюється до моменту їх фактичного виконання (виключення з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України), а строк позовної давності з вимог про стягнення штрафних санкцій (неустойки) по таким зобов'язанням Сторони згідно із ст. 259 Цивільного кодексу України збільшуються до 3 (трьох) років.

Відповідно до п. 9.1 Договору договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до кінця року, в якому він був укладений. Якщо Сторони в наступному році не укладуть новий договір поставки, але фактично будуть здійснюватися поставки товару Покупцю, то цей Договір продовжує діяти і в наступному році аж до моменту укладання нового договору поставки.

Останній підписаний сторонами та скріплених їх печатками.

Отже, матеріали справи свідчать, що між сторонами існували господарські відносини щодо поставки товарів, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Відповідно до норм пар.1,3 глави 54 ЦК України та пар.1 глави 30 ГК України за договором поставки продавець, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На підтвердження позовної вимоги про стягнення заборгованості позивач надав видаткові накладні, підписані обома сторонами на загальну суму 373623,00 грн.: № ЗП694 від 04.03.2013р. на суму 73672,50 грн., № ЗП1090 від 15.03.2013р. на суму 14834,50 грн., № ЗП4292 від 22.04.2013р. на суму 85966,00 грн., № ЗП5357 від 26.04.2013р. на суму 51150 грн., № ЗП6381 від 07.05.2013р. на суму 148000,00 грн. /а.с. 21-25/.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з банківських виписок: від 20.02.2013 р. на суму 20000 грн., від 13.08.2013 р. на суму 10000 грн., від 05.09.2013 р. на суму 100000 грн. /а.с. 32/, відповідач свої зобов'язання по оплаті одержаного товару виконав частково в сумі 130000 грн.

Відповідно до умов договору позивач нарахував відповідачу суму індексації ціни товару в розмірі 210522,21 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою про виконання грошових зобов'язань з оплати товару за договором (а.с. 30).

01.07.2014 року відповідач надіслав позивачу гарантійний лист № 36, яким визнав наявність простроченої заборгованості за договором, яку гарантував погасити частинами - до 15.08.2014 р. та 15.09.2014 р.(а.с. 31).

Однак, відповідач повністю не розрахувався за поставлений товар.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умови договору в частині оплати товару, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 243623,00 грн. основного боргу та 210522,21 грн. індексації ціни товару.

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне враховувати наступні положення чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 622 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі - продажу.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Крім того, вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно врахував положення ст. 193 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України щодо законодавчого визначення поняття зобов'язання, його порушення відповідачем та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства України та умови оскаржуваного договору, колегія суду погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений товар в сумі 243623 грн.

Крім суми основного боргу, позивач просив, стягнути з відповідача 210522,21 грн. індексації ціни товару.

Умовами Договору, а саме: пунктами 5.1, 5.6, 7.1.3 договору передбачено, обов'язок покупця оплатити товар і в т.ч. суму індексації ціни товару.

З огляду на те, що відповідач не оплатив прийнятий товар у строк, визначений специфікаціями, то суд апеляційної інстанцій з врахуванням положень договору, дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 210522,21 грн. індексації ціни товару.

Слід зазначити, що у відповідності до п. 3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ст. 216, ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України, є штрафні санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України ).

Відповідно до п. 8.1.3 Договору за прострочення строків виконання грошових зобов'язань Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,05 % від простроченої суми грошового зобов'язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 (двадцяти) календарних днів Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 30 (тридцяти) % від простроченої суми. Пеня та штраф на суму попередньої оплати, якщо товар не був отриманий Покупцем, не нараховуються.

Пунктом 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Згідно з п. 8.2 Договору сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань за цим Договором не обмежується шістьома місяцями, а здійснюється до моменту їх фактичного виконання (виключення з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України), а строк позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за такими зобов'язаннями Сторонами згідно із ст. 259 Цивільного кодексу України збільшується до 3 (трьох) років.

Здійснивши розрахунок, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині нарахованої відповідачу пені в сумі 35316,99 грн. та штрафу в сумі 73086,90 грн.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України встановлено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Аналогічні приписи містить п. 3 ст. 83 ГПК України.

При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 12.12.2013 року у справі № 910/8826/13.

Оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги значне перевищення розміру неустойки перед розміром збитків; ступінь виконання зобов'язань; враховуючи принцип добросовісності, розумності та справедливості, виходячи з загальної суми поставки та суми прострочення платежу; беручи до уваги умови договору щодо індексації суми боргу виходячи з курсу гривні до долару США, апеляційний суд приходить до висновку про можливість зменшення на 50% заявлених до стягнення штрафних санкцій.

Враховуючи вказане, апеляційний суд задовільняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій частково, вважаючи, що стягненню підлягає 17658,50 грн. пені та в сумі 36543,45 грн. штрафу, а тому залишає без змін оскаржуване рішення в цій частині.

Доводи відповідача відхиляються апеляційним судом за необґрунтованістю.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 року у справі № 902/1413/14 прийняте на підставі матеріалів справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а відтак, не є такими, що можуть бути підставою згідно зі ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги згідно зі ст.49 ГПК України покладається на відповідача/скаржника у зв'язку із відмовою у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 року у справі № 902/1413/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 902/1413/14 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.