ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" березня 2015 р. Справа № 5019/1475/11

Господарський суд Рівненської області у складі судді Трускавецького В.П.

при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім"

про визнання недійсною угоди про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 р.

у справі № 5019/1475/11

за заявою Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Рівненській області

до боржника Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів": Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Щепкіна, 13.

про банкрутство

Учасники провадження у справі:

Ініціюючий кредитор - Здолбунівська об'єднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Рівненській області: 35700, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Приходька 1а;

Боржник - Відкрите акціонерне товариство "Здолбунівський завод продовольчих товарів": 35700, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Щепкіна 13;

Ліквідатор - арбітражний керуючий Тихончук Л.Х.: 33000, м. Рівне, вул. Фруктова 4, кв. 1;

Кредитор 1 - Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському р-ні: 35705, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Г. Мазепи 2;

Кредитор 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Джемінай Пекеджінг Україна": 21050, Вінницька обл., м. Вінниця - 50, а/с 8086; юридична адреса 21017, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Липовецька 6А;

Кредитор 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Селена": 79024, Львівська обл., м. Львів, вул. Промислова 50/52, оф. 718;

Кредитор 4 - Публічне акціонерне товариство "Костюмерс - Скло - Зоря": 35314, Рівненська обл., Рівненський р-н., с. Зоря, вул. Промислова 1;

Кредитор 5 - Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк": 69037, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України 39- Д;

Голова спостережної ради боржника - Скринник О.Г.: 33000, м. Рівне, вул. Дворецька 120А; 33000, м. Рівне, вул. Устинська 6.

за участю представників:

від ініціюючого кредитора: Нестерчук О.І;

від ПАТ АКБ "Індустріалбанк": Панчук Н.Г. - представник;

від УПФ України в Здолбунівському р-ні: Панасюк А.О. - представник;

від ліквідатора: Ващишина О.В. - представник;

Голова спостережної ради боржника - Скринник О.Г.;

В.О. директора ТОВ- фірма "Поліхім" - Скринник О.Г.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Рівненської області від 27.11.2012 р. Відкрите акціонерне товариство "Здолбунівський завод продовольчих товарів" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Тихончук Л.Х.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 8 квітня 2014 р. продовжено термін ліквідаційної процедури Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" та терміну повноважень ліквідатора на 6 місяців до 27.05.2014 р.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 24.06.2014 р. продовжено термін ліквідаційної процедури Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" та терміну повноважень ліквідатора на 6 місяців до 27.11.2014 р.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 29.07.2014 р. задоволено заяву Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Рівненській області про визнання поточних грошових вимог до боржника частково. Визнано поточні грошові вимоги у справі № 5019/1475/11 на суму 84 277 грн. 64 коп., з яких податок на прибуток в розмірі 66 454,00 грн., податок на доходи найманих працівників в розмірі 225,00 грн. та земельного податку з юридичних осіб в розмірі 17 598,64 грн., як вимоги четвертої черги із включенням їх до реєстру вимог кредиторів. Відмовлено Здолбунівській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ Міндоходів у Рівненській області: (35700, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Приходька 1а, ІК 34327770) у визнанні поточних грошових вимог до боржника - Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" (35700, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Щепкіна 13, ІК 5515223) у справі № 5019/1475/11 на суму 323 442 грн. 38 коп.

12 серпня 2014 року від Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Рівненській області надійшла апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Рівненської області від 29.07.2014 року.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду залишено без змін ухвалу господарського суду Рівненської області від 29.07.2014 р. у справі №5019/1475/11.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 23.12.2014 р. продовжено термін ліквідаційної процедури Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" та термін повноважень ліквідатора на 6 місяців до 27.05.2015 року.

Також, ухвалою господарського суду Рівненської області від 23.12.2014 р. затверджено звіт арбітражного керуючого Тихончук Л.Х. про оплату послуг та витрати у справі № 5019/1475/11 за період з 27.02.2014 року по 03.10.2014 року в розмірі 23 478 грн. 75 коп.

20 січня 2015 року ліквідатором подано заяву від 19.01.2015 р. № 01-20/65 про визнання недійсною угоди про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року та про винесення окремої ухвали, якою повідомити правоохоронні органи про наявність у діях Скринника О.Г. ознак самоправства та ознак доведення до банкрутства ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів".

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 22.01.2015 року розгляд заяви про визнання недійсною угоди про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року та про винесення окремої ухвали, якою повідомити правоохоронні органи про наявність у діях Скринника О.Г. ознак самоправства та ознак доведення до банкрутства ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" призначено на 17.02. 2015 року.

16 лютого 2015 року головою спостережної ради ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" Скринником О.Г. подано відзив від 16.02.2015 року. Відповідно до змісту якого просить визнати договір про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року, укладеного між ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" та Товариством з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім" недійсним, оскільки була допущена юридична помилка в термінах складання даної угоди. Крім того, просить не виносити окрему ухвалу по даному питанню, оскільки своїми діями не була нанесена шкода державі та іншим особам.

Також, 16.02.2015 року виконуючим обов'язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім" подано відзив від 16.02.2015 року в якому просить визнати договір про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року, укладеного між ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" та Товариством з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім", недійсним, оскільки була допущена юридична помилка в термінах складання даної угоди. Крім того, просить не виносити окрему ухвалу по даному питанню, оскільки своїми діями не була нанесена шкода державі та іншим особам.

У судовому засіданні призначеному на 17.02.2015 року ліквідатором подано клопотання від 14.02.2015 року №01-20/155-1 про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухали від 22.01.2015 року і зазначено, що ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" не передано документів, з яких вбачалося б чи відображалася спірна угода про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року у бухгалтерському і податковому обліку та чи була така угода зареєстрована у журналі реєстрації угод, договорів.

Крім того, ліквідатором було повідомлено, що про існування угоди про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року стало відомо з листа розпорядника майна ТОВ-фірма "Поліхім" Загребельного Б.М. від 13.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 17.02.2015 року розгляд заяви про визнання недійсною угоди про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року та про винесення окремої ухвали, якою повідомити правоохоронні органи про наявність у діях Скринника О.Г. ознак самоправства та ознак доведення до банкрутства ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" відкладено на 17.02.2015 року з метою витребування доказів.

18 лютого 2015 року та 24.02.2015 року виконуючим обов'язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім" подано відзиви від 18.02.2015 року та від 24.02.2015 року з проханням про долучення до раніше поданого відзиву у справі документів.

Представник ліквідатора ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" у судовому засіданні 03.03.2015 року підтримав подану заяву від 19.01.2015 р. № 01-20/65 про визнання недійсною угоди про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року та про винесення окремої ухвали, якою повідомити правоохоронні органи про наявність у діях Скринника О.Г. ознак самоправства та ознак доведення до банкрутства ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" у повному обсязі.

У судовому засіданні 03.03.2015 року Скринник О.Г. який є одночасно головою спостережної ради ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" та виконуючим обов'язки директора Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім" не заперечив проти визнання договору про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року, укладеного між ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" та Товариством з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім" недійсним, оскільки була допущена юридична помилка в термінах складання даної угоди. А також просив суд не виносити окрему ухвалу по даному питанню, оскільки такими діями не була нанесена шкода державі та іншим особам.

Представники Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Рівненській області, ПАТ АКБ "Індустріалбанк" та УПФ України в Здолбунівському р-ні не заперечили проти визнання договору про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року, укладеного між ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" та Товариством з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім" недійсним.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника ліквідатора, голови спостережної ради ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів", виконуючого обов'язків директора ТОВ - фірма "Поліхім" та присутніх представників кредиторів, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою господарського суду Рівненської області від 14.07.2011 року було порушено справу про банкрутство ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" на загальних підставах Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Рівненської області від 27.11.2012 року ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Тихончук Л.Х.

Ліквідатор звернувся із заявою про визнання договору про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року, укладеного між ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" та Товариством з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім" недійсним на підставі п.1 ст.25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 30.06.1999р. № 784-ХIV, із змінами і доповненнями), яка передбачає, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 30.06.1999р. № 784-ХIV, із змінами і доповненнями), ліквідатор зобов'язаний вживати заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб та подавати до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону.

Частиною 10 статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 30.06.1999р. № 784-ХIV, із змінами і доповненнями) визначено такі спеціальні підстави, за якими ліквідатор може звернутися у справі про банкрутство із заявою про визнання недійсними угод боржника: виконання договору завдає збитків боржнику; договір є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника; виконання договору створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника.

З такою правовою позицією погоджується Верховний Суд України у Постанові № 06/310 від 26.09.2006 року у справі №Б40/29/26/2/62-00.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України 24 жовтня 2011 року №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" передбачено, що господарський суд вирішує у межах розгляду справи про банкрутство спори, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справі.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 30.06.1999р. № 784-ХIV, із змінами і доповненнями) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з матеріалів справи 30.09.2012 року між ТОВ - фірма "Поліхім" в особі заступника директора Богуцького В.С. та ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" в особі голови спостережної ради Скринника О.Г., укладено угоду про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року. (т.6, а.с.44) Як вбачається з даної угоди сторони підтверджують одна одній, що між ними виникли зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав. Відповідно до ст. 601 ЦК України, зобов'язання ТОВ - фірма "Поліхім" за договором №29/0310 від 29.03.2010 року припиняються на суму 73 425,06 грн., а інші умови договорів та зобов'язання продовжують діяти. Розмір взаємних заборгованостей підтверджується документами бухгалтерського обліку. Після проведення заліку взаємних однорідних вимог заборгованість ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" на користь ТОВ - фірма "Поліхім" становить 1 112 413,82 грн.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За частиною 3 статті 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно із п.8.1 статуту ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" (далі-Статут) управління і контроль за діяльністю Товариства здійснюють: загальні збори; спостережна рада; ревізійна комісія; дирекція товариства.

Пунктом 8.3.1 Статуту передбачено, що спостережна рада створюється для контролю за діяльністю виконавчого органу (Дирекції).

Відповідно до п.8.3.3 Статуту спостережна рада товариства здійснює контроль за діяльністю Дирекції.

Як вбачається із п.8.4.2 Статуту роботою Дирекції керує Директор, який вибирається та затверджується Спостережною радою. Голова спостережної ради укладає контракт з Директором. За рішенням Спостережної ради Директор може бути відкликаний із займаної посади достроково, якщо ним буде порушено умови трудового контракту.

З наведеного вбачається, що голова спостережної ради не уповноважений на підписання спірної угоди.

Відповідно до ч.ч 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

До того ж, слід зауважити, що на момент укладання угоди про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог 30.09.2012 року тривала процедура розпорядження майном ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів".

Відповідно до ч. 13. ст. 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 30.06.1999р. № 784-ХIV, із змінами і доповненнями) керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна укладає угоди щодо: передачі нерухомого майна в оренду, заставу, внесення зазначеного майна як внеску до статутного капіталу господарського товариства або розпорядження таким майном іншим чином; одержання та видачі позик (кредитів), поручительства і видачі гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника; розпорядження іншим майном боржника, балансова вартість якого складає понад один відсоток балансової вартості активів боржника.

З аналізу вищезазначеної норми Закону про банкрутство вбачається, що після призначення розпорядника майна і до припинення процедури розпорядження майном органи правління боржника не мають права без згоди розпорядника майна приймати рішення про укладення угод, які завдають збитків боржнику.

Разом з тим, слід наголосити, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.07.2011 року по справі №5019/1475/11 було введено мораторій, який вже діяв на момент підписання спірної угоди.

Відповідно до абз. 23 ч. 1 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 30.06.1999р. № 784-ХIV, із змінами і доповненнями) мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником стосовно якого порушено справу про банкрутство грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Однак, всупереч вище означеному закону 30.09.2012 року без відома розпорядника майна ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" Тихончук Л.X., голова спостережної ради Скринник О.Г. від імені ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" підписав спірну угоду.

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку про те, що виконання оспореної угоди завдає (може завдати) збитків банкруту, оскільки покладає на банкрута додаткові зобов'язання фінансового характеру, що перешкоджає відновленню платоспроможності ВАТ "Здолбунівських завод продовольчих товарів", а тому наявні підстави для задоволення заяви ліквідатора ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" від 19.01.2015 р. № 01-20/65 в частині визнання недійсною угоди про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року.

В частині заяви ліквідатора ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" від 19.01.2015 р. № 01-20/65 про винесення окремої ухвали, якою повідомити правоохоронні органи про наявність у діях Скринника О.Г. ознак самоправства та ознак доведення до банкрутства ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів", суд відмовляє з огляду на наступне.

Вимога щодо винесення окремої ухвали мотивована тим, що угодою про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року завдано збитки ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів", що є перешкодою для відновлення платоспроможності ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів".

Згідно з ч.ч.1,2 ст.90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, в порядку та розмірі, передбачених частиною першою статті 119 цього Кодексу.

У пп.пп.5.3, 5.4 п.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.112.2011р. № 18, із змінами і доповненнями, дано роз'яснення зокрема щодо застосування господарськими судами ст.90 ГПК України, зокрема в окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим. Вказівки, що містяться в окремій ухвалі, повинні бути максимально конкретними і реальними для виконання. При винесенні окремої ухвали слід враховувати, що вказівки стосовно усунення порушень законності чи недоліків у діяльності підприємств і організацій не повинні виходити за межі компетенції господарського суду, тобто господарський суд не вправі давати вказівки щодо виробничих процесів або оперативно-господарської діяльності та визначати, яке стягнення слід накласти на службову особу. Окрема ухвала надсилається посадовій особі або органу, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені господарським судом недоліки чи порушення.

У цьому випадку судом при розгляді заяви про визнання недійсною угоди про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 р. не виявлено таких недоліків чи порушень законності у діяльності банкрута, які можуть бути усунуті його посадовими особами чи органом, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені господарським судом недоліки чи порушення.

Щодо вимоги ліквідатора про винесення окремої ухвали, якою повідомити правоохоронні органи про наявність у діях Скринника О.Г. ознак самоправства та ознак доведення до банкрутства ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів", то слід відзначити, що у цьому випадку (виявленні у діяльності працівників підприємства та організацій порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення) судом не виноситься окрема ухвала, а надсилається про цей факт повідомлення прокурору або органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст. 90 ГПК України, якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємства та організацій порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення прокурору або органу досудового розслідування.

Щодо наявності у діях голови спостережної ради банкрута ознак самоправства до банкрутства ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів", то слід відзначити, наступне.

Згідно з ч.1 ст.356 Кримінального кодексу України самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Об'єкт злочину - встановлений законодавством порядок реалізації фізичними та юридичними особами своїх прав та виконання обов'язків, нормальна управлінська діяльність і авторитет органів державної влади та органів місцевого самоврядування. З об'єктивної сторони злочин характеризується сукупністю таких ознак: 1) самовільним, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням будь-яких дій; 2) оспорюваністю правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3) заподіянням такими діями значної шкоди правоохоронюваним інтересам; 4) причиновим зв'язком між діями винної особи та значною шкодою. Самовільне вчинення будь-яких дій - це здійснення особою свого дійсного або уявного права чи вчинення інших дій всупереч встановленому порядку і без законних повноважень. Дійсним визнається право, яким особа володіє в силу закону, договору чи на іншій підставі, однак це право реалізується з порушенням порядку. Під уявним (передбачуваним, гаданим) слід розуміти право, стосовно належності якого собі винна особа помиляється. Насправді цим правом суб'єкт не володіє. Злочин визнається закінченим з моменту заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Самоправство, яке не заподіяло значної шкоди правоохоронюваним інтересам, розглядається як адміністративний проступок (ст. 186 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 р.). Суб'єктивна сторона злочину характеризується умислом. Психічне ставлення винного до суспільно небезпечних наслідків у вигляді значної шкоди за загальним правилом також характеризується умислом. Відповідальність за ст. 356 виключається, якщо особа сумлінно помиляється у питанні належності їй права, яке вона реалізує всупереч установленому законодавством порядку.

З огляду на викладене та враховуючи те зокрема, що:

- суду не подано доказів того, що у цьому випадку взагалі завдана шкода, а тим більше значна, правоохронюваним інтересам;

- головою спосетержної ради вчинялись дії самовільно, всупереч встановленому законом порядку, оскільки порядок укладення та виконання правочинів (угод, договорів) врегулюьовано цивільним та господарським законодавством,

суд не вбачає підстав для надіслання повідомлення щодо наявності у діях голови спостережної ради банкрута ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України - самоправство.

Щодо наявності у діях голови спостережної ради банкрута ознак доведення до банкрутства ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів", то слід відзначити, наступне.

У межах цієї справи розпорядником майна було проведено аналіз і оцінку фінансово-господарського стану боржника відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства, чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки від 19.01.2006 р. № 14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26 жовтня 2010 р. N 1361) і подано суду результати Звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності неплатоспроможного підприємства ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" (т.2, а.с.а.с.37-60).

Як вбачається зі Звіту (розділ 6 "Загальні висновки та рекомендації щодо подальшого розвитку підприємства") результат аналізу ознак доведення до банкрутства підприємства, за наданих джерел інформації, не може визначити наявність ознак аргументованих, неправомірних дій, вчинених службовими особами боржника, з метою умисного погіршення платоспроможності або доведення до банкрутства підприємства, що призвело до стійкої фінансової неспроможності суб'єкта господарської діяльності, задовольнити вимоги кредиторів в повному обсязі. відсутня інформація щодо господарських договорів, виконання умов яких призвело до погіршення фінансового стану боржника (т.2, а.с.69).

Слід також відзначити, що як вже вказувалось вище, оспорена угода про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 р. була укладена після порушення провадження у справі про банкрутство.

З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для надіслання повідомлення щодо наявності у діях голови спостережної ради банкрута ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.219 КК України - доведення до банкрутства.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на вищезазначене та на підставі вищезазначеної статті Кодексу судові витрати в розмірі 1 218 грн. 00 коп. за вимоги немайнового характеру (визнання договорів недійсними у межах провадження у справі про банкрутство), покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім".

На підставі викладеного, керуючись ч.10 ст.17, ст.ст.24, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 43, 32, 33, 34 43, 49, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задоволити заяву ліквідатора ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" від 19.01.2015 р. № 01-20/65 про визнання недійсною угоди про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року та про винесення окремої ухвали, якою повідомити правоохоронні органи про наявність у діях Скринника О.Г. ознак самоправства та ознак доведення до банкрутства ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" частково.

2. Визнати недійсною угоду про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.09.2012 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім" та Відкритим акціонерним товариством "Здолбунівський завод продовольчих товарів".

3. Відмовити ліквідатору ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" в задоволенні заяви від 19.01.2015 р. № 01-20/65 в частині винесення окремої ухвали, якою повідомити правоохоронні органи про наявність у діях Скринника О.Г. ознак самоправства та ознак доведення до банкрутства ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім"(35703, Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Щепкіна, 13, ІК 23304346) на користь Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" (Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Щепкіна, 13, ІК 05515223) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору за подання заяви.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття - 03 березня 2015 року, та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає виконанню на всій території України в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Стягувачем за цією ухвалою є: Відкрите акціонерне товариство "Здолбунівський завод продовольчих товарів" (Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Щепкіна, 13, ІК 05515223) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Тихончук Л.Х.

Боржником за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім"(35703, Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Щепкіна, 13, ІК 23304346).

Строк пред'явлення ухвали до виконання - до 03 березня 2016 року.

Ухвалу направити всім учасникам провадження у справі, голові спостережної ради ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" Скриннику О.Г. та Товариству з обмеженою відповідальністю - фірма "Поліхім".

Суддя Трускавецький В.П.