ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.15р. Справа № 904/371/15

за позовом Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оселя", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості з договором на технічне обслуговування та поточний ремонт систем теплопостачання в житлових будинках міської ради в сумі 570 499 грн. 23 коп.

Суддя Красота О.І.

Представники:

від позивача: Миткалик Є.В., дов. №00010136 від 10.07.2014 року;

від відповідача: Донець В.В., дов. №36 від 16.02.2015 року;

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (далі-Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оселя" (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 570 499 грн. 23 коп. - основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору №00.01.0491 на технічне обслуговування та поточний ремонт систем теплопостачання в житлових будинках міської ради (а.с. 10-11).

17.02.2015 року на адресу суду від Відповідача надійшов відзив на позов відповідно до якого останній вказує про недоведеність позовних вимог Позивача оскільки період настання зобов»язання з останньої частини богу у відповідності до п. 4.4 Договору ще не настав, просить суд в задоволенні позову відмовити.

23.03.2015 року Позивач направив на адресу суду заяву про зменшення розміру позовних вимог з урахуванням якої просить суд стягнути з Відповідача суму у розмірі 547 499 грн. 23 коп. Крім того, Позивачем на адресу суду направлено пояснення та Акт звірки розрахунків підписаний сторонами за спірний період.

23.03.2015 року Відповідач направив на адресу суду пояснення стосовно оплат за спірний період.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача проти позову заперечує, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не подавалось.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника Позивача та Відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оселя" (далі-Замовник) та Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (далі-Виконавець) був укладений Договір №00.01.0491 (далі-Договір), предметом якого, відповідно до пункту 1.1 якого, є передача Замовником Виконавцю функцій з утримання та технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання в будинках житлового фонду Дніпродзержинської міської ради згідно з переліком будинків, який є невід'ємною частиною Договору.

Згідно з пунктом 1.1.1 Договору, під час виконання обов'язків за ним Виконавець керується переліком робіт з утримання та технічного обслуговування внутрішньо будинкових мереж ЦО житлових будинків, затверджених наказом Держкомунгоспу України від 10.08.2004 року №150 та постановою КМ України №560 від 12.04.2005 року.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що вартість виконаних робіт регулюється згідно рішення Міськвиконкому Дніпродзержинська від 25.07.2008 року №642 "Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій по м.Дніпродзержинську" відповідно до визначених розмірів складової тарифу за видами послуг (обслуговування внутрішньо будинкових мереж теплопостачання), за видами будинків та площі технічного обслуговування. Суми оплати за виконання робіт може бути змінена в разі введення нового регуляторного акту, який вплине на вартість робіт по внутрішньо будинковому обслуговуванню теплових мереж.

Відповідно до пункту 4.2 Договору, оплата виконаних робіт здійснюється на підставі підписаних Актів виконаних робіт, в розмірі пропорційної частки складової тарифу квартирної плати за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення шляхом відщеплення, але не менше 60% суми нарахувань згідно актів виконаних робіт.

Пунктом 4.4. Договору, сторони визначили, щов разі виникнення заборгованості Замовника перед Виконавцем за виконані роботи, в зв»язку з несвоєчасним отриманням оплати Замовником від споживачів за надані послуги, він сплачує Виконавцю заборгованість по мірі її надходження від споживачів в період дії цього Договору.

Договір укладається на один рік, набуває чинності з дня його підписання та може бути автоматично пролонгований на той же період (п. 7.1 Договору).

На виконання умов Договору, в період з квітня 2012 року по листопад 2014 року, Позивач надав обумовлені Договором послуги на загальну суму 1 051 643 грн. 49 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с. 12-75).

Як вказує Позивач в своїй позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, Відповідач за надані послуги розрахувався частково, сплативши суму в розмірі 504 144 грн. 26 коп., внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 547 499 грн. 23 коп.

У зв'язку з несплатою Відповідачем вказаної заборгованості Позивач був вимушений звернутись до господарського суду з метою захисту своїх інтересів.

Станом на час розгляду спору судом доказів сплати Відповідачем суми в розмірі 547 499 грн. 23 коп. сторонами суду не надано.

Розглядаючи вказані позовні вимоги необхідно вказати на наступне.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу України, встановлено що, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ст.. 854 ЦК України)

Відповідачем суду не надано будь-яких доказів стосовно несвоєчасного отримання оплати Замовником від споживачів за надані послуги, що відповідно вказує про недоведеність останнім доводів викладених у відзиві на позов.

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем підтверджена матеріалами справи та складає 547 499 грн. 23 коп. - основного боргу, яка і підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на Відповідача.

Крім того, при поданні позовних матеріалів до суду, Позивачем відповідно до платіжного доручення №1551 від 25.12.2014 року (а.с.7) сплачена сума судового збору у розмірі 11 410,00 грн.

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, який набрав чинності 01.11.2011р. (п. 1 ст. 10 Закону), розмір ставок судового збору встановлено виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В п.п. 1 та 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону визначений розмір ставки судового збору, а саме за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 2 відсотки від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону), а за подання заяви немайнового характеру в 1 розмірі мінімальної заробітної плати (п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону).

Отже відповідно до вказаних вище вимог (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), Позивач повинен був сплатити суму судового збору у розмірі 2 відсотки від ціни позову тобто у сумі 10 949,98 грн

Стаття 7 Закону України "Про судовий збір" встановлює підстави повернення судового збору яким відповідно до п.п.1 п.1 вказаної статті, повернення судового збору відбувається у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення його в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином різниця переплати Позивачем судового збору при подачі позову становить суму у розмірі 460 грн. 02 коп., яка підлягає поверненню з державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43-45, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оселя" (51900, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Бойка, 14, ) на користь Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (51914, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Петровського, 168, ) 547 499 грн. 23 коп. - основного боргу, 10 949 грн. 98 коп. - судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з ч.1 п.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" повернути з Державного бюджету України Комунальному підприємству Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (51914, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Петровського, 168, ) зайво сплачений судовий збір в сумі 460 грн. 02 коп., перерахований платіжним дорученням №1551 від 26.12.2014 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №904/371/15 (а.с. 7).

Рішення підписано 23.03.15р.

Суддя О.І. Красота