ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.03.2015 Справа № 908/1801/15-г

Суддя господарського суду Запорізької області Хуторной В.М., розглянувши матеріали

за позовом: Громадянки Російської Федерації індивідуального підприємця ОСОБА_2, м. Курськ Російської Федерації;

до відповідача : Товариства з обмеженою відповідальністю «КАТАРИНА ЛТД», м. Запоріжжя;

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підприємство «ВДВ - БІЗНЕС», м. Запоріжжя;

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, м. Запоріжжя

про переведення на позивача права та обов'язку покупця за договором купівлі - продажу від 01.12.2007 р. та визнання права власності на нерухоме майно за позивачем

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАТАРИНА ЛТД» (відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного підприємства «ВДВ - БІЗНЕС» (третя особа 1) та Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 (третя особа 2) з вимогою про переведення на позивача права та обов'язку покупця за договором купівлі - продажу від 01.12.2007 р. та визнання права власності на нерухоме майно за позивачем.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд вважає, що вона підлягає поверненню заявникові, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Наданий до суду позов підписано ОСОБА_5, без посилання на документ, який надає право підпису позовної заяви (довіреність або доручення).

Крім того, суд звертає увагу на те, що до суду подано копію позовної заяви замість оригіналу.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів та документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (далі - Правила), є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 р. N 211 затверджено Порядок пересилання поштових відправлень, в п. 3.2.1 якого наведено зразок оформлення Опису вкладення за формою 107.

Так, за формою 107 відправник складає опис вкладення поштового відправлення у двох примірниках із зазначенням у ньому найменування одержувача та його адреси, поіменного переліку предметів, загальної вартості вкладення і підписує його.

Отже, належним доказом направлення сторонам копії заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення, з зазначенням адреси і найменуванням адресанта та заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до заяви.

Позивачем в порушення вказаних приписів до копії позовної заяви від 13.03.2015 р. надано копії розрахункових документів (фіскальних чеків від 23.02.2015 р.) та копії описів вкладення, з яких не вбачається яка саме позовна заява та які документи було надіслано відповідачу та третім особам. Крім того, описи вкладення та фіскальні чеки датовані 23.02.2015 р., тоді як позовна заява датована 13.03.2015 р.

Таким чином, позивачем не надано доказів направлення/вручення відповідачу та третім особам копії позовної заяви від 13.03.2015 р.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, якщо не надано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до статті 44 ГПК України (із змінами згідно із Законом N 02/163-48 від 08.07.2011 р.) судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В даному випадку розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір», який набрав чинності з 01.11.2011 р. Так, пунктом 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, згідно пп. 2.2.1 п. 2.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. Також, згідно п. 2.2.2 п. 2.2 цієї ж статті за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру належить до сплати - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопій тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

В даному випадку позивачем до копії позовної заяви надано копію квитанції №92 від 23.02.2015 р., яка з урахуванням викладеного не є належним доказом сплати судового збору. Вказане підтверджується складеним Актом господарського суду від 19.03.2015 р.

Таким чином, позивачем не надано суду належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст. ст. 56, 57, п. 1, п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Громадянки Російської Федерації індивідуального підприємця ОСОБА_2, без розгляду.

Додаток: Акт ГСЗО від 19.03.2015 р., позовна заява на 9 аркушах.

Суддя В.М. Хуторной