ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2015 р.Справа № 922/5778/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Інтеркредитбанк" (м. Дніпропетровськ)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон Буд Україна" (м. Харків)
про стягнення 28807871,54 грн.,
за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - Хомякової А.Л. (довіреність від 08.01.15 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, з урахуванням уточнення до позовної заяви, яке було прийнято у наданій редакції як уточнення періоду нарахованих сум пені та відсотків ухвалою господарського суду Харківської області від 19.01.2015 р., просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №09-0035/В від 28.03.2014 р. в розмірі 28807871,54 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим кредитом (виникла станом на 25.11.2014 р.) в сумі 27500000,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками за період з 13.10.2014 р. по 07.12.2014 р. в сумі 1011939,73 грн., пені за прострочення сплати кредиту за період з 25.11.2014 р. по 07.12.2014 р. в сумі 274246,57 грн. та пені за простроченими відсотками за період з 13.10.2014 р. по 07.12.2014 р. в сумі 21685,24 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором №09-0035/В від 28.03.2014 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.01.2015 р. розгляд справи був відкладений на 04 лютого 2015 р. о 12:00 год.

04.02.2015 р. було повідомлено сторін про перенесення судового засідання з 04.02.2015 р. на 23 лютого 2015 р. о 11:00 год., у зв'язку з хворобою судді Ольшанченка В.І.

03.02.2015 р. позивач надіслав до суду електронною поштою, а також 06.02.2015 р. надіслав Укрпоштою клопотання №23/137 від 02.02.2015 р. про проведення судового засідання, призначеного на 04.02.2015 р., без участі представника позивача.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за необхідне відхилити його, оскільки воно стосувалося минулого судового засідання.

Крім того, разом з вищевказаним клопотанням, позивач надав заяву про підтримання позову №23/140 від 02.02.2015 р., пояснення №23/138 від 02.02.2015 р. до ухвали від 19.01.2015 р. та письмове підтвердження №23/139 від 02.02.2015 р.

23.02.2015 р. позивач надав клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 23.02.2015 р., без участі представника позивача.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за можливе задовольнити його.

Також, позивач надав заяву про підтримання позову №23/274 від 18.02.2015 р. та письмове підтвердження №23/275 від 18.02.2015 р., в якому вказує, що станом на 18.02.2015 р. у провадженні господарських судів України та в будь-яких інших судах та органах, які в межах своєї компетенції вирішує спір, крім цієї справи, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, та не має рішення цих органів з такого спору.

03.02.2015 р. відповідач надав відзив від 30.01.2015 р. по даній справі, в якому заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що кредитним договором №09-0035/В від 28.03.2014 р. не передбачено обов'язку відповідача достроково повернути суму кредиту у розмірі 27500000,00 грн. раніше дати, визначеної п. 1.3 кредитного договору, у випадку прострочки позичальником сплати процентів по зазначеному кредитному договору.

04.02.2015 р. представник відповідача надав клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за можливе задовольнити його.

23.02.2015 р. відповідач надав відзив від 19.02.2015 р. по даній справі, в якому вважає, що позивач задовольнив свої вимоги до відповідача, що випливають з кредитного договору №09-0035/В від 28.03.2014 р., за рахунок предмета застави за договором застави майнових прав №09-0035/В/З-1 від 28.03.2014 р., тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача по цій справі в повному обсязі. В обґрунтування наданого відзиву, відповідач посилається на те, що позивач скористався своїм правом заставодержателя та звернув стягнення на предмет застави - право вимоги на отримання грошових коштів за договором банківського вкладу "Динамічний" №ДЮ-001365 від 28.03.2014 р. в сумі 27500000,00 грн. та реалізував заставлені майнові права шляхом відступлення ПАТ СК "Лемма" - заставодавцем ПАТ "Інтеркредитбанк" - заставодержателю право вимоги грошових коштів згідно договору банківського вкладу "Динамічний" №ДЮ-001365 від 28.03.2014 р., укладеного між ПАТ СК "Лемма" та ПАТ "Інтеркредитбанк", який є боржником відповідно до зазначеного депозитного договору.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

28.03.2014 р. між сторонами був укладений кредитний договір №09-0035/В (надалі - договір), за яким банк (позивач) на умовах цього договору надає позичальнику кредит у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 27500000,00 грн. (надалі - кредит), а позичальник (відповідач) зобов'язується повернути кошти, одержані в межах кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та у строки, передбачені цим договором.

Банк надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, відкличності, повернення та плати за користування.

Відповідно до п. 4.1 договору кредитні кошти призначені на/для поповнення обігових коштів.

Видача кредиту на вищезазначені цілі здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий в ПАТ "Інтеркредитбанк".

Згідно з п. 4.2 даного договору датою надання кредиту вважається день перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника. Позичальник вважається таким, що отримав кредит, після зарахування банком кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 4.1 цього договору.

Пунктом 1.3 договору сторони визначили, що кінцевий строк повернення повної суми кредиту 20 березня 2015 року.

У разі, якщо цей день є неробочим (небанківським) днем в Україні, кінцевим строком повернення повної суми кредиту вважається перший наступний за таким неробочим (небанківським) днем робочий (банківський) день в Україні.

Відповідно до п. 4.3 зазначеного договору датою погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки банку:

- кредиту у розмірі фактичної заборгованості;

- нарахованих процентів, комісії, пені, штрафів, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору.

02.04.2014 р. сторони уклали договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору, яким домовилися викласти п. 2.1 договору в новій редакції: "позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти за користування кредитом із розрахунку:

- 13,5% річних з 28.03.2014 р. по 03.04.2014 р.;

- 13,44% річних з 04.04.2014 р. по 20.03.2015 р.

В пункті 2 вищезазначених змін сторони також домовилися викласти п. 2.3 в новій редакції, а саме: "за надання ліміту кредитування позичальник сплачує банку комісію у розмірі 0,05% від суми ліміту кредитування, визначеного у п. 1.1 цього договору. Комісія сплачується позичальником на рахунок, відкритий в ПАТ "Інтеркредитбанк", в строк по 08.04.2014 р. включно.

Згідно з п. 4.5 кредитного договору №09-0035/В від 28.03.2014 р. сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно у період з 01 по 10 число місяця, наступного за місяцем, за який було здійснено таке нарахування, та остаточно при повному погашенні кредиту (в т.ч. достроково, відповідно до п. 9.2 цього договору), на рахунок для нарахування відсотків за користування кредитом, вказаний в п. 6.1 цього договору. У випадку, якщо 10 число місяця є неробочим (небанківським) днем в Україні, то позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованих процентів у перший наступний робочий (банківський) день за таким неробочим (небанківським) днем в Україні.

Погашення кредиту здійснюється позичальником у валюті кредиту у строк, визначений у п. 1.3, та достроково, відповідно до п. 9.2 цього договору), на позичковий рахунок, вказаний в п. 6.1 цього договору.

Відповідно до п. 4.6 договору у разі прострочення позичальником строку сплати процентів, відповідно до умов цього договору протягом 10 календарних днів, у перший робочий день після спливу вказаного 10-денного строку прострочення банк має право вважати строк повернення кредиту таким, що настав, та вимагати від позичальника в цей день погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти, пеню, штрафи, розраховані на цей день (за фактичний час користування кредитом).

Згідно з п. 4.7 вказаного договору при порушенні позичальником строку погашення кредиту нарахування процентів здійснюється з розрахунку діючої процентної ставки, збільшеної на 2 процентних пункти, на суму простроченої заборгованості, з першого дня порушення строку погашення кредиту по день, що передує дню усунення вказаного порушення.

Позивач повністю виконав свої зобов'язання за кредитним договором, перерахувавши кредитні кошти в сумі 27500000,00 грн. з позичкового рахунку на поточний рахунок відповідача, зазначений в п. 4.1 кредитного договору, а відповідач отримав кредит в сумі 27500000,00 грн., що підтверджується банківською випискою з особового рахунку позивача з 28.03.2014 р. по 08.12.2014 р. та копією меморіального ордеру №15730 від 28.03.2014 р.

13.11.2014 р. позивач надіслав відповідачу вимогу №23/2139 від 12.11.2014 р. про погашення заборгованості по процентам позичальника перед банком, яка станом на 12.11.2014 р. становить 729073,97 грн., що підтверджується копіями фіскального чеку від 13.11.2014 р., опису вкладення від 13.11.2014 р. та списку №428 згрупованих поштових відправлень.

В зазначеній вище вимозі, позивач вимагав в строк до 21.11.2014 р. погасити заборгованість перед банком за процентами в сумі 729073,97 грн. і пеню в сумі 6457,08 грн.

Також, у вимозі №23/2139 від 12.11.2014 р., позивач попередив відповідача, що в разі несплати ним прострочених відсотків за користування кредитом та пені, банк буде вважати строк повернення кредиту таким, що настав у перший робочий день після спливу вказаного десятиденного строку.

Як свідчать матеріали справи відповідач заборгованість за процентами в сумі 729073,97 грн. і пеню в сумі 6457,08 грн. не сплатив і відповіді не надав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором

В силу положень статей 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлена обов'язковість виконання договору сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №09-0035/В від 28.03.2014 р. здійснив прострочення сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за простроченим кредитом в сумі 27500000,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом за період з 13.10.2014 р. по 07.12.2014 р. в сумі 1011939,73 грн.

Вказані обставини під час розгляду справи не були спростовані відповідачем належними і допустимими доказами.

За приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 10.2 кредитного договору сторони визначили, що за порушення строків повернення кредиту, сплати комісії, сплати процентів та інших платежів, передбачених, зокрема, п.п. 2.5, 4.5, 7.4 цього договору, позичальник зобов'язується сплатити на користь та на вимогу банку пеню від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання щодо платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на дату погашення заборгованості, за строк прострочення виконання зобов'язання, на суму невиконаного зобов'язання. День усунення порушення (тобто виконання позичальником відповідного зобов'язання) не включається у строк, за який нараховується пеня.

На підставі пунктів 4.6 та 10.2 договору позивач нарахував відповідачу пеню за прострочення сплати кредиту за період з 25.11.2014 р. по 07.12.2014 р. в сумі 274246,57 грн. та пеню за простроченими відсотками за період з 13.10.2014 р. по 07.12.2014 р. в сумі 21685,24 грн.

Посилання відповідача у відзиві на позов на те, що кредитним договором №09-0035/В від 28.03.2014 р. не передбачено обов'язку відповідача достроково повернути суму кредиту у розмірі 27500000,00 грн. раніше дати, визначеної п. 1.3 кредитного договору, у випадку прострочки позичальником сплати процентів по зазначеному кредитному договору, спростовуються положеннями вищенаведених норм чинного законодавства та умовами кредитного договору, який було укладено між сторонами.

Посилання відповідача на те, що позивач задовольнив свої вимоги до відповідача, що випливають з кредитного договору №09-0035/В від 28.03.2014 р., за рахунок предмета застави за договором застави майнових прав №09-0035/В/З-1 від 28.03.2014 р., тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача по цій справі в повному обсязі, суд вважає безпідставними та недоведеними.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за простроченим кредитом в сумі 27500000,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом за період з 13.10.2014 р. по 07.12.2014 р. в сумі 1011939,73 грн., пені за прострочення сплати кредиту за період з 25.11.2014 р. по 07.12.2014 р. в сумі 274246,57 грн. та пені за простроченими відсотками за період з 13.10.2014 р. по 07.12.2014 р. в сумі 21685,24 грн., або будь-яких інших обґрунтованих заперечень.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610 - 612, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 33 - 35, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон Буд Україна" (61035, м. Харків, вул. Азербайджанська, буд. 32-А. Код ) на користь Публічного акціонерного товариства "Інтеркредитбанк" (49055, м. Дніпропетровськ, вул. Титова, буд. 36. Код ) заборгованість за простроченим кредитом за кредитним договором №09-0035/В від 28.03.2014 р. в сумі 27500000,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом за період з 13.10.2014 р. по 07.12.2014 р. в сумі 1011939,73 грн., пеню за прострочення сплати кредиту за період з 25.11.2014 р. по 07.12.2014 р. в сумі 274246,57 грн. та пеню за простроченими відсотками за період з 13.10.2014 р. по 07.12.2014 р. в сумі 21685,24 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон Буд Україна" (61035, м. Харків, вул. Азербайджанська, буд. 32-А. Код ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір в сумі 73080,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.03.2015 р.

Суддя В.І. Ольшанченко