УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.03.2015Справа № 910/6699/15-г

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Житлово-будівельного кооперативу "Поліграфіст"

про стягнення 334 340,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 207 від 17.03.2015 р. (вх. № 6699/15 від 19.03.2015 р.) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес, а відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України - якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Пунктом 2 частині 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження (для юридичних осіб).

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

Відповідно до абз. 2 п.п. 3.1 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Отже, місцезнаходження у позовній заяві повин но визначатися та вказуватися згідно з установчими документами юридичної особи, даними її державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

У позовній заяві у якості місцезнаходження відповідача вказано наступну адресу: 02098, м. Київ, вул. Ю.Шумського, 6.

В той же час, позивачем не вказано та не додано до позовної заяви належних доказів (відповідні довідки з ЄДРПОУ, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців тощо), які б підтверджували станом на час подання позову до суду належність відповідачу саме вказаної у позовній заяві адреси місцезнаходження. До того ж, у Договорі № 02238/4-14 на відпуск води та послуги каналізації від 18.03.1994 р., на підставі якого подано даний позов, у якості "юридичної адреси" відповідача вказано адресу: "Київ 98, вул. Шумського, 6, кв. " (далі номер квартири, який не читається з огляду на неякісну копію документа).

За таких обставин, суду не доведено підставність зазначення позивачем у позовній заяві у якості місцезнаходження відповідача саме адреси: 02098, м. Київ, вул. Ю.Шумського, 6.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як визначено в абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб"єкта господарювання.

В якості доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу позивачем додано фіскальний чек № 9123 від 17.03.2015 р. та опис вкладення у цінний лист № 562 за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві (02098, м. Київ, вул. Ю.Шумського, 6).

В той же час, оскільки позивачем не доведено підставність зазначення в якості місцезнаходження відповідача саме адреси: 02098, м. Київ, вул. Ю.Шумського, 6, то фіскальний чек № 9123 від 17.03.2015 р. та опис вкладення у цінний лист № 562 не приймаються судом в якості належних доказів виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається заявник та поданих ним доказів.

При цьому суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Отже, вказаною нормою передбачено, що позовна заява повинна містити обгрунтований розрахунок позовних вимог.

Позивачем безпосередньо у позовній заяві не наведено розрахунку сум, що стягуються (основний борг, інфляційні нарахування, 3 % річних, пеня), а викладено такий розрахунок в окремому документі (додаток № 4 до позовної заяви0, а отже, вказані розрахунки позовних вимог мають бути підписані особою, яка має право на підписання позовної заяви.

Проте, доданий до позовної заяви документ, у якому наведений розрахунок сум основного боргу, інфляційних нарахувань, 3% річних та пені, підписано Заступником директора з обліку та розрахунків Львовим В.М. та головним бухгалтером Лупар Н.Я. Однак, серед доданих до позовної заяви документів, судом не виявлено документу підтверджуючого повноваження вказаних посадових осіб позивача на підписання позовних заяв від імені позивача.

Таким чином, додані до позовної заяви розрахунки сум, що стягується (основний борг, інфляційні нарахування, 3 % річних, пеня), судом не приймаються, як належні, оскільки підписані посадовими особами позивача, які не мають права підпису позовних заяв від імені Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал".

Зазначена обставина є підставою для повернення позовної заяви із доданими до неї документами без розгляду на підставі п. 3 ст. 63 ГПК України.

Таким чином, позовна заява № 207 від 17.03.2015 р. не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега