ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р. Справа № 911/127/15

За позовом Пархоменка Ігоря Васильовича

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю

"Кузьминецький цегляний завод"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача Банк "Чеська експортні банка, а.с."

про визнання недійсним рішення зборів учасників товариства

Суддя Ейвазова А.Р.

Представники:

від позивача - Лошаков Д.С. (довіреність від 24.04.2014 №570);

від відповідача - Шаповалова К.В. (довіреність №06/02 від 05.02.2015);

від Банку "Чеська експортні банка, а.с." - Мегединюк О.В., Ткаченко Н.І. (довіреність від 16.02.2015)

СУТЬ СПОРУ: Пархоменко Ігор Васильович (далі - Пархоменко І.В.) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кузьминецький цегляний завод" (далі - ТОВ "Кузьминецький цегляний завод") та просить суд визнати недійсним рішення зборів учасників ТОВ "Кузьминецький цегляний завод", оформлені протоколом б/н від 15.01.2015.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідні збори проведені з порушенням права позивача на участь у таких зборах. Так, позивач вказує на те, що подав заяву про перенесення зборів у зв'язку з перебуванням за межами України, а його представника Васильєва М.О. не допущено до участі у загальних зборах товариства (т.1 а.с.2-4).

До початку розгляду справи по суті, позивачем подано заяву про зміну підстав позову, якою він фактично доповнює обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги. Так, позивач вказує на те, що на зборах, які відбулись 15.01.2015, прийнято рішення про ліквідацію товариства, однак, між Банком "Чеська експортні банка, а.с." та ТОВ "Кузьминецький цегляний завод" укладено кредитний договір №21274 від 14.09.2007, у якому передбачено, що позичальник не повинен приймати рішення про припинення або ліквідацію (т.1 а.с.36).

Відповідна заява прийнята до розгляду судом 10.02.2015 (т.1 а.с.78-79).

Відповідач у справі - ТОВ "Кузьминецький цегляний завод" у відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

- довіреність, видана позивачем, не надає представникам позивача всіх прав учасника відповідача, зокрема, право брати участь в управлінні справами товариства, розподілі прибутку тощо;

- відповідач заздалегідь повідомляв позивача про проведення зборів учасників товариства та про порядок денний таких зборів, у зв'язку з чим позивач самостійно або через представника міг взяти участь у відповідних зборах;

- відповідачем здійснено скликання та проведення зборів учасників товариства у чіткій відповідності з чинним законодавством та статутом відповідача (т. 1 а.с.145-157).

Також, відповідачем подано доповнення до відзиву, відповідно до яких відповідач зазначає, що:

- заява позивача про зміну підстав позову є не зміною підстав позову, а доповненням позову новими обставинами, не відповідає вимогам ст. ст. 54, 57 ГПК України, а також є необґрунтованою;

- даний спір у зв'язку з поданням заяви про зміну підстав позову не підпадає під поняття корпоративний спір, у зв'язку з чим не підлягає розгляду господарським судом (т.2 а.с.34-43).

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.03.2015 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Банк «Чеська експорті банка, а.с.» (т.2 а.с.14-16).

Третя особа - Банк «Чеська експорті банка, а.с.» у письмовому поясненні по суті заявлених вимог вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню. Так, третя особа пояснила, що дії учасника товариства - Онуфрика Т. направлені на ухилення від виконання рішення Арбітражного суду при Торговій палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської Республіки, яке постановлено на користь Банку «Чеська експорті банка, а.с.», яке визнано та щодо якого надано дозвіл на виконання на території України (т.2 а.с.31-33).

10.03.2015 відповідачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - учасника ТОВ "Кузьминецький цегляний завод" Онуфрика Т.Р., яке підтримано представником відповідача в судовому засіданні 10.03.2015 (т.2 а.с18-22).

Представники позивача та третьої особи просили суд у задоволенні поданого клопотання відмовити.

Судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Заявляючи клопотання, відповідач вказує, що у випадку прийняття рішення про задоволення позову та визнання недійсним спірних рішень загальних зборів у Онуфрика Т.Р. виникне обов'язок вишукати додаткові вклади та здійснювати інші дії з метою сприяння діяльності товариства, а також позивач набуде повноцінних прав учасника товариства, які у зв'язку з ліквідацією стали дещо звуженими.

Між тим, рішення у даній справі не може вплинути безпосередньо на права та обов'язки відповідної особи щодо позивача або відповідача у справі, зокрема, у разі задоволення позову, оскільки не створює додаткових обов'язків або прав для такої особи щодо позивача - Пархоменко І.В. або відповідача у справі - ТОВ Кузьминецький цегляний завод», що могло бути підставою для залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору відповідно до ст.27 ГПК України.

Так, обов'язок додатково вносити вклади у товариство виникне лише у випадку прийняття відповідного рішення, а не у зв'язку з рішенням суду у даній справі. Окрім того, набуття повноцінних прав учасника товариства позивачем ніяким чином не може бути підставою для залучення до участі у справі іншої особи відповідно до ст. 27 ГПК України.

Окрім того, слід зазначити, що строк вирішення спору у даній справі закінчується 16.03.2015, що не дозволяє відкласти розгляд справи на інший день, однак, це є необхідним у разі залучення нової третьої особи (з урахуванням необхідності направлення такій особі копії позовної заяви, надання їй часу скористатись правом подати пояснення суду, докази тощо). Також, слід зазначити, що відповідна особа з таким клопотанням до суду не зверталась.

В судовому засідання представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, представники третьої особи - просили позов задовольнити, вказуючи на обставини, викладені у наданому поясненні.

В судовому засіданні 03.03.2015 по 10.03.2015 оголошувалась перерва.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

Пархоменко Ігор Васильович є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Кузьминецький цегляний завод", що підтверджується п.1.7, п.7.2.2 статуту товариства (т.1 а.с.217-236), а також спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 19.01.2015 (т.1 а.с.26-27).

15.01.2015 відбулися збори учасників ТОВ "Кузьминецький цегляний завод", на яких прийняті рішення, дійсність яких є предметом розгляду у даній справі (далі - спірні рішення).

Станом на 15.01.2015 товариство діяло на підставі статуту, затвердженого загальними зборами учасників (протокол від 11.02.2008) та зареєстрованого державним реєстратором Кагарлицької районної державної адміністрації 13.02.2008 за №1000081.

Згідно з ст. 7.2 статуту, ТОВ "Кузьминецький цегляний завод", статутний капітал товариства формується коштами та майном і розподіляється на частки між засновниками: Онуфриком Т.Р. - 12 000 000,00грн, що становить 80% статутного фонду та Пархоменком І.Р. - 3 000 000,00грн, що становить 20% статутного фонду.

На зборах учасників товариства, як вбачається з протоколу, присутній Орлов М.Є - представник Онуфрика Т.Р., а також допущений без права голосу - Васильєв М.О.

Отже, на зборах учасників товариства, на яких прийняті спірні рішення, фактично приймав участь з правом голосу лише один учасник товариства - Онуфрик Т.Р. в особі представника.

Відповідно до спірних рішень загальних зборів учасників ТОВ «Кузьминецький цегляний завод», оформлених протоколом від 15.01.2015, які прийняті одноголосно вирішено:

- обрати головою зборів ТОВ "Кузьминецький цегляний завод" Орлова М.Є., секретарем зборів Сиваня Т.О.;

- затвердити порядок денний зборів учасників;

- схвалити всі укладені директором Сиванем Т.О. угоди, договори за період з 19.06.2014 по 15.01.2015;

- взяти до уваги інформацію з п'ятого по десяте питання порядку денного;

- припинити ТОВ "Кузьминецький цегляний завод" шляхом ліквідації в порядку, визначеному чинним законодавством України та п. 17.3.1 статуту ТОВ "Кузьминецький цегляний завод";

- призначити Юринця А.В. ліквідатором ТОВ "Кузьминецький цегляний завод", покласти на нього обов'язки з припинення ТОВ "Кузьминецький цегляний завод", передбачені чинним законодавством, та встановити, що до ліквідатора з моменту його призначення перейдуть всі повноваження щодо управління справами ТОВ "Кузьминецький цегляний завод";

- встановити, що ліквідатор здійснюватиме свої повноваження за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Козацька, буд. 6, корп. 2, кв. 5, поштова адреса: 03148, м. Київ, а/с 38;

- встановити строк заявлення кредиторами своїх вимог до ТОВ "Кузьминецький цегляний завод" у два місяці з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення ТОВ "Кузьминецький цегляний завод" та визначити, що кредитори заявляють свої вимоги до ТОВ "Кузьминецький цегляний завод" за адресою: 03148, м. Київ, а/с 38, яка належить ліквідатору ТОВ "Кузьминецький цегляний завод".

Оспорюючи прийняті рішення, позивач, зокрема, вказує на те, що при прийнятті таких рішень допущено порушення його суб'єктивного матеріального права на участь в управлінні товариством, оскільки не відкладено проведення зборів та не допущено його представника - Васильєва М.О., а рішення про припинення діяльності товариства прийнято з порушенням укладеного кредитного договору, який зобов'язує товариство не приймати рішення про ліквідацію.

Заявлені вимоги є необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст.88 ГК України, учасники господарського товариства мають право:

- брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених ГК України та іншими законами;

- брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди);

- одержувати інформацію про товариство;

- вийти в передбаченому установчими документами порядку зі складу товариства.

Таким чином, право на участь в управлінні справами товариства є одним із прав учасника товариства. Отже, оскільки позивач є учасником товариства, який відповідно до вказаної норми володіє таким правом, він є належним позивачем, тобто особою, якій належить суб'єктивне матеріальне право, на захист якого подано позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ЦК України та ч. 1 ст. 58 Закону України «Про господарські товариства», вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду (ч. 5 ст. 98 ЦК України).

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту права - оскарження рішення загальних зборів - передбачений чинним законодавством.

Як визначено ч.4 ст.145 ЦК України, черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

Так, як встановлено ч.1 ст.61 Закону України «Про господарські товариства» (далі - Закон), загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. При цьому, відповідно до ч.2 цієї норми, позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу.

Окрім того, в силу ч.4 ст.61 Закону, учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства; якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

Як визначено ч.5 ст.61 Закону, про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного; повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів; будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів; не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів; з питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до п. 10.5.3 статуту відповідача учасники товариства, що володіють в сукупності більш як 10% голосів, мають право вимагати скликання позачергових зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосуються діяльності товариства; якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати збори учасників.

Як встановлено судом, 05.12.2014 представником Онуфрика Т.Р. - Орловим М.Є. директору ТОВ "Кузьминецький цегляний завод", на підставі п. 10.5.3 статуту та ст. 61 вказаного Закону, надіслано вимогу про скликання зборів учасників товариства (т.1 а.с.158).

12.12.2014 на адресу учасників ТОВ "Кузьминецький цегляний завод" Пархоменка І.В. та Онуфрика Т.Р. товариством надіслано повідомлення про скликання зборів учасників відповідача на 15.01.2015, що підтверджується описами вкладення у цінний лист (т.1 а.с.164-165) та фіскальними чеками (а.с.166).

Вказане повідомлення отримано позивачем 31.12.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №897 (т.1 а.с.167).

При цьому, відповідне повідомлення про скликання загальних зборів направлено позивачу у строк, визначений п.10.2.1 статуту - більш ніж за тридцять днів до скликання зборів учасників - здано для відправлення відділенню зв'язку №71 м. Києва 12.12.2014.

Таким чином, позивач повідомлений про проведення загальних зборів учасників ТОВ "Кузьминецький цегляний завод", а також рішення прийняті цими зборами віднесені до компетенції зборів учасників, що передбачена пп. 10.3.13, 10.3.1410.5.3 та 10.5.3 статуту відповідача.

Відповідно до п. 10.4.1 статуту відповідача збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60% голосів.

Враховуючи, що на зборах учасників ТОВ "Кузьминецький цегляний завод" присутній Онуфрик Т.Р., який володіє 80% голосів, в особі представника, збори учасників, відповідно до статуту відповідача та ст.60 Закону України «Про господарські товариства», є повноважними.

При цьому, посилання позивача на те, що його представника - Васильєва М.О. безпідставно не допущено до участі у зборах є помилковими.

Так, відповідно до ст.58 Закону, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників, які складаються з учасників товариства або призначених ними представників. При цьому, відповідно до ч.2 цієї норми, представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк; учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників.

Так, під час розгляду спору у справі судом з'ясовано, що на підтвердження повноважень Васильєва М.О. брати участь у зборах учасників товариства та голосувати на таких зборах надано довіреність від 24.04.2014 (т.1 а.с.22) (на яку є посилання в протоколі зборів учасників товариства /т.1 а.с.15-18, 171-179/).

Як вбачається з відповідної довіреності, що посвідчена нотаріальна та зареєстрована у реєстрі за №570, вона видана Пархоменком І.В. на підставі усного договору доручення. На підставі відповідної довіреності, Лошаков Д.С., Погорєлий Д.І. та Васильєв М.О. уповноважені представляти інтереси Пархоменка І.В., зокрема, у відносинах з ТОВ "Кузьминецький цегляний завод", з правом отримання від його імені копій балансів, звітів про фінансові результати, звітів про рух коштів, звітів про власний капітал, протоколів загальних зборів ТОВ "Кузьминецький цегляний завод".

Отже, відповідною довіреністю Васильєв М.О. уповноважений на представництво інтересів Пархоменка І.В. у відносинах з відповідачем - ТОВ «Кузьминецький цегляний завод». Між тим, участь у загальних зборах товариства учасника не передбачає вступ у відносини з самим товариством, оскільки товариство не є суб'єктом таких відносин. Так, беручи участь у загальних зборах товариства, учасник товариства вступає у відносини з іншими учасниками щодо управління таким товариством, яке реалізується шляхом голосування на зборах по питаннях порядку денного таких зборів.

Так, згідно ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Як визначено чч. 1, 3 ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю; довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами; довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частиною 5 ст. 245 ЦК України передбачено, що довіреність на право участі та голосуванні на загальних зборах може посвідчуватися реєстратором, депозитарієм, зберігачем, нотаріусом та іншими посадовими особами, які вчиняють нотаріальні дії, чи в іншому порядку, передбаченому законодавством.

Надана довіреність посвідчена нотаріально, однак, не містить повноважень на участь у загальних зборах товариства та голосування на таких зборах, що також підтверджується переліком прав, викладеним у такій довіреності, які мають представники, та стосуються фактично прав, якими наділений учасник судового процесу на всіх його стадіях, включаючи виконавче провадження. Окрім того, відповідні представники, як вбачається із змісту довіреності, мають право отримувати копії балансів, звітів про фінансові результати, звітів про рух коштів, звітів про власний капітал, протоколів загальних зборів від ТОВ «Кузьминецький цегляний завод».

З урахуванням обсягу повноважень Васильєва М.О., якими його наділив учасник товариства - Пархоменко І.В., Васильєва М.О. обґрунтовано не допущено до участі у загальних зборах товариства як представника учасника - Пархоменка І.В.

Також, зважаючи на своєчасне повідомлення про загальні збори та порядок денний таких зборів позивача, відсутність його на момент проведення зборів товариства на території України, не є достатньою підставою для визнання рішень, прийнятих на таких зборах недійсними. Так, Пархоменко І.В. не був позбавлений можливості уповноважити певну особу на участь у загальних зборах товариства, надавши такій особі права голосування на зборах.

Таким чином, право позивача на управління товариством, на порушення якого він посилається у позовній заяві, не порушено.

Окрім того, Пархоменко І.В. володіє 20% статутного фонду, у той час як Онуфрика Т.Р., від імені якого діяв Орлов М.Є., володіє 80% статутного фонду (який був присутній та голосував на загальних зборах), з урахуванням чого наявність/відсутність позивача не могла істотно вплинути на прийняття рішень загальних зборів учасників ТОВ "Кузьминецький цегляний завод" 15.01.2015 (також п.21 див. постанову пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 « Про практику розгляду судами корпоративних спорів»).

Крім того, позивач, обгрунтовуючи заявлені вимоги, посилається на порушення прийнятими рішеннями п. 14.2 кредитного договору, укладеного між відповідачем та третьою особою, а саме відносно того, що відповідач не повинен приймати рішення про припинення або ліквідацію (т. а.с.49-67, пп. «г» п.14.2 кредитного договору, укладеного між відповідачем та третьою особою).

Так, прийняття рішення про ліквідацію ТОВ "Кузьминецький цегляний завод" віднесено до виключної компетенції загальних зборів відповідача.

Договір є підставою для виникнення у його сторін певних зобов'язань, у т.ч. укладений між відповідачем та третьою особою, який містить відповідне обмеження.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Отже, враховуючи, що між відповідачем та третьою особою погоджено умови (пункти) кредитного договору, зокрема, щодо обов'язку відповідача утриматись від прийняття рішення про припинення або ліквідацію, суд приходить до висновку, що з моменту порушення відповідного обов'язку кредитор у відповідному зобов'язанні, у даному випадку - третя особа, має право на застосування наслідків, передбачених умовами договору та законодавством, яким врегульовані відносини сторін за таким договором, якщо він є підставою для виникнення відповідних прав та обов'язків в цій частині (є дійсним).

Таким чином, позивач, оскільки не є стороною такого договору, не є носієм суб'єктивного матеріального права на захист якого поданий позов у відповідній частині.

Відсутність права на позов у матеріальному розумінні є безумовною підставою для відмови у позові, не зважаючи на наявність чи відсутність самого факту порушення відповідного права.

За таких обставин, заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір по суті, судом не взяті до уваги посилання відповідача на непідвідомчість спору господарському суду, зважаючи на наступні обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В силу ч.2 ст.21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», господарський суд є місцевим господарським судом.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцевий суд є судом першої інстанції і розглядає справи, віднесені процесуальним законом до його підсудності.

Так, компетенція господарських судів щодо розгляду справ визначена ст.12 ГПК України, відповідно до п.4 ч.1 якої, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Отже, зважаючи на те, що спір у даній справі виник між учасником та товариством щодо порушення корпоративного права, яке включає участь в управлінні таким товариством шляхом участі у загальних зборах, такий спір підвідомчий господарському суду.

Так, відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно ст. 79 ГК України господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Товариство з обмеженою відповідальністю, що вбачається з положень ч.1 ст.80 ГК України, ч.3 ст.1 Закону України «Про господарські товариства», є одним із видів господарських товариств.

Також, під час розгляду справи судом не задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області (включено до тексту позовної заяви), оскільки таке клопотання не підтримано в судовому засіданні позивачем та зважаючи на відсутність статусу юридичною особи у особи, яку просив залучити у позовній заяві позивач.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити

Повне рішення складено 17.03.2015.

Суддя Ейвазова А.Р.