ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 березня 2015 р. Справа № 902/363/15

Суддя господарського суду Банасько О.О. , розглянувши матеріали

за позовом: Фермерського господарства "Козир", с.Загребельня Калинівський район Вінницької області

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Корделівка Калинівського району Вінницької області

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с.Корделівка Калинівського району Вінницької області

про витребовування майна з чужого незаконного володіння вартістю 34 298,00 грн. та про зобов'язання відповідача ФОП ОСОБА_2 звільнити займане приміщення протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили.

ВСТАНОВИВ :

Фермерським господарством "Козир" подано позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с.Корделівка Калинівського району Вінницької області про витребовування майна з чужого незаконного володіння вартістю 34 298,00 грн. та про зобов'язання відповідача ФОП ОСОБА_2 звільнити займане приміщення протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку про повернення позовної заяви виходячи з наступних міркувань.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені ст.ст.54, 56, 57 ГПК України. Невиконання більшості з вимог зазначених норм тягне за собою в якості негативного наслідку повернення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст.57 ГПК України встановлено перелік документів, що додаються до позовної заяви, серед яких документи, які підтверджують зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі тощо.

Позивачем в порушення наведених вище законодавчих приписів не надано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, 01.11.2011 року набрав чинності Закон України вiд 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (надалі Закон), у відповідності до ч.1 ст.3 якого одним із об'єктів справляння судового збору є позовна заява, що подається до суду.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір судового збору, який справляється з позовної заяви, визначений Законом в залежності від виду спору.

Виходячи з підпунктів 2.1, 2.2 ч.2 ст.4 Закону за подання до господарського суду позовних заяв майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

В п.3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 25.08.2011 року № 01-06/1175/2011 вказано, що розмір ставки судового збору (станом на 1 січня календарного року) у кожному конкретному випадку визначається виходячи з того розміру МЗП, який було встановлено законом на момент сплати судового збору (станом на 1 січня календарного року).

З 1 січня 2014 року розмір мінімальної заробітної плати встановлено в розмірі 1 218,00 гривні на місяць (даний розмір є чинним станом на січень 2014 року).

Слід зазначити, що згідно інформаційного листа Державної судової адміністрації № 12-6621/11 від 10.11.2011 р. при заповненні платіжного документа у графі "код" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

У графі "призначення платежу" вказується:

"Судовий збір за позовом ________________ (П. І. Б. чи назва установи, організації позивача), _______________ (назва суду, де розглядається справа), код ЄДРПОУ ______________ (суду, де розглядається справа)".

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 2.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги майнового та немайнового характеру: перша - про витребовування майна з чужого незаконного володіння вартістю 34 298,00 грн. (майнова вимога); друга - про зобов'язання відповідача ФОП ОСОБА_2 звільнити займане приміщення протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили (немайнова вимога).

Пунктом 2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" звернуто увагу на те, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

З урахуванням наведеного, розмір судового збору який мав бути сплачений позивачем при поданні даного позову повинен складати 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати за розгляд майнової вимоги ( 1 827,00 грн) та 1 розмір мінімальної заробітної плати за розгляд немайнової вимоги (1 218,00 грн. ), а загалом 3 045,00 грн.

Натомість позивачем надано суду квитанцію № 42 від 19.03.2015 р. про сплату судового збору в сумі 686,00 грн., тоді як відповідно до вказаного вище має бути сплачено 3 045,00 грн.

Крім того, з квитанції № 42 від 19.03.2015 р. вбачається, що нею сплачено судовий збір за розгляд позовної заяви ОСОБА_3, в той час як позовну заяву подано Фермерським господарством "Козир" до ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2

Згідно п.п.4 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

На підставі викладеного вище позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

При цьому слід зауважити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення обставин, що зумовили її повернення (надання належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі).

Керуючись п.4 ч.1 ст.63, ст.ст.86, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву без номера від 20.03.2015 р. на 2-х аркушах разом з матеріалами на 14-ти аркушах повернути позивачу.

2. Копію позовної заяви, квитанції № 42 від 19.03.2015 р. долучити до примірника ухвали, який залишається в суді.

3. Копію ухвали надіслати сторонам у справі рекомендованим листом.

Суддя Банасько О.О.

віддрук. 4 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - АДРЕСА_1

3 - відповідачу 1 - АДРЕСА_2

4 - відповідачу 2 - АДРЕСА_3