ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

17 березня 2015 року Справа № 915/1023/13

м.Миколаїв

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Віталкомус»

(МД-2001, IDNO476, НДС 0604404, м. Кишинів, вул. Ізмайлівска, 96/24, фактична адреса: МД-2023, Республика Молдавія, м. Кишинів, вул. Заводська, 90)

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Миколаївмолпром»

(юридична адреса: Україна, м. Миколаїв, вул. Комсомольська, 101,

фактична адреса: Україна, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 16, оф.3, ОКПО 05409745)

Суддя Василяка К.Л.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: представник не з'явився.

від відповідача: Цюпа В.П., дов. б/н від 27.09.2012р., Климов М.В. - керуючий санацією ПАТ «Миколаївмолпром».

СУТЬ СПОРУ: стягнення боргу в сумі 221868,07 грн.

20.02.2015р. від відповідача до суду надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду від 30 липня 2013 року згідно визначеного графіка до серпня 2020 року.

Від позивача до суду надійшов відзив на заяву ПАТ «Миколаївмолпром», в якому він проти надання розстрочки заперечує та просить суд відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Миколаївмолпром» в повному обсязі. В цьому ж відзиві позивач просить суд розглядати справу без участі представника позивача.

Відповідач виконав вимоги ухвали суду від 03.03.2015р., надавши суду письмові пояснення щодо своєї фінансово-господарської діяльності, до яких додані документи, що підтверджують викладені обставини.

Представник позивача в судове засідання 17.03.2015р. не з'явився.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників відповідача, дослідивши докази у їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

Ухвалою від 30.07.2013р. господарський суд затвердив мирову угоду від 29.07.2013р., укладену між ТОВ «Віталкомус» та ПАТ «Миколаївмолпром», відповідно до умов якої відповідач визнав наявність заборгованості перед позивачем в сумі 24600,0 дол. США та зобов'язався сплатити її у строк до 05.07.2015р. платежами в сумі 1000,0 дол. США щомісячно до 05.06.2015р. та в сумі 1600,0 дол. США - до 05.07.2015р.

20.02.2015р. від ПАТ «Миколаївмолпром» до суду надійшла заява про розстрочку виконання вказаної ухвали суду від 30.07.2013р., в якій просить затвердити новий графік виконання ухвали суду від 30.07.2014р. зі сплатою 300 дол. США щомісячно з квітня 2015 року до липня 2020 року та зі сплатою 400 дол. США у серпні 2020р.

В обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на те, що він перебуває у складному фінансовому становищі, відносно нього ще з 2009 року порушено провадження у справі про банкрутство (справа №2/141/09). Станом на дату звернення до господарського суду підприємство перебуває в процедурі санації, веде господарську діяльність, однак оскільки основним видом діяльності ПАТ «Миколаївмолпром» є переробка молока, у зимовий період відбувається сезонне зменшення обсягів виробництва та, відповідно, зменшення прибутку, у зв'язку із скороченням обсягів надоїв молока. Окрім цього, зобов'язання відповідача перед позивачем визначені в доларах США, та станом на 18.02.2015р. курс долара склав 27,6 грн. за 1 дол. США, тоді як станом на 30.07.2013р. долар коштував 7,9 грн. за 1 дол. США. Вказані обставини, за твердженням відповідача об'єктивно унеможливлюють належне виконання зобов'язання в обсягах та у строки, визначені в ухвалі суду від 30.07.2013р. При цьому, відповідач зазначає, що ним частково виконано зобов'язання перед позивачем та було сплачено 5000,0 дол. США, що свідчить про те, що він не уникає від відповідальності за зобов'язанням.

Також в судовому засіданні відповідач надав суду копії договорів про поставку молочної продукції контрагентам, укладених у 2015 році, видаткових накладних на закупівлю сировини (молока) та паливно-мастильних матеріалів, що свідчать про збільшення обсягу витрат у відповідача. Також відповідачем надано бухгалтерські довідки-аналізи продаж у 2013, 2014 та частково у 2015 році з яких вбачається зменшення кількості реалізованої продукції, а також відомості щодо заготовки молока у 2013-2014р.р.

Позивач надав суду відзив на заяву ПАТ «Миколаївмолпром», в якому проти зави заперечує, просить суд відмовити у її задоволенні, зазначаючи, що відповідач належним чином виконував свої зобов'язання лише до січня 2014 року, після чого без поважних причин та без повідомлення позивача припинив перерахування коштів. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по поверненню боргу, ТОВ «Віталкомус» несе збитки, що, в свою чергу, негативно позначається на господарській діяльності товариства. В цьому ж відзиві позивач просить розглядати справу без участі представника ТОВ «Віталкомус».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з приписами п.7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17.10.2012р. №9 зі змінами та доповненнями, господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2 цієї ж постанови визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Ухвалою суду від 30.07.2013р. судом було затверджено мирову угоду умовами якої фактично було передбачено розстрочку платежу згідно з погодженим сторонами графіком.

Відповідачем було частково виконано умови мирової угоди, а саме сплачено в рахунок погашення боргу 5000,0 дол. США (платежі за мировою угодою: 05.08.2013р. - 1000,0 дол. США; 04.09.2013р. - 1000,0 дол. США; 04.10.2013р. - 1000,0 дол. США; 05.11.2013р. - 1000,0 дол. США; 15.01.2014р. - 1000,0 дол. США), що підтверджується реєстром документів по рахунку №1840 у ПАТ «МАРФІН БАНК» (а.с.129-130).

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що платіж за грудень 2013 року відповідач не здійснив.

В подальшому відповідач перестав виконувати умови мирової угоди та розстрочки платежу, будь-яких інших платежів товариству «Віталкомус» не здійснював.

Станом на дату звернення відповідача до суду із заявою про розстрочення виконання ухвали суду від 30.07.2013р. залишок боргу перед позивачем становить 19600 дол. США.

Вказану суму відповідач просить розстрочити зі сплатою по 300 дол. США починаючи з квітня 2015 року по липень 2020 року та 400 дол. США у серпні 2020 року.

Господарський суд не може погодитись із таким проханням, оскільки із суми боргу 19600,0 дол. США фактично простроченими на дату розгляду заяви є 15000,0 дол. По решті платежів в сумі 4600 дол. США (квітень-липень 2015 року) строк оплати ще не настав.

Відповідно до положень п.7.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17.10.2012р. №9 зі змінами та доповненнями, господарський суд не має права самостійно скасувати надану ним відстрочку чи розстрочку виконання судового рішення, в тому числі й з тих мотивів, що такі умови не виконуються відповідачем. Але оскільки відстрочка і розстрочка є складовими способу та порядку виконання судового рішення, то умови їх надання може бути переглянуто у процесі розгляду господарським судом заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов мирової угоди, ТОВ «Віталкомус» звернулось до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження, та 16.01.2015р. вказаним відділом було відкрито виконавче провадження з примусового виконання ухвали суду від 30.07.2013р. та надано боржнику строк для добровільного виконання - до 23.01.2015р.

В указаний строк ПАТ «Миколаївмолпром» не виконало ухвалу суду від 30.07.2013р., кошти ТОВ «Віталкомус» не перерахувало.

Враховуючи, що заборгованість ПАТ «Миколаївмолпром» перед ТОВ «Віталкомус» в сумі 15000,0 дол. США є несплаченою у строки, визначені в мировій угоді, зважаючи на наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання вказаного документу, господарський суд вважає, що вказана сума є простроченою заборгованістю, яка підлягає примусовому стягненню в межах виконавчого провадження.

Отже, саме щодо цієї суми заборгованості господарський суд має застосовувати положення ст. 121 ГПК України щодо встановлення розстрочки їх виконання.

Змінювати умови та розмір сплати решти боргу в сумі 4600,0 дол. США господарський суд не має права, оскільки порядок та строки сплати цієї суми визначені умовами мирової угоди та ще не настали, тому змінювати їх господарський суд не може.

Також суд вважає за необхідне відзначити, що позивач не з'явився в судове засідання, надавши лише формальний відзив, в якому зазначив про збитки позивача. При цьому майнові інтереси відповідача, який також в ході господарської діяльності зазнає збитків позивач до уваги не взяв, наголошуючи на задоволенні лише своїх вимог без урахування майнових інтересів відповідача.

Відповідач при цьому не уникає від відповідальності та зазначає про готовність продовжувати сплачувати наявну заборгованість, однак у меншому розмірі.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги майнові інтереси позивача та відповідача, оцінивши вказані обставини та проаналізувавши документи, надані відповідачем в обґрунтування своєї позиції, та враховуючи часткове погашення існуючої заборгованості в сумі 5000,0 дол. США, суд вважає, що обставини, викладені в заяві ПАТ «Миколаївмолпром» є винятковими та достатніми для відстрочення виконання ухвали суду від 30.07.2013р., і підтвердженими належними доказами.

За таких обставин, заява ПАТ «Миколаївмолпром» про розстрочення виконання ухвали господарського суду від 30.07.2013р. підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.86, 121 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ПАТ «Миколаївмолпром» задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання ухвали господарського суду від 30.07.2013р. в частині сплати простроченої суми боргу в розмірі 15000,0 дол. США згідно наступного графіку:

Квітень 2015 року - 300,0 дол. США;

Травень 2015 року - 300,0 дол. США;

Червень 2015 року - 300,0 дол. США;

Липень 2015 року - 300,0 дол. США;

Серпень 2015 року - 300,0 дол. США;

Вересень 2015 року - 300,0 дол. США;

Жовтень 2015 року - 300,0 дол. США;

Листопад 2015 року - 300,0 дол. США;

Грудень 2015 року - 300,0 дол. США;

Січень 2016 року - 300,0 дол. США;

Лютий 2016 року - 300,0 дол. США;

Березень 2016 року - 300,0 дол. США;

Квітень 2016 року - 300,0 дол. США;

Травень 2016 року - 300,0 дол. США;

Червень 2016 року - 300,0 дол. США;

Липень 2016 року - 300,0 дол. США;

Серпень 2016 року - 300,0 дол. США;

Вересень 2016 року - 300,0 дол. США;

Жовтень 2016 року - 300,0 дол. США;

Листопад 2016 року - 300,0 дол. США;

Грудень 2016 року - 300,0 дол. США;

Січень 2017 року - 300,0 дол. США;

Лютий 2017 року - 300,0 дол. США;

Березень 2017 року - 300,0 дол. США;

Квітень 2017 року - 300,0 дол. США;

Травень 2017 року - 300,0 дол. США;

Червень 2017 року - 300,0 дол. США;

Липень 2017 року - 300,0 дол. США;

Серпень 2017 року - 300,0 дол. США;

Вересень 2017 року - 300,0 дол. США;

Жовтень 2017 року - 300,0 дол. США;

Листопад 2017 року - 300,0 дол. США;

Грудень 2017 року - 300,0 дол. США;

Січень 2018 року - 300,0 дол. США;

Лютий 2018 року - 300,0 дол. США;

Березень 2018 року - 300,0 дол. США;

Квітень 2018 року - 300,0 дол. США;

Травень 2018 року - 300,0 дол. США;

Червень 2018 року - 300,0 дол. США;

Липень 2018 року - 300,0 дол. США;

Серпень 2018 року - 300,0 дол. США;

Вересень 2018 року - 300,0 дол. США;

Жовтень 2018 року - 300,0 дол. США;

Листопад 2018 року - 300,0 дол. США;

Грудень 2018 року - 300,0 дол. США;

Січень 2019 року - 300,0 дол. США;

Лютий 2019 року - 300,0 дол. США;

Березень 2019 року - 300,0 дол. США;

Квітень 2019 року - 300,0 дол. США;

Травень 2019 року - 300,0 дол. США;

3. В іншій частині заяви відмовити.

Суддя К.Л.Василяка