ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"23" березня 2015 р. Справа № 911/1126/15

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

до Виробничого приватного підприємства «Меблева фабрика «Модерн»

про стягнення 17201,84 доларів США

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» № 140-0-0-00/8/680 від 13.03.2015 р. (вх. № 1181/15 від 19.03.2015 р.) до Виробничого приватного підприємства «Меблева фабрика «Модерн» про стягнення 17201,84 доларів США.

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», при зверненні до господарського суду ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Частиною 1 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку. За подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Поряд з цим, як зазначено в п. 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», абзацом другим частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки до позовної заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 140-0-0-00/8/680 від 13.03.2015 р. (вх. № 1181/15 від 19.03.2015 р.) додано платіжне доручення № 393753 від 16.03.2015 р. на суму 7436,72 грн., що не відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», оскільки у даному випадку повинно бути сплачено 7489,81 грн. судового збору за курсом 21,7704 грн. за 1 долар США, встановленим НБУ на 16.03.2015 р. Таким чином, позивачем недосплачено до Державного бюджету України 53,09 грн. судового збору.

Згідно з приписами п. 4 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Окрім того, відповідно до п. 2 частини 1 статті 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

При цьому, відповідно до вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

До позовної заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 140-0-0-00/8/680 від 13.03.2015 р. (вх. № 1181/15 від 19.03.2015 р.) на підтвердження направлення відповідачу позовної заяви додано опис вкладення у цінний лист від 13.03.2015 р., в якому зазначено про направлення відповідачу копії позовної заяви на 2 аркушах, в той час як позовна заява, яка надійшла на адресу господарського суду Київської області, викладена на 5 аркушах.

За таких обставин, опис вкладення від 13.03.2015 р. не може вважатися доказом направлення відповідачеві у встановленому порядку тієї позовної заяви, що була подана заявником до суду.

Згідно приписів п. 6 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Отже, позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

З урахуванням наведеного, керуючись п.п. 4, 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» № 140-0-0-00/8/680 від 13.03.2015 р. (вх. № 1181/15 від 19.03.2015 р.) повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 39 арк. - позивачу.

Суддя В.М. Бабкіна