ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.03.15р. Справа № 904/192/15

За позовом Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Житлово-будівельного кооперативу № 36, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 34 940,88 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Сорока В.М., довіреність № 00.01.0130 від 15.04.2014 року, юрисконсульт 2 категорії;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" звернулось до господарського суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу № 36 про стягнення 34 940,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного між Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (Постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом № 36 (Споживач) Договору № 227 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції і гарячого водопостачання за відсутністю у споживача приборів обліку від 27.01.2000 року, постачальником в період з 01.11.2011р. по 05.11.2014р. було поставлено теплову енергію на об'єкт споживача, розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Васильєва, 60, за яку відповідач повинен здійснити оплату. В строки, встановлені договором, відповідач вартість наданих йому послуг за поставлену теплову енергію не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача з позовом до господарського суду.

Представник відповідача в дане судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином за адресою зазначеною в позовній заяві.

Клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю участі у справі представника відповідача до суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача за викладених обставин не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (Постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом № 36 (Споживач) Договору № 227 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції і гарячого водопостачання за відсутністю у споживача приборів обліку від 27.01.2000 року.

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов'язується відпустити теплову енергію з котельної у вигляді гарячої води (пару) на об'єкт споживача, розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Васильєва, 60.

Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного між сторонами спірного договору, постачальником в період з 01.11.2011р. по 05.11.2014р. було поставлено на об'єкт споживача теплову енергію на загальну суму 34 940,88 грн.

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України „Про теплопостачання" оплата за спожиту теплову енергію повинна проводитись споживачем теплової енергії щомісячно за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п.3.1 договору споживач зобов'язується здійснювати передоплату за теплову енергію, гарячу та холодну воду в безакцептному порядку по рахункам (або іншим платіжним документам) постачальника, що поступають не раніше 5-го числа оплачуваного місяця. При несвоєчасної оплаті, але не раніше, чим через троє діб з дня пред'явлення платіжних документів, здійснюється нарахування пені у розмірі 0,5% від суми платежу за кожну повну або неповну добу затримки платежу.

Як зазначає позивач, відповідач за поставлену позивачем в період з 01.11.2011р. по 05.11.2014р. теплову енергію на загальну суму 34 940,88 грн. не розрахувався.

Суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

За результатом розгляду справи господарським судом встановлено наступне.

Оплата наданих послуг повинна здійснюватися на підставі пред'явлених відповідачу рахунків (або інших платіжних документів), що підтверджують факт отримання відповідачем теплової енергії.

Тобто, за надані послуги у спірний період позивачем повинні були пред'явлені відповідачу для оплати рахунки (або інші платіжні документи).

Докази пред'явлення відповідачу у спірний період рахунків (або інших платіжних документів) позивачем до матеріалів позовної заяви долучено не було у зв'язку з чим, господарським судом ухвалою від 10.02.2015р. було зобов'язано позивача щодо надання належних доказів, що підтверджують фактичну заборгованість відповідача, а також надання докладного розрахунку стягуваної суми.

На доказ існування спірної заборгованості позивач надає копії претензій від 28.05.2012р. № 00.09.0648/1 та № 00.09.0648/2 інших доказів не надано.

Суд не примає зазначені претензії як доказ неналежного виконання відповідачем зобовязань з оплати отриманої теплоої енергії, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказив отримання теплової енргії (рахунків на оплату, актів виконаних робіт, підписаних відповідачем, тощо).

Претензия № 00.09.0648/1 отримана відповідачем, що підтерджено підписом бухгалтера ЖБК №36, алє з її змісту не вбачається період заборгованості, сума, яку позивач вимагає сплатити не відповідає сумі позову, а доказів реагування на претензію або її часткову оплату позивач не надав, тому вонв не може бути прийнята судом в якості доказа по цій справі..

Що стосується претензії № 00.09.0648/2, то вона хоча і містить вимогу сплатити заборгованість яка відповідає сумі позову, але період заборгованості також не визначений, більш того, докази отримання її відповідачем відсутні.

Отже станом на день розгляду справи позивачем не були надані ні докази належного виконання ним зобов'язань з постачання теплової енергії, ані докази наявності суми боргу, яку він просить стягнути.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з відсутності в матеріалах справи доказів, невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань суд вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

17.03.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік