ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2015 р. Справа № 908/3970/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В.,

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача - Фельський С.Л. - договір від 16.12.2014р.,

відповідача - Бороздіна І.В. - дов. № 2 від 05.01.2015р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №703 З/1-9) на рішення господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 р. у справі № 908/3970/14,

за позовом Приватного підприємства "Запорізьке електротехнічне підприємство", м. Запоріжжя,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліз", м. Запоріжжя,

про стягнення 469350,00 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року до господарського суду Запорізької області звернулося Приватне підприємство "Запорізьке електротехнічне підприємство" з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Еліз" про стягнення 469350,00 грн. пені.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 р. (суддя Носівець В.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 18.12.2014р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства.

Відповідач, ТОВ "Еліз", у відзиві на апеляційну скаргу просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 р. у справі № 908/3970/14 - без змін. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача та у відзиву на неї доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 21.03.2014 р. між Приватним підприємством "Запорізьке електротехнічне підприємство" (покупець, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю "Еліз" (постачальник, відповідач у справі) укладено договір поставки № 01/03/14, відповідно до п. 1.1 якого відповідач зобов'язується передати, а позивач зобов'язується прийняти та оплатити трансформаторне обладнання на умовах, визначених в цьому договорі. Найменування, асортимент та кількість товару визначаються специфікаціями (додаток № 1), які є невід'ємними частинами до цього договору (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 3.1 даного договору поставка товару здійснюється на підставі заявок позивача партіями протягом строку дії цього договору. Заявки позивача повинні бути зроблені останнім в усній або письмовій формі за допомогою телефонного або факсимільного зв'язку. В заявці повинні бути зазначені: найменування, асортимент та кількість товару (п. 3.2 договору).

У відповідності до п. 3.3 цього ж договору постачальник протягом однієї доби повинен надати покупцю усне підтвердження щодо можливості поставити замовлений товар. У разі відсутності на складі постачальника найменування, асортименту чи кількості товару, замовленого покупцем, постачальник узгоджує з покупцем в усній формі найменування, кількість та асортимент товару, які він має змогу поставити. Поставка товару здійснюється на умовах FCA "Інкотерм" 2010. Поставка товару здійснюється протягом 90 календарних днів з дати 40% оплати вартості товару (п.3.4 договору).

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору розрахунки за товар здійснюються шляхом передоплати у розмірі 40% оплати вартості товару та 60% оплати товару на момент повної готовності товару. Рахунок виставляється постачальником протягом однієї доби з моменту узгодження заявки сторонами.

Оформлення приймання-передачі товару здійснюється шляхом підписання представниками сторін видаткових накладних та інших товаросупроводжувальних документів (п. 6.2 договору).

Пунктом 7.3 вищезазначеного договору встановлено, що у випадку порушення термінів виготовлення та відвантаження, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення, але не більше п'ятдесяти відсотків від вартості товару за договором.

В специфікації № 1 до договору № 01/03/14 від 21.03.2014 р., сторони узгодили найменування товару, кількість та ціну, відповідно до яких постачальник зобов'язується передати покупцю трансформаторне обладнання ТМ-4000/35/0,4 У/Д-11 в кількості 2 штук, вартістю з урахуванням ПДВ 1007500,00 грн., ТМ-6300/35/6 У/Д-11 в кількості 2 штук, вартістю 122750000 грн., загальна вартість поставки складає - 2235000,00 грн. Термін поставки 90 календарних днів з моменту 40% передоплати.

Позивач на підставі виставленого відповідачем рахунку № 256 від 24.03.2014р., здійснив передоплату товару в розмірі 40% його вартості у сумі 894000,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2172 від 27.03.2014 р.

Протоколи випробувань чотирьох трансформаторів від 19.06.2014 р. та 23.06.2014 р. свідчать, що обладнання було виготовлено до 25.06.2014 р. і пройшло технічне випробування з отриманням висновку про допуск до експлуатації.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач, отримавши інформацію про готовність трансформаторного обладнання, направив свого представника Пустового В.П. для його огляду на предмет комплектності, габаритних розмірів, дефектів та складення і підписання разом із відповідачем актів приймання-передачі майна, в результаті огляду сторонами складено акти № 1 від 17.07.2014 р. на суму 503750,00 грн., № 2 від 17.07.2014 р. на суму 503750,00 грн., № 3 від 17.07.2014 р. на суму 613750,00 грн., № 4 від 17.07.2014 р. на суму 613750,00 грн.

За даними актами зауважень не виявлено, майно передане повністю відповідно до умов договору, про що в них зроблено відповідний запис. За актом № 3 виявлена не повна комплектність, відсутність радіатору та призупинено прийняття обладнання.

Судом першої інстанції встановлено, що не дивлячись на обізнаність про виготовлення трансформаторного обладнання та умови п. 4.1 договору, позивач оплатив повну вартість товару наприкінці липня - початку серпня 2014 р., а саме на підставі платіжних доручень № 2499 від 28.07.2014 р. на суму 810625,00 грн. та № 2525 від 06.08.2014 р. на суму 530375,00 грн., здійснивши таким чином остаточний розрахунок за трансформаторне обладнання.

Відповідач виконав зобов'язання щодо передачі обумовленого договором товару на загальну суму 2235000,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № 640 від 28.07.2014 р. на суму 1621250,00 грн., № 684 від 06.08.2014 р. на суму 613750,00 грн.; довіреностями № 212 від 25.07.2014 р. № 220 від 06.08.2014 р. на ім'я Горбенко В.С.; пропусками № 2 від 29.07.2014 р., № 1 від 30.07.2014 р., № 2 від 07.08.2014 р., відповідно до яких дозволено вивіз товарно-матеріальних цінностей з території ТОВ "Еліз" з позначенням номеру замовлення, найменування, кількості та марки автомобіля (МАН АР1382ВР) і прізвища водія (Хінєв С.Д.), який буде здійснювати перевезення товару (вантажу).

З урахуванням умов оплати, погоджених сторонами договору, передання товару перевізникові відбулося після здійснення позивачем оплати товару 29.07.2014 р. - ТМ-4000/35-У1 35/0,4 У/Д-11 - 2 шт.; 30.07.2014 р. - ТМ-6300/35-У1 35/6,3 У/Д-11 - 1 шт., 07.08.2014 р. - ТМ-6300/35-У1 35/6,3 - 1 шт., що підтверджується пропусками на вивезення ТМЦ із території відповідача.

Як свідчать матеріали справи, позивач надав товарно-транспортні накладні № Р640 від 30.07.2014 р. та Р684 від 07.08.2014 р., згідно яких автоперевізник ПП "Агроетіка" виконав для позивача вантажне перевезення Автомобілем МАН АР1382ВР, водій Хінєв С.Д. силових трансформаторів.

Згідно позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача у відповідності до п. 7.3 договору 469350,00 грн. пені за період прострочення з 26.06.2014 р. по 17.07.2014 р. за порушення строків поставки товару не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні вказаних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що умовами спірного договору сторонами не узгоджено/не визначено термін, в який товар повинен бути виготовлений і відвантажений, ані в договорі № 01/03/14 від 21.03.2014 р., ані в Специфікації № 1 до даного договору не визначена відповідальність за порушення терміну поставки трансформаторів.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, зважаючи на наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як свідчать матеріали, позивач доказів порушення виконання відповідачем умов договору № 01/03/14 від 21.03.2014 р. та наявності правових підстав для застосування штрафних санкцій не надав.

Учасниками правочину узгоджено найменування, асортимент, кількість товару, ціну, строки поставки, порядок розрахунку та відповідальність за неналежне виконання зобов'язань за цим договором. А також, сторонами узгоджено умови поставки (п. 3.4 договору), а саме, поставка товару здійснюється на умовах FCA у відповідності з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів "Інкотемс" в редакції 2010 року.

За умовами Правил "Інкотермс" 2010 продавець вважається тим, хто виконав своє зобов'язання по поставці товару, який пройшов митне очищення для ввезення, з моменту передачі його в розпорядження перевізника в обумовленому пункті. При відсутності вказівки покупця про такий пункт, продавець має право визначити такий пункт сам серед низки подібних пунктів який найкращим чином відповідає його меті, де перевізник приймає товар у своє розпорядження.

Перевізник означає особу, яка на підставі договору перевезення зобов'язується здійснити або забезпечити перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським або внутрішнім водним транспортом або в змішаному перевезенні. Якщо покупець уповноважує продавця поставити товар особі, яка не є перевізником, наприклад, експедитору, продавець вважається тим, хто виконав свій обов'язок щодо поставки товару з моменту передачі його на зберігання даній особі. Термін "поставка" означає, що продавець виконав свої обов'язки щодо відправки товарів і що покупець зобов'язаний отримати товар.

При здійсненні поставки на умовах FСА "Інкотермс" (2010) покупець зобов'язаний повідомити продавцеві: найменування перевізника чи іншої особи, визначеної покупцем для здійснення перевезення товару, протягом достатнього терміну з тим щоб дозволити продавцю поставити товар відповідно до зазначеного пункту; у разі необхідності дату в межах узгодженого для поставки періоду, коли перевізник або уповноважена особа можуть забрати товар; спосіб транспортування, який буде використаний перевізником або уповноваженою особою; пункт прийняття поставки в пойменованому місці.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, учасниками правочину не узгоджено місця поставки, у зв'язку з чим постачальник обрав місцем передачі товару свій склад, отже поставка вважається виконаною, коли товар наданий в розпорядження покупця або найнятого ним перевізника для завантаження на транспортний засіб на складі постачальника.

Також, доказів звернення позивача до відповідача щодо сповіщення про найменування перевізника або визначення дати, коли перевізник чи уповноважена особа може забрати обумовлений договором товар суду не надано.

Позивач в апеляційній скарзі стверджує, що відповідач порушив саме строк поставки, а відповідальність застосовує згідно із пунктом 7.3. договору - за порушення термінів виготовлення та відвантаження.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ГК України, що відвантаження товару є способом поставки товару, а саме - у договорі поставки за згодою сторін може бути передбачений порядок відвантаження товарів будь-яким видом транспорту, а також вибірка товарів покупцем.

Проте, умовами спірного договору не узгоджено терміну, в який товар повинен бути виготовлений і відвантажений.

Враховуючи викладене та те, що згідно чинного законодавства боржник зобов'язаний сплатити неустойку саме у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання, а відповідач не порушував термінів виготовлення і відвантаження товару, до нього не можуть бути застосовані санкції у вигляді сплати пені.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду повністю погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що рішення господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 р. у справі № 908/3970/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 р. у справі № 908/3970/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 12.03.2015р.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Тихий П.В.