УХВАЛА

12.03.2015Справа № 910/3176/15-г

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши заяву і додані до неї матеріали

за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
про за позовом до про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 20 січня 2015 року у справі №Д-17/14 Приватного акціонерного товариства «Меблісам» Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» стягнення залишку коштів на рахунку в сумі 4 678 107 доларів США 60 центів

Представники:

Від Позивача: Снєгін О.М. (представник за Довіреністю);

Від Відповідача (Заявника): Винник О.П. (представник за Довіреністю);

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків було прийнято рішення у справі № Д-17/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Меблісам» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення залишку коштів на рахунку в сумі 4 678 107 доларів США 60 центів.

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 20 січня 2015 року у справі №Д-17/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Меблісам» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення залишку коштів на рахунку в сумі 4 678 107 доларів США 60 центів.

Заява вмотивована тим, що рішення за позовом Приватного акціонерного товариства «Меблісам» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення залишку коштів на рахунку в сумі 4 678 107 доларів США 60 центів було прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, оскільки Банк не є власником коштів Приватного акціонерного товариства «Меблісам», які зберігаються на його рахунку та стягнення цих коштів не передбачено діючим законодавством України. Крім того, склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону, оскільки Кисельов М.Є. одночасно є посадовою особою банку, на рахунок якого Позивач просив перерахувати грошові кошти, та третейським суддею, а тому вважає, що суддя був зацікавленою особою в даному спорі. Також зазначив, що суддя необґрунтовано відхилив подані клопотання про відвід судді, зупинення провадження, проведення судової експертизи, витребування додаткових доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2015 року заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 20 січня 2015 року у справі №Д-17/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Меблісам» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення залишку коштів на рахунку в сумі 4 678 107 доларів США 60 центів було прийнято до розгляду та розгляд заяви призначено на 26.02.2015 року.

24.02.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків надійшли матеріали третейської справи №Д-17/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Меблісам» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення залишку коштів на рахунку в сумі 4 678 107 доларів США 60 центів.

25.02.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 14.02.2015 року та письмові пояснення по суті Заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які долучені до матеріалів справи.

25.02.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові документи, а саме копія рішення Господарського суду м. Києва від 08.12.2014 р. по справі №910/23463/14, копія постанови Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 р., які долучені до матеріалів справи.

26.02.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Заявника надійшло клопотання про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке Судом розглянуто та задоволено.

26.02.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Заявника надійшло клопотання про зупинення провадження по справі №910/3176/15-г до вирішення Господарським судом міста Києва справи №910/3178/15-г за позовом Приватного акціонерного товариства "Меблісам" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання недійним Договору банківського рахунку №01/26 від 04.12.2012 року, оскільки визнання недійним Договору призведе до визнання недійсним третейського застереження в ньому і це буде підставою для винесення у справі №910/3176/15-г ухвали про задоволення Заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 20 січня 2015 року у справі №Д-17/14.

26.02.2015 року судове засідання не відбулось, у зв'язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2015 року призначено розгляд справи №910/3176/15-г на 12.03.2015 р.

В судовому засіданні 12.03.2015 року представник Позивача заперечив проти задоволення Заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 20 січня 2015 року у справі №Д-17/14 з підстав, викладених у письмових поясненнях. В судовому засіданні представник Відповідача (Заявника) підтримав доводи, викладені в Заяві, просив задовольнити її повністю.

Суд, розглянувши клопотання Заявника про зупинення провадження по справі №910/3176/15-г до вирішення Господарським судом міста Києва справи №910/3178/15-г за позовом Приватного акціонерного товариства "Меблісам" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання недійним Договору банківського рахунку №01/26 від 04.12.2012 року, зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з'ясовує, як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

За таких підстав, Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зупинення провадження у справі №910/3176/15-г до розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/3178/15-г за позовом Приватного акціонерного товариства "Меблісам" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання недійним Договору банківського рахунку №01/26 від 04.12.2012 року, оскільки відсутні підстави для неможливості розгляду справи №910/3176/15-г по суті та зупинення провадження у справі згідно з ч.1 ст.79 ГПК України.

Дослідивши матеріали третейської справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Суд приходить до висновку, що Заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 20 січня 2015 року у справі №Д-17/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Меблісам» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення залишку коштів на рахунку в сумі 4 678 107 доларів США 60 центів не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 січня 2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків було прийнято рішення у справі № Д-17/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Меблісам» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення залишку коштів на рахунку в сумі 4 678 107 доларів США 60 центів, яким позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Меблісам» було задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь Приватного акціонерного товариства «Меблісам» залишок коштів на рахунку №6025, відкритого ПрАТ «Меблісам» в ПАТ «Дельта Банк» в сумі 4 678 107 доларів США 60 центів. Зобов»язано Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» закрити рахунок №6025 Приватного акціонерного товариства «Меблісам». Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь Приватного акціонерного товариства «Меблісам» пеню в сумі 74 849 доларів США 72 цента.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Аналогічні підстави для скасування рішення третейського суду визначені в ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що 04.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Банк) та Приватним акціонерним товариством «Меблісам» (Клієнт) було укладено Договір банківського рахунку №01/26, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у гривнях, доларах США №625 та отримує плату за обслуговування Рахунку згідно з Тарифами Банку на банківські послуги, які доведені Клієнту в момент підписання цього договору. Підписання даного договору Клієнтом підтверджує, що ознайомлений з тарифами та немає жодних заперечень щодо них.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання та діє протягом одного року. У випадку відсутності заяви позивача/відповідача про розірвання даного договору термін за 30 календарних днів до дати його припинення, термін дії даного договору вважається продовженим на кожний наступний календарний рік та таких самих умовах, якщо сторони не передбачать іншого (п. 7.1 Договору).

В обґрунтування Заяви про скасування рішення третейського суду, заявник посилається на те, що рішення за позовом Приватного акціонерного товариства «Меблісам» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення залишку коштів на рахунку в сумі 4 678 107 доларів США 60 центів було прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, оскільки Банк не є власником коштів Приватного акціонерного товариства «Меблісам», які зберігаються на його рахунку та стягнення цих коштів не передбачено діючим законодавством України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Статтею 6 Закону України "Про третейські суди" визначено підвідомчість справ третейським судам. Третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов'язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство;

7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки;

8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин;

10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств;

11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України;

12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України;

13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень;

14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до п. 8.1 Договору банківського рахунку № 01/26 від 04.12.2012 року всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні даного договору чи у зв'язку з ним або випливають з нього (включаючи, але не обмежуючись - визнання даного договору недійсним або дійсним, укладеним або неукладеним) вирішуються Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків у наступному порядку. Справа розглядається одноособово Кисельовим Максимом Євгеновичем - третейським суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, буд. 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем або Твердохлібом Олегом Станіславовичем у порядку черговості, вказаному у даному пункті договору. У разі якщо спір не може бути розглянутий визначеним у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків відповідно до чинного Регламенту Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків.

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, сторонами в добровільному порядку, без заперечень та зауважень, було визначено, що будь-які спори між сторонами, що виникають при виконанні даного договору чи у зв'язку з ним або випливають з нього (включаючи, але не обмежуючись - визнання даного договору недійсним або дійсним, укладеним або неукладеним) вирішуються Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків, тобто сторонами був визначений предмет спору, що включає в себе всі можливі спори, які можуть виникнути між сторонами в рамках договору, не обмежуючись якимись конкретними спорами. Крім того, в діючому законодавстві відсутня заборона щодо розгляду третейським судом спорів, що виникають з договорів банківського рахунку.

Також Суд зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 року по справі №910/23463/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суд від 05.02.2015 року, було відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Приватного акціонерного товариства "Меблісам" про визнання недійсним п. 8.1 договору банківського рахунку № 01/26 від 04.12.2012 р. у зв»язку з необґрунтованістю та безпідставністю вимог, оскільки положення п. 8.1. договору банківського рахунку № 01/26 від 04.12.2012 р. відповідають нормам законодавства України.

За таких підстав, твердження Заявника щодо прийняття рішення у спорі, не передбаченому третейською угодою Судом не приймаються до уваги.

Крім того, доводи Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на те, що стягнення грошових коштів не передбачено діючим законодавством України, Судом розглянуті та відхилені з огляду на нижчевикладене.

Реалізація кредитно-розрахункових відносин у безготівковій формі відбувається шляхом перерахування коштів з одного банківського рахунку на інший. Їй передує укладення договору банківського рахунку, на підставі якого відбувається відкриття рахунку, прийняття, зарахування, перерахування, видача грошових коштів, проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки. Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів, що передаються клієнтом банку в управління на встановлений строк та під визначений процент (дохід) відповідно до умов договору. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Кореспондентський рахунок - рахунок, що відкривається одним банком іншому банку для здійснення міжбанківських переказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, то порушені права та інтереси позивача підлягають судовому захисту, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, а саме шляхом стягнення залишку коштів на рахунку.

Суд, розглянувши посилання Заявника щодо невідповідності вимогам закону складу третейського суду, яким прийнято рішення, оскільки Кисельов М.Є. одночасно є посадовою особою банку, на рахунок якого Позивач просив перерахувати грошові кошти, та третейським суддею, зазначає наступне.

Сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів. За домовленістю сторін вони можуть доручити третій особі (юридичній або фізичній) призначення чи обрання третейського суду чи суддів. (стаття 14 Закону України «Про третейський суд»)

Відповідно до статті 16 Закону України «Про третейський суд» склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду. За всіх умов третейський суд може розглядати справи в будь-якій непарній кількості третейських суддів. Якщо сторони не погодили кількісний склад третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору, то третейський розгляд здійснюється у складі трьох суддів.

Як встановлено вище, сторони у добровільному порядку домовились щодо розгляду спорів, які виникають з Договору банківського рахунку № 01/26 від 04.12.2012 року, одноособово Кисельовим Максимом Євгеновичем - третейським суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, буд. 15.

Третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин (ч. 2 ст. 2 Закону України "Про третейський суд").

Статтею 4 Закону встановлено, що Третейський суд утворюється та діє на принципах законності; незалежності третейських суддів та підкорення їх тільки законові; рівності всіх учасників третейського розгляду перед законом і третейським судом; змагальності сторін, свободи в наданні ними третейському суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; обов'язковості для сторін рішень третейського суду; добровільності утворення третейського суду; добровільної згоди третейських суддів на їхнє призначення чи обрання у конкретній справі; арбітрування; самоврядування третейських суддів; всебічності, повноти та об'єктивності вирішення спорів; сприяння сторонам у досягненні ними мирової угоди на будь-якій стадії третейського розгляду.

З огляду на матеріали справи, Суд приходить до висновку, що Заявник не довів суду наявності упередженості та зацікавленості третейського суду (судді) у вирішенні третейського спору на користь позивача, оскільки рішенням третейського суду від 20.01.2015 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь Приватного акціонерного товариства «Меблісам» залишок коштів на рахунку №6025, відкритого ПрАТ «Меблісам» в ПАТ «Дельта Банк» в сумі 4 678 107 доларів США 60 центів. При цьому, відсутні жодні посилання на стягнення вказаної суми на рахунок Позивача, відкритий в ПАТ «Укрсоцбанк», оскільки судом було прийнято до уваги заяву про уточнення позовних вимог в прохальній частині позову, що є правом Позивача відповідно до норм статті 21 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Крім того, Суд зазначає, що стаття 19 Закону України "Про третейські суди" встановлює підстави відводу чи самовідводу третейського судді. Ухвалою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 19.01.2015 року було відмовлено в задоволенні заяви про відвід третейського судді Кисельова М.Є., в якій зазначено, що відомості про те, що суддя Кисельов М.Є. працює в ПАТ «Укрсоцбанк» були розміщені на сайті третейського суду до обрання останнього суддею при укладенні сторонами спору третейського застереження.

Судом розглянуті та відхилені посилання Заявника на необґрунтовану відмову третейського судді в задоволенні клопотань останнього про зупинення провадження, проведення судової експертизи, витребування додаткових доказів, оскільки Заявником не надано суду належних та допустимих доказів всупереч ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження його доводів, а вказані клопотання розглянуті суддею, про що зазначено у рішенні від 20 січня 2015 р.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, і встановлено нормою ч. 1 ст. 33 ГПК України. Розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом було встановлено, що справа, по якій прийнято рішення третейського суду, була підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду не визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; третейський суд не вирішував питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 122-6 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду господарський суд виносить (постановляє) ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для прийняття (ухвалення) рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Заявником.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 49, 86, 122-1 - 122-6 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 20 січня 2015 року у справі №Д-17/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Меблісам» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення залишку коштів на рахунку в сумі 4 678 107 доларів США 60 центів - відмовити повністю.

2. Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 20 січня 2015 року у справі №Д-17/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Меблісам» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення залишку коштів на рахунку в сумі 4 678 107 доларів США 60 центів - залишити без змін.

Суддя О.В. Чинчин