ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2015 р. Справа № 917/2101/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В. , суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю

прокурора - Омельченко О.С. (посвідчення №030961,від 22.12.2014 року),

представників:

позивача - Шморгай О.М (довіреність №2, від 05.01.2015 року);

третя особа - не з'явилась,

відповідача -Сидельніков О.Д. (довіреність №33/2, від 05.02.2015 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№639П/1-12) на рішення господарського суду Полтавської області від 21 грудня 2014 року у справі №917/2101/14,

за позовом в.о. прокурора міста Полтави, в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, м. Полтава,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, м. Полтава,

до Публічного акціонерного товариства "Кристаліст", м. Полтава,

про зобов'язання укласти договір про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони),

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року в.о. прокурора міста Полтави подав позов до Полтавського господарського суду про зобов'язання ПАТ "Кристаліст" укласти з Регіональним відділення Фонду державного майна України по Полтавській області договір про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони), сховище №60006, яке знаходиться за адресою: вул. Красіна, 71-в, м. Полтава та обліковується на балансі ПАТ "Кристаліст".

Рішенням господарського суду Полтавської області від 21 грудня 2014 року у справі №917/2101/14 (суддя Погрібна С.В.) позов задоволено.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права. Просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 21.12.2014 року по справі №917/2101/14, та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволені позову.

Також вважає, що виходячи з вимог ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, не має жодних правових підстав зобов'язати ПАТ «Кристаліт» укласти договір про безоплатне збереження захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони).

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області надало відзив (вх. №2622, від 17.02.2015 року) на апеляційну скаргу ПАТ «Кристаліт», в якому не погоджується з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, та вважає, що вони підлягають спростуванню, та просить у задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Кристаліт» відмовити, рішення господарського суду Полтавської області, від 21.12.2014 року у справі №917/2101/14 залишити без змін.

Фонд державного майна України по Полтавській області надав відзив (вх. №2975, від 23.03.2015 року) на апеляційну скаргу відповідача, в якому вважає, що рішення господарського суду Полтавської області №917/2101/14 від 21.12.2014 року є обґрунтованим, та відповідає обставинам справи, просить рішення по даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Прокурор міста Полтави надав відзив (вх. №3860, від 10.03.2015 року), в якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області від 21.12.2014 року у справі №917/2101/14 залишити без змін.

В судове засідання представник третьої особи Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області не з'явився, про що був повідомлений належним чином повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 228). Колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи без представника третьої особи.

В судовому засіданні прокурор та представник позивача заперечували проти апеляційної скарги відповідача, а відповідач підтримав апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні прокурора, представника позивача та відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідності до статей 3, 4 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області є суб'єктом управління об'єктами державної власності та уповноважене здійснювати функції з управління державного майна, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в управлінні Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області перебуває об'єкт державної власності, що знаходиться за адресою: вул. Красіна, 71-в, м. Полтава, вартістю 40819,13 тис. грн. та обліковується на балансі ПАТ "Кристаліст".

Так, в процесі приватизації державного майна Полтавського алмазного заводу, створено ВАТ "Полтавський алмазний завод".

Згідно акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу, затвердженого 29.12.2005 року, та плану розміщення акцій ВАТ "Полтавський алмазний завод", до статутного капіталу не увійшло державне майно, а саме захисна споруда цивільного захисту - сховище №60006, що знаходиться по вул. Красіній, 71-в у м. Полтава.

Вказане майно обліковується в Єдиному реєстрі об'єктів державної власності, що підтверджується Витягом від 11.09.2014 року.

В подальшому, ВАТ "Полтавський алмазний завод" згідно рішення загальних зборів акціонерів від 23.08.2006 року перейменовано на ВАТ "Елемент шість", а згодом відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 10.11.2011 року - на ПАТ "Кристаліст".

На час приватизації об'єкт державної власності - сховище №60006 цивільної оборони рахувався по вул. Красіній, 71-а у м. Полтава.

Відповідно до листа Головного управління у справах містобудування та архітектури Полтавської міської ради від 07.08.2006 року за №01-26-16/1639, вказаному об'єкту надано нову адресу, а саме: вул. Красіна, 71-б, м. Полтава (а.с.21).

З метою впорядкування адресного плану міста, захисній споруді цивільної оборони по вул. Красіній, 71-б, що знаходиться на балансі ВАТ "Елемент шість" надано нову адресу - вул. Красіна, 71-в, м. Полтава, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 28.03.2007 року за №71 в (а.с.22).

Відповідно до облікової картки сховища №60006, виданої у березні 2010 року, та паспорта, вказаний об'єкт цивільної оборони знаходиться по вул. Красіній, 71-в у м. Полтава, перебуває на балансі ВАТ "Елемент шість" (у подальшому - ПАТ "Кристаліст") та має державну форму власності як майно, яке не увійшло до статутного капіталу вказаного підприємства.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області з метою збереження об'єкту, що має особливий статус, 15.10.2013 року та 18.02.2014 року звернулось до ПАТ "Кристаліст", як балансоутримувача державного майна, з листами відповідно за №11-03-0170 та №11-03-0809 щодо відповідальності за збереження державного майна - сховища цивільної оборони №60006, що знаходиться за адресою: вул. Красіна, 71-в, м. Полтава, та необхідності укладання договору зберігання захисної споруди цивільної оборони, до якого додано примірник відповідного договору та акт приймання - передачі (а.с. 33-36).

Однак, проект вказаного договору та акту приймання - передачі, не підписані ПАТ "Кристаліст" були повернуті на адресу позивача, листами від 27.01.2014 року за №17 та від 11.03.2014 року за №67, мотивуючи свою відмову важким фінансовим становищем та непридатністю до використання спірного майна.

Частиною 2 ст. 181 Господарського кодексу України встановлено, що проект договору може бути запропонований будь - якою зі сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Згідно з ч. 4 ст. 181 Господарського кодексу України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

В порушення вказаних норм чинного законодавства відповідач не склав та не надав позивачу два примірника з підписаним договором (із застереженням).

Відповідно до пункту 1.3 Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, затвердженого спільним наказом ФДМ України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 року № 908/68 (далі - Положення), визначено, що управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, полягає у виборі та забезпеченні уповноваженим органом (державні органи приватизації) способу та умов подальшого використання майна у межах чинного законодавства відповідно до таких принципів: забезпечення ефективності використання та збереження державного майна, здійснення заходів контролю; сприяння підвищенню ефективності діяльності підприємств, зокрема - покращення фінансового стану господарських товариств, на балансі яких перебуває державне майно, яке не увійшло до статутних капіталів; наявність альтернативних (залежно від груп майна у межах чинного законодавства) способів забезпечення управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі; пріоритетність вибору способів управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, дотримання якого забезпечує надходження коштів до Державного бюджету України.

Згідно з п. 1.4 Положення одним із способів управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, є передача майна господарським товариствам, у тому числі у разі ліквідації балансоутримувача, на умовах відповідного договору безоплатного зберігання (далі - договір зберігання) відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до пункту 1.4.1 Положення при визначенні способу управління попередньо аналізуються висновки інвентаризаційних комісій про результати інвентаризації державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, але перебуває на їх балансі. Пріоритетним при обранні способу управління державним майном є спосіб його приватизації. Якщо відповідне державне майно не підлягає приватизації, то застосовуються наступні за черговістю способи управління, викладені у п. 1.4.

За змістом п.3 Порядку використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 року № 253 (далі - Порядок) визначено, що забезпечення утримання та збереження функціонального призначення захисних споруд здійснюють їх балансоутримувачі. Утримання захисних споруд здійснюється відповідно до законодавства за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, а також коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, які є балансоутримувачами захисних споруд (далі - підприємства), зокрема - захисних споруд підприємств - за рахунок коштів підприємств, на балансі яких вони перебувають.

Пунктом 25 Порядку передбачено, що у разі приватизації (корпоратизації) державних підприємств захисні споруди виключаються з переліку майна підприємства, що підлягає приватизації (корпоратизації), і передаються в установленому порядку його правонаступникові на відповідальне зберігання.

З правонаступником державного підприємства, що приватизується (корпоратизується), державним органом приватизації (засновником) укладається договір про безоплатне зберігання захисних споруд. Форма примірного договору про безоплатне зберігання захисних споруд затверджується МНС за погодженням з Фондом державного майна України.

Зазначена форма примірного договору затверджена наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 25.08.2009 № 582.

У відповідності до ч. ч. 3, 4 та 7 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь - які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно - правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 1 ст. 187 ГК України визначено, що спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Як вірно встановлено судом, до статутного капіталу ПАТ "Кристаліст" не увійшло та залишилось на балансі цього підприємства державне майно - захисні споруди цивільної оборони, зазначене державне майно перебуває на балансі відповідача, державним органом приватизації (позивачем) обрано спосіб управління спірного майна шляхом укладення договору на його зберігання, що відповідає вимогам наведених нормативно - правових актів.

Посилання відповідача про відсутність підстав для укладення спірного договору оскільки підприємство відповідача знаходиться в стані ліквідації не приймається судом до уваги, оскільки сховище знаходиться на балансі підприємства відповідача, а відповідно відповідач зобов'язаний утримувати та зберігати це майно незалежно від становища підприємства. При цьому ліквідаційна комісія повинна здійснити передбачені законом дії стосовно сховища щодо подальшої юридичної долі цього майна.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою, безпідставною і підлягає залишенню без задоволення, оскільки відповідач не довів ті обставини, на які він посилався в апеляційній скарзі, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, з урахуванням зазначеного дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення, обґрунтовано, з урахуванням матеріалів справи та у відповідності до діючого законодавства, тому рішення господарського суду Полтавської області від 21 грудня 2014 року у справі №917/2101/14 підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 33, 43, 85, 101, пунктом 1 статті 103, статтями 105, Господарського процесуального кодексу України судова колегія Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 21 грудня 2014 року у справі №917/2101/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 18.03.2015 року

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.