РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015Справа №910/2820/15-г

за позовом Фізична особа - підприємець Тарнавський Григорій Йосипович

до Приватне підприємство «Кредо - ТЕК»

про стягнення боргу у розмірі 10 500,00 грн

Суддя Полякова К.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Вишенський В.А.- директор,

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа - підприємець Тарнавський Григорій Йосипович звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного підприємства "Кредо - ТЕК" про стягнення боргу у розмірі 10 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань, прийнятих за договором № 1835, укладеного між сторонами 11.08.2014, у зв'язку із чим за ПП «Кредо - ТЕК» утворилась заборгованість у сумі 10 500,00 грн з оплати послуг зі перевезення вантажу, наданих позивачем за заявкою відповідача від 11.08.2014 року. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати, понесені Фізичною особою - підприємцем Тарнавським Г.Й. на правову допомогу адвоката, у розмірі 1 214, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 порушено провадження у справі №910/2820/15-г та призначено її до розгляду на 12.03.2015 року.

26.02.2015 відділом документообігу та діловодства господарського суду м. Києва отримано заяву позивача про надання для огляду оригіналів документів доданих до матеріалів позовної заяви, та інших документів, що були витребувані судом ухвалою від 10.02.2015 року.

У судове засідання 12.03.2015 з'явився представник відповідача. Хоча письмового відзиву на позовну заяву відповідачем не надано, однак у судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти факту порушення з його боку зобов'язань з оплати наданих позивачем послуг з перевезення вантажу за заявкою від 11.08.2014 року. Підставою наявності заборгованості з оплати отриманих послуг зазначив скрутне фінансове становище підприємства відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення кореспонденції.

Нормами ст. 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихсь обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що позивач на виклик суду не з'явився, але надав усі документи, які витребувані судом та необхідні для вирішення спору по суті, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

11.08.2014 між Фізичною особою - підприємцем Тарнавським Григорієм Йосиповичем та (постачальник) та Приватним підприємством «Кредо ТЕК» укладено Договір поставки № 1835 (далі - Договір), за умовами якого позивач, як перевізник, взяв на себе зобов'язання по перевозки вантажу відповідача - замовника за договором, по маршруту Польща - Україна з датою завантаження - 13.08.2014 , адреса завантаження та інші умови перевезення визначені сторонами у заявці № 1835 від 11.08.2014 року.

За умовами зазначених договору та заявки на перевезення вантажу сторони встановили вартість послуг перевезення у розмірі 15 000,00 грн та 50 доларів США.

Зазначений розмір вартості наданих послуг відповідач зобов'язався сплатити позивачу на протязі п'яти банківських днів з моменту отримання оригіналів документів або вивантаження автотранспорту.

Позивачем послуги з перевезення вантажу відповідно до заявки від 11.08.2014 виконані у повному обсязі, про що 18.08.2014 сторонами складено акт здавання - приймання послуг № ОУ-0000413 .

Враховуючи, що грошове зобов'язання має бути виконано у гривнях, а якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті , сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу (ст. 533 Цивільного кодексу України) , сторони дійшли згоди про сплату наданих послуг перевезення у гривнях у сумі 16150,00 грн, про що зазначили в акті здавання - приймання послуг № ОУ-0000413.

Оригінали документів, отримання яких за умовами договору є підставою для оплати виконаного перевезення, були направлені відповідачу 28.08.2014, про що свідчить наданий до матеріалів справи поштовий чек.

Враховуючи , що граничний строк доставки поштових відправлень в межах України, відповідно до пп. 4.1.4 Наказу Міністерства зв'язку України № 1149 від 12.12.2007, складає п'ять календарних днів, отримання відповідачем поштового відправлення від 28.08.2014 відбулось не пізніше 03.09.2014, а отже визначений сторонами граничний строк оплати настав 08.09.2014. Тому, з 09.09.2014 відповідач є такий, що прострочив виконання свого обов'язку з оплати отриманих послуг.

11.11.2014, 21.11.2014,15.12.2014 та 18.12.2014 відповідач частково сплатив борг позивачу за договором відповідно у розмірі - 2 150,00 грн, 2000,00 грн, 500,00 грн, 5 650,00 грн.

Оскільки, у порушення умов Договору, яким встановлено обов'язок відповідача здійснити оплату послуг з перевезення вантажу протягом 5 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів або вивантаження автотранспорту, та враховуючи, що ПП «Кредо ТЕК» лише частково здійснив оплату перечення вантажу, тому за Приватним підприємством « Кредо - ТЕК» рахується заборгованість з оплати наданих послуг з перевезення вантажу у розмірі 10 500,00 грн.

Наявна сума заборгованості відповідачем не заперечується та залишилась несплаченою на день розгляду справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України (далі- ГК України), господарським визначається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботи, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматись від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 909 ЦК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як встановлено судом, за умовами Договору № 1835 укладеного між сторонами 11.08.2014, ФОП Тарнавський Г.Й. зобов'язався по перевозки вантажу ПП « Кредо -ТЕК», по маршруту Польща - Україна з датою завантаження - 13.08.2014 , адреса завантаження та інші умови перевезення визначені сторонами у заявці № 1835 від 11.08.2014 року.

У свою чергу відповідач зобов'язався здійснити оплату послуг з перевезення вантажу у розмірі, встановлену договором та умовами заявки від 11.08.2014 у розмірі 15 000,00 грн та 50 доларів США.

Факт надання позивачем послуг з перевезення вантажу відповідно до умов договору та заявки від 11.08.2014 підтверджено сторонами актом здавання - приймання послуг № ОУ-0000413 від 18.08.2014. Яким сторони згідно вимог ст. 533 Цивільного кодексу України визначили вартість наданих послуг, що підлягають сплаті відповідачем у сумі 16150,00 грн.

Стаття 629 ЦК України, що кореспондується із ст.526 ЦК України, визначає обов'язковість виконання сторонами договору, тобто всі умови договору з моменту його укладення, який встановлено ст.640 ЦК України, стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. Будучи пов'язані взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятися від виконання зобов'язання або змінювати його умови, крім випадків, передбачених угодою сторін або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами Договору та заявки на здійснення перевезення вантажу сторони передбачили обов'язок відповідача здійснити оплату наданих послуг протягом п'яти банківських днів з моменту отримання оригіналів документів або вивантаження автотранспорту.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач у повному обсязі виконав прийняті за Договором зобов'язання з перевезення вантажу, та 28.08.2014 направив на адресу відповідача оригінали документів, отримання яких за умовами договору є підставою для оплати виконаного перевезення.

Враховуючи , що граничний строк доставки поштових відправлень в межах України, відповідно до пп. 4.1.4 Наказу Міністерства зв'язку України № 1149 від 12.12.2007, складає п'ять календарних днів, отримання відповідачем поштового відправлення від 28.08.2014 відбулось не пізніше 03.09.2014, а отже визначений сторонами граничний строк оплати настав 08.09.2014. Тому, з 09.09.2014 відповідач є такий, що прострочив виконання свого обов'язку з оплати отриманих послуг.

Судом встановлено, сторонами не заперечувався факт здійснення відповідачем часткової оплати отриманих послуг у розмірі 5 650,00 , у зв'язку з чим за ПП «Кредо -ТЕК» рахується заборгованість у розмірі 10 500,00 грн.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

З'ясувавши обставини справи та надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати наданих послуг з перевезення вантажу у розмірі 10 500,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати - судовий збір - відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Стосовно заявлених позивачем до відшкодування витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 1214,00 грн. суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

19.01.2015 між Адвокатом Лоза Віктор Миколайович - повірений, (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008.) та Фізичною особою - підприємцем Тарнавським Г.Й. - довіритель, укладено договір доручення, відповідно до п. 1.1 якого повірений зобов'язується від імені та за рахунок Довірителя здійснити дії щодо надання правової допомоги у спорі, що виник з ПП «Кредо - ТЕК» а саме: вивчення та огляду доказів, проведення заходів досудового врегулювання спору, підготовки пакету документів, необхідних для звернення до суду , підготовки позовної заяви та вчинення інших дій необхідних для розгляду справи, а довіритель зобов'язується прийняти надані послуги та оплатити їх своєчасно і в повному обсязі згідно з умовами даного договору у розмірі 1 214, 00 грн (п.2.2 Договору).

Позивачем було оплачено вартість наданих згідно з п.2.2 договору послуг у розмірі 1 214,00 грн, що підтверджується квитанцією від 06.02.2015до прибуткового касового ордеру № 01/02 .

Суд відзначає, що адвокат Лоза Віктор Миколайович надав позивачу правову допомогу , що підтверджується Ордером серії ТР № 008116.

За таких обставин суд приходить до висновку, що витрати позивача на оплату послуг адвоката співрозмірні та адекватні ціні позову та складності справи, а з урахуванням повного задоволення судом позовних вимог ФОП Тарнавського Г.Й., такі витрати підлягають покладенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця Тарнавського Григорія Йосиповича до Приватного підприємства «Кредо - ТЕК » про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Кредо- ТЕК" (03134, місто Київ, вулиця Стратонавтов, будинок 3-А; ) на користь Фізичної особи - підприємця Тарнавського Григорія Йосиповича (46024, місто Тернопіль, проспект Злуки, будинок 43/121; ідентифікаційний код ) суму основної заборгованості у розмірі 10 500 (десять тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок, 1 214 (одну тисячу двісті чотирнадцять) гривень 00 копійок витрат, понесених позивачем на правову допомогу адвоката та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок витрат зі сплати судового збору.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частину у судовому засіданні 12.03.2015 року.

Повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 17.05.2015 року

Суддя К.В. Полякова