РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Справа № 924/970/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Василишин А.Р.

при секретарі Мухомеджанов Д.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача - Мудрак А.В. (дов. № б/н від 12.03.15р.)

відповідача 1 - не з'явився

відповідача 2 - не з'явився

відповідача 3 - не з'явився

третьої особи 1 - не з'явився

від третіх осіб:- не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу позивача на рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.14 р. у справі № 924/970/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр"

до Хмельницької районної державної адміністрації м. Хмельницький

Управління Державної казначейської служби у Хмельницькому районі Хмельницької області

Головного управління державної казначейської служби України у Хмельницькій області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Давидковецької сільської ради; Управління держземагенства у Хмельницькому районі

про стягнення 257 235,88 грн., з яких 226 478,00 грн. - втрати сільськогосподарського призначення, 20 975,31 грн. - 3 % річних, 9782,57 грн. - нарахування індексу інфляції

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Октант-центр" (надалі - позивач) звернулось в господарський суд Хмельницької області з позовною заявою (а.с. 2-5) до Хмельницької районної державної адміністрації (надалі -відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькі області (надалі - відповідач 2), Управління Державної казначейської служби у Хмельницькому районі Хмельницької області (надалі - відповідач 3) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Давидковецької сільської ради та Управління Держземагенства у Хмельницькому районі, в якій просить стягнути втрати сільськогосподарського призначення в розмірі 226478 грн., 20975,31 грн. річних та 9782,57 грн. інфляційних.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 23.12.14 р. (а.с. 149-151) в позові відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що позивач не звернувся у зазначені строки із заявою про повернення коштів у встановленому чинним законодавством порядку до компетентного органу.

При цьому, суд першої інстанції прийшов до висновку, що кошти відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва безпосередньо на рахунки Хмельницької РДА не надходили, отже у позивача відсутні підстави для їх повернення.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою (а.с.161-166) до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.14 року у даній справі скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що ЗАТ "Октант", правонаступником якого є ТОВ "Октант-Центр" вживало заходів, як у судовому так і позасудовому порядку з метою відновлення порушеного права та повернення коштів, проте жодних результатів це не дало.

В підтвердження доводів викладених в апеляційній скарзі, посилається, зокрема, на: ст. 104 ГПК України, ст. 1212 ЦК України.

Відповідач 2 у відзиві на апеляційну скаргу стверджує, що у 2008 р. втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва сплачувались платником на рахунки місцевих бюджетів відповідної сільської, обласної, районної ради. Кошти сплачені в сумі 226478 грн. були зараховані на бюджетні рахунки до місцевих бюджетів: 56619,50 грн. - Бюджет Хмельницької області, 135886,80 грн. - бюджет Давидковецької сільської ради, 33971,70 грн. - бюджет Хмельницького району.

Відповідач 2 просив залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Представники відповідачів та третіх осіб не реалізували процесуальне право на участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце його проведення були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Водночас, у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач 2 просив розглядати апеляційну скаргу без участі його представника.

Враховуючи приписи статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів визнала за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідачів та третіх осіб, за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанцій та вбачається з матеріалів справи Розпорядженням Хмельницької райдержадміністрації від 13.12.2004 року № 1422/07-р (а.с. 9) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ЗАТ "Октант" на території Давидківецької сільської ради та надано ЗАТ "Октант", правонаступником якого є ТОВ "Октант-центр", в користування на умовах оренди терміном на 25 років земельну ділянку площею 3 га із зміною цільового призначення із земель державної власності (землі сільськогосподарського призначення (рілля)), в землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Давидківецької сільської ради для будівництва готельного комплексу для обслуговування територіальних громад району.

Даним розпорядженням зобов'язано ЗАТ "Октант", правонаступником якого є ТОВ "Октант-центр", сплатити втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 226 478, 00 гривень відповідно до актів їх визначення та вимог діючого законодавства.

На виконання вказаного розпорядження, 11.02.2008року ЗАТ "Октант" сплачено втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 226 478,00 гри., а саме: 56 619,5 гривень - на рахунок Хмельницької облдержадміністрації, що підтверджується платіжним дорученням №1354 від 11.02.2008 р. (а.с. 12), 135 886,8 грн. - на рахунок Давидковецької сільської ради що підтверджується платіжним дорученням №1372 від 11.02.2008р. (а.с. 12) та 33 971,7 грн. - на рахунок Хмельницької райдержадміністрації згідно листа № 2-13/46 від 01.02.2008р. фінансового управління Хмельницької райдержадміністрації, що підтверджується платіжним дорученням №1376 від 11.02.20008р.

В подальшому, Розпорядженням Хмельницької облдержадміністрації від 12.02.2008р. за №60/2008-р (а.с. 10) скасовано розпорядження Хмельницької райдержадміністрації від 13.12.2004р. №1422/07-р оскільки, зміна цільового призначення сільськогосподарських земель(рілля) не входить до компетенції Хмельницької райдержадміністрації.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2011 року позивачем на адресу Хмельницької районної державної адміністрації надіслано претензію за № 20 (а.с. 13), в якій у зв'язку із скасуванням розпорядження № 1422/07-р від 13.12.2007 року, позивач просить повернути кошти в сумі 226478 грн. сплачені в рахунок відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, а також 153849,94 грн. -додаткових втрат, пов'язаних зі сплатою вказаної суми в бюджет.

Претензія позивача Хмельницькою районною державною адміністрацією залишена без задоволення.

15.02.11 р. листом № 37/07-441/11 (а.с. 16), відповідач 3 повідомив, що ЗУ "Про Державний бюджет України на 2011 р." не передбачено переліку органів, за якими закріплено контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету, тобто в даному випадку немає механізму повернення коштів від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва. Тому, після врегулювання даного питання на законодавчому рівні, позивачу будуть перераховані кошти, які будуть сплачені позивачем за втрати сільського господарського виробництва.

Оскільки, позивачу не були повернуті кошти, сплачені, як втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 226 478,00 грн., позивач звернувся в господарський суд Хмельницької області з позовною заявою про стягнення з відповідачів 226 478,00 грн. безпідставно утримуваних коштів та 20 975,31 грн. - 3 % річних, 9782,57 грн. - нарахування індексу інфляції.

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне враховувати наступні положення чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно зі статтею 78 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, погоджених з відповідними місцевими фінансовими органами, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Повернення надміру сплачених до місцевих бюджетів коштів проводиться з того бюджету, до якого кошти фактично були зараховані.

Матеріалами справи, зокрема у поясненнях у справі (а.с. 130-135) представники головного обласного та районного управлінь казначейської служби підтверджують факт зарахування до бюджетів Хмельницької області, району та Давидківецької сільської ради коштів у сумі 26478,00 грн. сплачених за кодом бюджетної класифікації 21110000 (надходження коштів від відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва).

Господарський суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Бюджетним кодексом України змінений порядок зарахування коштів від відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва до місцевих бюджетів, зокрема ці кошти зараховуються на розподільчі рахунки, відкриті за балансовим рахунком № 3321 "Кошти, які підлягають розподілу між рівнями бюджету" та розподіляються в автоматичному режимі між місцевими бюджетами згідно з нормативами, встановленими п. 4 ч. 2 ст. 69 Бюджетного кодексу України у наступних розмірах: 25 відсотків - до бюджету Автономної Республіки Крим, 75 відсотків - до бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим значення, 15 відсотків - до районних бюджетів, 60 відсотків - до бюджетів міст районного значення, селищ і сіл.

Пунктом 7 статті 45 Бюджетного кодексу України визначено, що перелік податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету" органи Державного казначейства України здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів за поданням уповноваженого органу.

Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 визначено, що органом, який здійснює контроль за стягненням коштів від відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва за кодом класифікації доходів бюджету 21110000, є Державне агентство земельних ресурсів України та його структурні підрозділи.

Повернення помилково або надміру сплачених податків і зборів відбувається на підставі Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Мінфіну від 03.09.2013 № 787.

В п. 5 зазначеного Порядку зазначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Пунктом 7 Порядку визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (відповідними місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, здійснюється за поданням органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників.

Згідно п.п. 8, 9 Порядку, заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником в довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону одержувача, реквізити рахунку одержувача коштів, сума платежу, що підлягає поверненню.

Як вже зазначалося, органи Державного казначейства України здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів за поданням уповноваженого органу.

До матеріалів справи позивачем долучено подання про повернення коштів № 4-1-3/1198 від 10.05.2012р. Управління держкомзему у Хмельницькій області, яким визначено суми платежу, що підлягають поверненню.

У відповідності до п.п. 10.1, 10.2 Наказу Державної казначейської служби України від 09.08.2013р. № 128 Про затвердження Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, платежі, які згідно з Бюджетним кодексом України, законом про Державний бюджет України та рішеннями про місцеві бюджети є доходами загального/спеціального фондів місцевих бюджетів, які розподіляються між рівнями місцевих бюджетів, зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті в Головних управліннях Казначейства на ім'я органу Казначейства за балансовим рахунком 3321 "Кошти, які підлягають розподілу між рівнями бюджету" Плану рахунків (далі - рахунок 3321) в розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету.

Повернення платежів, помилково або надміру зарахованих на рахунки для зарахування надходжень, які в поточному бюджетному періоді розподіляються між рівнями бюджетів, здійснюється з відповідного рахунку 3321 у межах поточних надходжень за день за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, шляхом оформлення розрахункових документів, відповідно до законодавства.

Враховуючи невстановлення місцевим господарським судом факту звернення позивача до органу Державної казначейської служби з поданням про повернення надмірно зарахованих до бюджету коштів та ненадання таких доказів суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем вимоги є передчасними, оскільки не доведено, що між ним та відповідачами - органами казначейства існував спір щодо їх повернення чи є відмова органів казначейської служби у поверненні заявленої до стягнення суми.

Щодо заявлених до стягнення позивачем з Хмельницької районної державної адміністрації 257 235,88 грн., з яких 226 478,00 грн. - втрати сільськогосподарського призначення, 20 975,31 грн. - 3 % річних, 9782,57 грн. - нарахування індексу інфляції судом враховується наступне.

Матеріалами справи підтверджено звернення позивача 17.09.14р. із заявою про уточнення позовних вимог (а.с. 85-86), яким позивач у зв'язку з залученням у справі інших відповідачів просить стягнути з Управління ДКСУ в Хмельницькому районі 169 858,50 грн. та з ГУ ДКСУ у Хмельницькій області 56 619,50 грн., при цьому зі змісту вказаного уточнення не вбачається відмова від вимог до Хмельницької РДА.

Під час розгляду справи було встановлено, що кошти, які ЗАТ "Октант" сплачено в порядку відшкодування втрат сільського господарського виробництва було перераховано до бюджету Хмельницької області (25% від сплаченої суми), бюджету Хмельницького району (15% від сплаченої суми) та бюджету Давидковецької сільської ради ( 60 % від сплаченої суми).

Вказане підтверджується платіжними дорученнями №1354 від 11.02.2008року, №1372 від 11.02.2008р. та №1376 від 11.02.20008р. та пояснення органами казначейської служби (а.с. 68, 129-135).

Таким чином, вищевказані кошти безпосередньо на рахунки Хмельницької райдержадміністрації не надходили, отже у останньої відсутні підстави для їх повернення.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на помилковість застосування ст.. 625 ЦК України до даних правовідносин, оскільки відшкодування доходів від безпідставно набутого майна регулюється ч. 2 ст.. 1214 ЦК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідачів, 257 235,88 грн., з яких 226 478,00 грн. - втрати сільськогосподарського призначення, 20 975,31 грн. - 3 % річних, 9782,57 грн. - нарахування індексу інфляції.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору. Відтак, скаржник, в порушення вимог ст.ст. 33,34 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу для задоволення позовних вимог.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача згідно ст.49 ГПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" на рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.14 р. у справі № 924/970/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.14 р. у справі № 924/970/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №924/970/14 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.