номер провадження справи 2/130/14-10/28/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015 Справа № 908/5647/14

За позовом: ПАТ "НАК "Нафтогаз України", м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Артемівськбуд", м.Артемівськ, Донецька обл.,

про стягнення 144074,19 грн.,

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Остапенко В.М., на підставі довіреності № 14-109 від 18.04.2014 р.;

від відповідача - не з'явився;

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До господарського суду Запорізької області заявлено позов ПАТ "НАК "Нафтогаз України", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артемівськбуд", м. Артемівськ, Донецька область про стягнення заборгованості у розмірі 144074, 19 грн. за договором купівлі-продажу природного газу №13/2397-ТЕ-6 від 28.12.2012 р., яка складається з основної заборгованості у сумі 117 050,35 грн., суми на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в розмірі 14 010, 29 грн., 3 % річних у розмірі 4 655, 16 грн., пені у розмірі 8 358, 39 грн.

Ухвалою суду від 12.12.2014 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/130/14 та призначено розгляд справи на 29.01.2015р.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., витягом автоматичного розподілу справи між суддями від 06.02.2015 р., справу 908/5647/14, у зв'язку із хворобою судді Мойсеєнко Т.В, справу було передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

На підставі вищевикладеного судом було прийнято справу до свого провадження та призначено судове засідання на 04.03.2015 р. о 10 год. 20 хв.

Представник відповідача у судове засідання 04.03.2015 р. не з'явився, відзив на адресу суду не направив, ніяких клопотань не надав. Про час та місце проведення судового засідання представник відповідача був повідомлений належним чином. Представник позивача у судовому засіданні 04.03.2015 р. підтримав вимоги викладені в позовній заяві.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам спору за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. Таким чином, відповідач є повідомленим належним чином, про час і місце розгляду справи судом.

Згідно п. 3.6 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" з наступними змінами та доповненнями, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка відповідача не перешкоджала вирішенню спору, у судовому засіданні 04.03.2015 р., розгляд справи був закінчений, судом оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Справа розглянута в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами та без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі-Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівськбуд» (далі - Покупець, Споживач) було укладено договір № 13/2397-ТЕ-6 купівлі-продажу природного газу (далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору Продавець зобов'язався поставити Покупцеві імпортований природний газ, у період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності), а Покупець зобов'язався прийняти та оплачувати газ на умовах цього Договору.

На виконання умов Договору позивач поставив протягом січня - квітня 2013 року, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 89, 406 тис. куб. м. на загальну суму 117 050, 35 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу:

- від 31.01.2013р. за січень на суму 41 066,99 грн.;

- від 28.02.2013р. за лютий на суму 33 014,10 грн.;

- від 31.03.2013р. за березень на суму 32 949,95 грн.;

- від 30.04.2013р. за квітень на суму 10 019,31 грн.;

Позивачем передано відповідачу природний газ на загальну суму 117 050, 35 грн., таким чином НАК «Нафтогаз України» виконала умови Договору № 13/2397-ТЕ-6 від 28.12.2012 р.

Відповідач в свою чергу свої зобов'язання за договором поставки природного газу не виконав належним чином, за поставлений природний газ не розрахувався чим порушив умови п. 6.1 Договору.

Сума основної заборгованості станом на момент подання позову до суду склала

117 050, 35 грн.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі порушення Покупцем умов п 6.1. Договору, покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Розмір пені складає 8 358,39 грн.

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем не виконані умови Договору щодо вчасної оплати отриманого природного газу, тому він зобов'язаний сплатити на користь позивача суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, розмір яких складає 14 010, 29 грн. (інфляційні) та 4 655,16 грн. (3% річних).

Підсумовуючи наведе, підприємство відповідача зобов'язано сплатити Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» суму основної заборгованості у сумі 117 050,35грн. суму на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 14 010, 29 грн., три відсотки річних у розмірі 4 655,16 грн., пеню у розмірі 8 358,39 грн. загалом 144 074,19 грн.

Своїми діями Відповідач порушив права Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у зв'язку з чим остання на підставі ст.1 ГПК України вимушена була звернутися до суду.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини відносяться до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України за невиконання або неналежне виконання господарських зобов'язань чи порушення правил здійснення господарської діяльності учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність.

Ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст.229 Господарського кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим кодексом та іншими законами.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Наведені докази і доводи свідчать про те, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Артемівськбуд", м.Артемівськ, Донецька область в односторонньому порядку протиправно відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань за умовами укладеного договору купівлі-продажу природного газу №13/2397-ТЕ-6 від 28.12.2012 р. і не бажає добровільно сплачувати борг.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором купівлі-продажу природного газу №13/2397-ТЕ-6 від 28.12.2012 р. становить 144 074, 19 грн., яка складається з основної заборгованості у сумі 117 050,35 грн., суми на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в розмірі 14 010, 29 грн., 3 % річних у розмірі 4 655, 16 грн., пені у розмірі 8 358, 39 грн.

Факт порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №13/2397-ТЕ-6 від 28.12.2012 р., а також факт заборгованості за договором, підтверджується матеріалами справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду від відповідача ніяких заяв та клопотань не надходило. Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі представником позивача були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши надані докази, суд задовольняє позов ПАТ "НАК "Нафтогаз України", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артемівськбуд", м. Артемівськ, Донецька область про стягнення заборгованості у розмірі 144074, 19 грн. за договором купівлі-продажу природного газу №13/2397-ТЕ-6 від 28.12.2012 р., яка складається з основної заборгованості у сумі 117 050,35 грн., суми на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в розмірі 14 010, 29 грн., 3 % річних у розмірі 4 655, 16 грн., пені у розмірі 8 358, 39 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подасться до суду; ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 2 % від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір повністю покладається на відповідача внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 44, 49, 75, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артемівськбуд", м. Артемівськ, Донецька область задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськбуд» (84500, Донецька область, місто Артемівськ, ВУЛИЦЯ ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКА, будинок 11, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) - суму основної заборгованості в розмірі 117 050 (сто сімнадцять тисяч п'ятдесят) грн. 35 коп., суму на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 14 010 (чотирнадцять тисяч десять грн. 29 коп., три відсотки річних у розмірі 4 655 (чотири тисячі шістсот п'ятдесят п'ять) грн. 16 коп., пеню у розмірі 8 358 (вісім тисяч триста п'ятдесят вісім) грн. 39 коп. та 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 48 коп. судового збору.

Видати наказ.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 10.03.2015 р.