ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р.Справа № 922/601/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Кубах І.М.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Дворічна
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська фірма "Рубіжне", смт. Березники
про стягнення 64 113,96 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, адвокат, свідоцтво №1606 від 12.11.2008 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до господарського суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська фірма "Рубіжне" (відповідача), в якій просить суд (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог вх.№6018 від 16.02.2015 р., а.с. 31-33) стягнути з відповідача на користь позивача 60 740,27 грн., з яких: 46 200,00 грн. основного боргу, 752,78 грн. 3% річних, 7 124,20 грн. інфляційних втрат та 6 663,29 грн. пені, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань за договором №29/07-1 на виконання сільськогосподарських робіт від 29.07.2014 р. Позивач також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача у судовому засіданні у заяві про уточнення позовних вимог (вх.№9700 від 13.03.2015 р.) просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 64 113,96 грн., з яких: 46 200,00 грн. основного боргу, 815,85 грн. 3% річних, 9 572,80 грн. інфляційних втрат та 7 525,31 грн. пені.

Проаналізувавши заяву позивача про уточнення позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що подана позивачем заява за своєю правовою природою є заявою про збільшення розміру позовних вимог.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині до прийняття рішення по суті спору, суд прийняв дану заяву до розгляду. Таким чином предметом позову є позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі - 64 113,96 грн., з яких: 46 200,00 грн. основного боргу, 815,85 грн. 3% річних, 9 572,80 грн. інфляційних втрат та 7 525,31 грн. пені.

Відповідач про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в судові засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, витребуваних судом документів до суду не надав.

Враховуючи те, що судом вжито всіх передбачених законом заходів для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

29.07.2014 р. між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) було укладено договір №29/07-1 на виконання сільськогосподарських робіт (далі - договір).

За умовами п.п.1.1., 1.2. договору відповідач доручає, а позивач приймає на себе зобов'язання виконати сільськогосподарські роботи по збиранню сільськогосподарських культур комбайнами марки John Deere - 9500 (далі - сільськогосподарські роботи), а відповідач зобов'язався прийняти сільськогосподарські роботи та оплатити їх вартість в порядку та строки, визначені цим договором.

Згідно з п.3.1. договору вартість окремих видів сільськогосподарських робіт, а також загальна вартість сільськогосподарських робіт, які позивач зобов'язався виконати за цим договором, встановлюється за погодженням сторін і зазначається в Додатку №1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною.

Сторони дійшли згоди, що загальна вартість сільськогосподарських робіт (зазначена у Додатку №1 до цього договору) може коригуватися в більшу або меншу сторону в залежності від обсягів сільськогосподарських робіт, які фактично були виконані позивачем за цим договором.

Кінцева загальна вартість сільськогосподарських робіт фіксується сторонами в акті прийому-передачі виконаних робіт, виходячи із загальної площі земель, на яких виконавцем були виконані сільськогосподарські роботи.

Відповідно до Додатку №1 до договору сторони домовились про те, що позивачем будуть виконані сільськогосподарські роботи з прямого комбайнування вівса, загальної площі 120 га. на суму 510,00 грн. за 1 га. площі, загальної орієнтовної вартості - 61 200,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав погоджені сторонами у Додатку №1 до договору сільськогосподарські роботи на загальну суму 61 000,00 грн. та передав їх відповідачеві, що підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт №1 до договору від 06.08.2014 р., підписаним повноважними представниками сторін та скріпленим їх печатками (а.с. 17).

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За умовами п.п.3.2., 3.3. договору відповідач зобов'язаний здійснити оплату виконаних робіт поступово після кожних 300 га. прибраної площини на протязі трьох календарних днів із дня підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт. Оплата виконаних робіт здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів, належних до сплати, на поточний рахунок позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач сільськогосподарські роботи прийняв, але оплатив їх вартість частково на суму 5 000,00 грн., про що свідчить копія банківської виписки від 01.08.2014 р.

Таким чином судом встановлено, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 46 200,00 грн. за договором №29/07-1 на виконання сільськогосподарських робіт від 29.07.2014 р., яка до цього часу залишається непогашеною.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в ст. 193 ГК України.

В силу ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини, приписи закону і на те, що суму заборгованості відповідачем не оспорено і не спростовано, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 46 200,00 грн. правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач нарахував та пред'явив до стягнення з відповідача пеню в розмірі 7 525,31 грн., 3% річних в розмірі 815,85 грн. та інфляційні втрати в розмірі 9 572,80 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання, мало бути виконано.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що за прострочення оплати виконаних робіт відповідач сплачує на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

За результатами проведеного судом розрахунку пені визначено, що сума пені дорівнює 6 291,20 грн.

За таких обставин суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені обґрунтованими та підлягаючими задоволенню частково в розмірі 6291,20 грн. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 1234,11 грн. суд вважає за необхідне відмовити у зв'язку з безпідставним пред'явленням до стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність та правомірність нарахування позивачем 3% річних в розмірі 815,85 грн. та інфляційних втрат в розмірі 9 572,80 грн., суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 46 200,00 грн. основного боргу, 815,85грн. 3% річних, 9 572,80 грн. інфляційних втрат та 6 291,20 грн. пені. В частині позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 1 234,11 грн. слід відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Крім того, у абз. 1 п.4.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

Беручи до уваги ту обставину, що даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд керуючись ч. 2 ст. 49 ГПК України, покладає судовий збір на відповідача в повному обсязі (в розмірі 1 827,00 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 193, 230 Господарського кодексу України, ст. ст. 202, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська фірма "Рубіжне" (62610, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Березники, пров. Придорожний, 6, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (62702, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 46 200,00 грн. основного боргу, 815,85 грн. 3% річних, 9 572,80 грн. інфляційних втрат, 6 291,20 грн. пені та судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 18.03.2015 р.

Суддя О.В. Макаренко