ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. Справа № 922/5150/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О. , суддя Камишева Л.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників сторін:

2-го позивача - ОСОБА_1 (особисто),

1-го позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

3-ої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивачів (вх. № 825 Х/1-6) на рішення господарського суду Харківської області від 20 січня 2015 року у справі № 922/5150/14

за позовом 1. Учасника (засновника) Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Укроснова" фізичної особи ОСОБА_2, м. Харків

2. Учасника (засновника) Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Укроснова" фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Укроснова", м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3

про визнання недійсним статуту та рішення зборів

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа ОСОБА_2 та фізична особа ОСОБА_1 звернулись до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Укроснова" та до 3-ої особи ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення, прийнятого згідно протоколу № 29 від 18 листопада 2010 року загальних зборів учасників ТОВ НВП "Укроснова", яким прийнято статут Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Укроснова" у новій редакції, виключено зі складу учасників (засновників) ТОВ НВП "Укроснова" ОСОБА_1 та включено до складу учасників (засновників) ОСОБА_2 та судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківського області від 20 січня 2015 року у справі № 922/5150/14 (суддя Ємельянова О.О.) позов залишений без задоволення.

Позивачі - ОСОБА_2, ОСОБА_1 з рішенням суду першої інстанції не погодились, звернулись до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять рішення господарського суду Харківської області від 20 січня 2015 року у справі № 922/5150/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, тим, що рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Укроснова" оформлене протоколом №29 від 18.11.2010р. про зміну статуту та складу учасників Товариства прийнято на підставі нікчемного правочину (договору купівлі-продажу частки у статутному фонді), у зв'язку з чим підлягає визнанню недійсним. Крім того, на думку позивачів, загальні збори були проведені з порушенням процедури їх проведення та порядку скликання учасників Товариства.

Перший позивач, відповідач та третя особа у призначене судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи (а.с. 152,153, 155). Відзиви на апеляційну скаргу не надали.

Колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності належно повідомлених учасників судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши у судовому засіданні пояснення другого позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволені позову, місцевий господарський суд зазначив, що процедура прийняття рішення загальних зборів Товариства не порушена, факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника Товариства не встановлений, протокол загальних зборів підписаний всіма учасниками товариства та посвідчений печаткою товариства; посилання позивачів на те, що договір купівлі-продажу частки у статутному фонді є нікчемним, суд першої інстанції визнав необґрунтованими, оскільки доказів нікчемності та недійсності позивачами не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною першою статті 167 Господарського кодексу України передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Права учасників господарського товариства визначені статтею 116 Цивільного кодексу України. Так, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Згідно частини другій статті 97 Цивільного кодексу України органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

До виняткової компетенції загальних зборів Товариства відноситься, зокрема, затвердження Статуту Товариства, внесення в нього змін та доповнень, виключення учасника з Товариства, вирішення питання про придбання частки учасника.

Відповідно до частини восьмої статті 41, частини першої статті 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників (акціонерів) акціонерних товариств, товариств з обмеженою або додатковою відповідальністю є правомочними, якщо на них присутні учасники (акціонери) або представники учасників (акціонерів), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів від загальної кількості голосів. Зазначеними нормами не передбачається можливість встановлення у статутах цих товариств іншого кворуму. Тому у вирішенні питання про правомочність загальних зборів учасників (акціонерів) господарських товариств слід виходити з того, що незалежно від положень статуту товариства щодо кворуму загальних зборів вони є правомочними, якщо на них зареєструвалися учасники, які володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів від загальної кількості голосів.

Як убачається із матеріалів справи, 18.11.2011р. відбулись загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Укроснова", на яких було прийнято рішення, оформлене протоколом загальних зборів учасників №29 від 18.11.2010 р. (а.с. 121).

Зазначеним вище рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Укроснова" вирішено:

- виключити зі складу засновків Товариства ОСОБА_1 за власним бажанням на підставі заяви,

- передати частку ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства у розмірі 50%, що в грошовому еквіваленті становить 14062,50 грн., ОСОБА_2,

- провести державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства, пов'язаних зі зміною складу засновників,

- доручити здійснення державної реєстрації змін до установчих документів Товариства , пов'язаних зі зміною складу засновників згідно чинного законодавства ОСОБА_4 для чого наділити її повноваженнями (у формі доручення) на здійснення відповідних дій, у тому числі, подання та отримання документів в департаменті державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців Харківської міської ради.

На підставі зазначеного рішення до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Укроснова" були внесені відповідні зміни, які були зареєстровані 22.11.2010 р. (а.с. 22-43).

Як вбачається зі Статуту ТОВ НВП "Укроснова", затвердженого загальними зборами учасників ТОВ НВП "Укроснова" на підставі протоколу № 29 від 18.11.2010р., учасниками товариства є: громадянин України ОСОБА_3 та громадянин України ОСОБА_2.

Даний Статут було зареєстровано в реєстрі приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за № 4645.

Підставою звернення позивачів до господарського суду з зазначеним позовом стало те, що договір купівлі - продажу частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничого підприємства "Укроснова" № 256/11/10, на підставі якого були внесені зміни до Статуту товариства, є нікчемним, оскільки під час його укладення, сторонами не було дотримано нотаріальної форми правочину.

Так, 18.11.2010 року між ОСОБА_1 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) був укладений договір № 256/11/10 купівлі - продажу частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничого підприємства "Укроснова", у відповідності до умов якого, Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупця свою частку у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничого підприємства "Укроснова", а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити названу частку (а.с. 47).

Пунктом 1.4 цього Договору передбачено, що на день укладення цього Договору частка у статутному фонді Товариства сплачена Продавцем у повному обсязі і належить останньому на праві власності, що підтверджується Статутом Товариства, який затверджений установчими зборами засновників Товариства.

В пункті 1.6 Договору, продавець гарантує, що протягом місяця (або інший строк, зазначений в Статуті) з дня повідомлення інших учасників Товариства про намір продати частку, ніхто із учасників Товариства не скористався своїм переважним правом купівлі частки за ціною та інших умовах продажу, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору право власності на частку до покупця переходить з дня державної реєстрації змін до Статуту Товариства, що пов`язані із відчуженням частки у статутному капіталі Товариства за цим договором.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту статті 209 Цивільного кодексу України вбачається, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише в тих випадках, коли це передбачено нормами чинного законодавства чи на нотаріальній формі наполягає одна із сторін або обидві сторони домовились між собою завірити договір нотаріально.

Статтею 147 Цивільного кодексу України та статтею 53 Закону України «Про господарські товариства» регламентовано порядок переходу частки (її частини) учасника товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи. Виходячи з цих норм, частка в статутному капіталі товариства є предметом відчуження. Цивільний кодекс України та Закон України «Про господарські товариства» не містять вимог щодо необхідності обов'язкового нотаріального посвідчення такого договору.

Але, згідно статті 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» для проведення державної реєстрації змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) одного із таких документів: рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників); заяви фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників); заяви, договору, іншого документа про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства; рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) із складу засновників (учасників) юридичної особи, якщо це передбачено законом або установчими документами юридичної особи.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про виключення його зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничого підприємства "Укроснова".

Із заяви ОСОБА_1, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованої за № 4642 вбачається, що належну йому частку в статутному капіталі у розмірі 14062,50 грн., що складає 50%, він продав ОСОБА_2, на підставі договору №256/11/10 купівлі-продажу від 18.11.2010р.; матеріальних та інших претензій до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничого підприємства "Укроснова" не має (а.с.125).

Про підтвердження дійсності своїх намірів щодо подання цієї заяви та відсутність заперечень стосовно змісту заяви, свідчить особистий підпис ОСОБА_1, справжність якого засвідчив нотаріус.

Колегія суддів при вирішенні спору, пов'язаного із виходом учасника з товариства, керується тим, що відповідно до Цивільного кодексу України та Закону України "Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства.

У зв'язку з цим, моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку (п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 р. № 13).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про господарські товариства» зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства.

Товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Статут (його нова редакція) був затверджений загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничого підприємства "Укроснова", згідно протоколу №29 від 18.11.2010р. та зареєстрований у встановленому законом порядку 22.10.2010 р.

Крім того, позивачі вважають, що під час підготовки та проведення загальних зборів учасників Товариства були порушені порядок скликання зборів та прийняття на них рішень, зокрема: не було належним чином повідомлено позивачів про час та місце проведення загальних зборів, що призвело до їх відсутності на них, позивачі не були обізнані з порядком денним загальних зборів, підпис другого позивача у протоколі загальних зборів підроблений.

Разом з цим, колегія суддів враховує наступне.

В статті 59 Закону України «Про господарські товариства» зазначено, що питання щодо виключення учасника з товариства вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Статтею 60 зазначеного вище Закону передбачений порядок прийняття рішень загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

Так, загальні збори учасників ТОВ вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Будь-хто з учасників товариства з обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів.

Голова зборів товариства організує ведення протоколу. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасникам товариства. На їх вимогу повинні видаватися засвідчені витяги з книги протоколів.

Статтею 61 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що учасники товариства, які володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори.

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Разом з цим, як зазначено в п. 2.11 Рекомендацій № 04-5/14 від 28.12.2007р. Президії Вищого господарського суду України «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин», під час вирішення спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів недійсними суду слід з'ясовувати, чи відповідає оспорюване рішення вимогам чинного законодавства та/або компетенції органу, що прийняв це рішення, чи були загальні збори правомочними, чи було дотримано визначеного законом порядку скликання і проведення загальних зборів.

Зокрема, підставами недійсності рішень загальних зборів є такі:

а) рішення загальних зборів не відповідає нормам чинного законодавства;

б) рішення прийнято неправомочними загальними зборами або правомочність загальних зборів встановити неможливо;

в) рішення з питання, яке відповідно до закону вирішується більшістю у 3/4 голосів присутніх на загальних зборах акціонерів, було прийнято простою більшістю голосів;

г) рішення прийнято з питання, не включеного до порядку денного загальних зборів;

д) рішення з питань зміни розміру статутного капіталу акціонерних товариств прийнято з порушенням обов'язку з надання акціонерам у встановленому законом порядку інформації, передбаченої статтею 40 Закону України "Про господарські товариства", або акціонерам було надано недостовірну чи неповну інформацію;

е) рішення прийнято загальними зборами акціонерів, під час скликання і проведення яких не було дотримано вимог законодавства або статуту акціонерного товариства, якщо це призвело до істотного порушення прав позивача;

є) відсутність протоколу загальних зборів, підписаного відповідно до частини дев'ятої статі 41 Закону України «Про господарські товариства» головою і секретарем зборів.

В пункті 2.12 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України № 04-5/14 від 28.12.2007р. зазначено, що суди повинні мати на увазі, що відсутність реєстру акціонерів під час проведення загальних зборів акціонерів робить неможливим встановлення правомочності загальних зборів і тому є підставою для визнання недійсними прийнятих цими зборами рішень незалежно від виду акціонерного товариства (відкрите чи закрите акціонерне товариство).

Разом з тим суд може відмовити в позові про визнання рішень загальних зборів акціонерів недійсними за умови наявності належних доказів участі у загальних зборах усіх акціонерів, зокрема, якщо з протоколу загальних зборів акціонерів вбачається, що у зборах брали участь акціонери, які володіють 100 відсотками голосів та підписали протокол як голова та секретар зборів.

Якщо під час розгляду справи судом буде встановлено, що допущені акціонерним товариством порушення порядку персонального повідомлення акціонера не призвели до неможливості його участі у загальних зборах, а також у разі встановлення судом факту присутності акціонера на загальних зборах, зазначені порушення не є підставами для визнання рішень загальних зборів акціонерів недійсними.

Господарським судам у вирішенні спорів зі справ про визнання недійсними рішень загальних зборів за позовами акціонерів, яких не було повідомлено про проведення загальних зборів, необхідно давати оцінку всіх обставин справи в їх сукупності та з'ясовувати, чи порушує оспорюване рішення права та охоронювані законом інтереси позивача (п. 2.14, 2.16 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України № 04-5/14 від 28.12.2007р.).

Факт присутності другого позивача на загальних зборах учасників товариства підтверджується протоколом загальних зборів учасників Товариства від 18.11.2010р. та додаток №1 до нього з наявними підписами присутніх засновників ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 121, 122).

Другий позивач наголошував на тому, що його підпис у протоколі загальних зборів Товариства підроблений, проте місцевий господарський суд визнав такі твердження необґрунтованими. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки позивачем, на підтвердження своїх доводів, не надано жодного доказу, в розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Виявлення факту підробки підпису одного з учасників товариства на протоколі зборів цього товариства про внесення змін до установчих документів має правове значення, зважаючи на таке.

За змістом положень частини 5 статті 8, частини 11 статті 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» установчі документи юридичної особи, а також зміни до них, викладаються письмово, прошиваються, пронумеровуються та підписуються засновниками (учасниками) або уповноваженими особами, якщо законом не встановлено інший порядок їх затвердження. Справжність підписів засновників (учасників) або уповноважених осіб на установчих документах повинна бути нотаріально засвідчена, а засновницькі договори - нотаріально посвідчені. У випадках, передбачених законом, установчі документи повинні бути погоджені з відповідними органами державної влади. Державний реєстратор має право залишити без розгляду документи, подані для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, зокрема якщо: документи не відповідають вимогам, встановленим ч.ч 1,2, 4, 6, 7 статті 8, ч. 5 статті 10 та ч. 21 статті 22 цього Закону; документи подано особою, яка не має на це повноважень (постанова Верховного Суду України від 10.09.2013 р. у справі № 3-20гс13).

Зміни, внесені в Статут Товариства, згідно протоколу загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничого підприємства "Укроснова" №29 від 18.11.2010р. зареєстрований за № 4645, справжність підписів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 засвідчено, їх особи встановлено, дієздатність перевірено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с. 43).

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність порушень встановленого порядку проведення загальних зборів учасників Товариства та процедури прийняття рішень на Зборах.

Пленум Верховного Суду України в постанові №13 від 24.10.2008 р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначив, що судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є, зокрема, прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону «Про господарські товариства»).

Такої безумовної підстави для визнання недійсними рішень загальних зборів колегією суддів не встановлено, оскільки, як вже зазначалось вище в цій постанові, протокол №29 від 18.11.2010 р. свідчить про присутність засновків Товариства, а відтак про наявність кворуму для прийняття рішення Зборами.

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів (крім безумовних підстав) господарський суд оцінює, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову (п. 18-19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008р.).

Наведене свідчить про те, що рішення загальних зборів, які відбулись 18.11.2010р., не зачіпає охоронювані законом інтереси та корпоративні права учасників Товариства.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, з метою виявлення порушень прав та інтересів учасників (засновників) Товариства дійшла висновку, що не посвідчений нотаріально договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства не є підставою для задоволення позову про визнання недійсними загальних зборів, про що, доречі, зазначено й у рішенні Київського районного суду м. Харкова від 04.06.2014 року у справі № 640/5145/14-ц (н/п 2/640/1645/14) (а.с. 44-46).

Доказів, які б свідчили про порушення прав позивача та інших учасників Товариства, позивачами не надано.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги позивачів не спростовують висновків Господарського суду Харківської області, викладених у рішенні від 20 січня 2015 року у справі № 922/5150/14.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивачів залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 20 січня 2015 року у справі № 922/5150/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 20.03.2015 р.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.