ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 910/19451/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Коробенка Г.П.,

суддів Прокопанич Г.К., Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Толюпи О.О. дов. б/н вд 01.10.14

від відповідача: Перетятька В.Є. дов. б/н від02.03.15

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2015

у справі №910/19451/14 Господарського суду міста Києва

за позовом Приватного підприємства "ШІК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет"

про стягнення 233 696,58 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ШІК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" про стягнення 233 696,58 грн. заборгованості за виконані на підставі укладених між сторонами договорів підрядні роботи, з яких: 200918,00 грн. основний борг, 13028,89 грн. - пеня, 13722,69 грн. - інфляційні втрати та 6027,00 грн. - 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2014 (суддя Спичак О.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2015 (судді: Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А., Руденко М.А.), позов задоволено частково: вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 198 367,58 грн. основного боргу, 13028,89 грн. пені, 13722,69 грн. інфляційних втрат, 3331,22 грн. - 3% річних; у задоволенні решти вимог відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідач не виконав своє грошове зобов'язання з оплати виконаних позивачем робіт.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішенням та постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" також подано клопотання про винесення окремої ухвали з переданням матеріалів справи у правоохоронні органи для прийняття рішення по факту шахрайських дій з боку позивача. Розглянувши вказане клопотання, судова колегія касаційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено:

15.11.2012 між Приватним підприємством "ШІК", як підрядником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет", як замовником укладено договори підряду №№15/11-ОС, 15/11-В, 15/11-ЕМ, за умовами яких підрядник зобов'язується, у встановлені договорами терміни (згідно з графіком виконання робіт) виконати загально-будівельні та оздоблювальні роботи, роботи по водопроводу та каналізації, електромонтажні роботи в приміщенні магазину "Велика Кишеня" за адресою м. Черкаси, бульв. Шевченка, буд. 145 відповідно до технічного завдання (ТЗ) - надалі роботи "під ключ", тобто до такого стану, який дає можливість замовнику негайно приступити до експлуатації об'єкту, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 2.3 перерахованих договорів підрядник приступає до виконання робіт 22.11.2012 року і зобов'язується закінчити їх в повному об'ємі не пізніше 13.12.2012 року. При цьому термін закінчення робіт по окремих напрямках вказані в додатку №3.

У п. 4.1 названих договорів визначена вартість робіт, що відповідно складає: за договором №15/11-ОС - 295000,00 грн. (з ПДВ), за договором №15/11-В - 63000,00 грн. (з ПДВ), за договором №15/11-ЕМ - 315000,00 грн. (з ПДВ).

Здача-приймання робіт оформляється сторонами шляхом підписання акту здачі-приймання виконаних робіт (КБ-3, КБ-2а) (п. 5.1 договорів).

Порядок розрахунків визначений у розділі 4 названих договорів, зокрема відповідно до п. 4.3.3 якого остаточний розрахунок здійснюється через 30 календарних днів після підписання сторонами акта виконаних робіт.

Згідно з п. 7.3 договорів у випадку прострочення термінів розрахунків замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

15 листопада 2012 року у зв'язку із збільшенням обсягів робіт сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору 15/11-ОС стосовно зміни вартості робіт.

Позивачем були передані відповідачеві: акт приймання виконаних робіт від 28.02.2013 за договором №15/11-ОС на суму 295000,00 грн., який останній підписав та оплатив; акти приймання-передачі за рештою договорів та додатковою угодою (отримані відповідачем 27.09.2013), однак не підписані, будь-яких зауважень до них також зроблено не було.

Разом з тим, відповідач частково оплатив виконані позивачем роботи за вказаними договорами, в результаті чого утворився борг в розмірі 198367,58 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати виконаних робіт позивачем було нараховано: 13028,89 грн. - пеня, 13722,69 грн. - інфляційні втрати та 6027,00 грн. - 3% річних.

Суди попередніх інстанцій перевірили правильність розрахунків вказаних сум та встановили, що суми пені та інфляційних втрат розраховані правильно, а у розрахунку суми 3% річних допущено помилку, за розрахунком судів ця сума становить 3331,22 грн.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених в роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право в подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають встановлені договором правові наслідки, зокрема сплата неустойки - штрафу, пені, які обчислюється відповідно до ст. 549 цього Кодексу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на встановлені обставини щодо неповної оплати відповідачем виконаних позивачем підрядних робіт відповідно до укладених сторонами договорів та норми наведеного законодавства, суди попередніх інстанцій правильно вирішили спір у даній справі.

З урахуванням викладеного, касаційна інстанція, перевіривши відповідно до частини 2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у оскаржених рішенні та постанові, дійшла висновку про відсутність підстав для їх скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2015 у справі №910/19451/14 - без змін.

Головуючий суддя Коробенко Г.П.
Судді Прокопанич Г.К.
Шаргало В.І.