РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015Справа №910/29671/14

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 30 094,90 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Михайловська І.Г. за дов.

Від відповідача : не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

03.03.2015р. у засідання суду оголошувалась перерва на підставі ст.77 ГПК України.

Пред'явлені вимоги про стягнення в порядку регресу суми 30 094,90 грн. відшкодування, виплаченого страхувальнику позивача, у зв'язку з ДТП, що сталась 29.09.2012р. у м.Києві.

Представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач позов не визнає, 03.03.2015р. через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позивачем не надано відповідачу необхідних документів для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, стверджує, що на момент звернення до суду права позивача жодним чином відповідачем порушені не були. Зазначає, що оскільки позивач не повідомив відповідача про огляд пошкодженого в ДТП транспортного засобу, останній був позбавлений можливость оглянути автомобіль, встановити характер пошкоджень та розмір заподіяної шкоди. Стверджує, що надані позивачем калькуляції не підтверджують розмір виплаченого страхового відшкодування, заява про сплату відшкодування подана з простроченням встановленого строку. У задоволенні позову просить відмовити.

06.03.2015р. через канцелярію суду представник позивача подав письмові пояснення на відзив відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2011 року між ПрАТ «СК «УСГ» (страховик за договором) та Грузинським М.С. (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-11-13203, за умовами якого був застрахований транспортний засіб «Хонда», державний реєстраційний номер АА 5445 СА.

29.09.2012 року у м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Хонда», державний реєстраційний номер АА 5445 СА, яким керував Грузинський М.С. та транспортного засобу «Хюндай», державний реєстраційний номер АІ 9214 СА, яким керувала Тихомірова Н.М.

Згідно довідки ВДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.Києві, автомобіль «Хонда», державний реєстраційний номер АА 5445 СА в результаті ДТП отримав механічні пошкодження.

Актом огляду пошкодженого транспортного засобу, складеного 02.10.2012р. визначено перелік деталей та опис пошкоджень автомобіля «Хонда», державний реєстраційний номер АА 5445 СА.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.0.2012 року у справі № 1008/6230/12 Тихомирову Н.М. визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Відповідно до Калькуляції ПАТ «Дніпро Мотор Інвест» № 212510/31020121 від 03.10.2012р., вартість деталей та робіт, необхідних для ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля склала 30 604,90 грн.

Згідно ремонтної калькуляції № ДККА-20657 від 03.10.2012р. вартість відновлювального ремонту становить 30 626,12 грн.

Позивач на підставі страхового акту № ДККА-20657 від 04.10.2012р. виплатив страхове відшкодування у розмірі 30 604,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12488 від 04.10.2012. на суму 30 604,90 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правову відповідальність винної особи -Тихомірової Н.М. станом на ДТП 29.09.2012р. була застрахована за полісом № АВ/1157625, укладеним із ПрАТ "Київський страховий дім" на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" з лімітом відповідальності по майну на суму 50 000 грн. та франшизою у розмірі 510,00 грн.

19.03.2014р. позивач надіслав відповідачу заяву на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу № 364 АПС від 19.03.2014р. по ДТП 29.09.2012р., яка залишена останнім без реагування.

Позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму 30 094,90 грн. відшкодування, враховуючи ліміт відповідальності у розмірі 50 000 грн. та франшизою у розмірі 510,00 грн. за полісом АВ/1157625.

Відповідно до приписів статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Матеріалами справи встановлено, що позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, то до нього у відповідності до приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страховика цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм Тихомировою Н.М. автомобіля «Хюндай», державний реєстраційний номер АІ 9214 СА.

Відповідно до п.22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції станом на ДТП), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Оцінена шкода, завдана страхувальнику позивача в результаті ДТП 29.09.2012р., згідно Калькуляцій, копії яких долучені до матеріалів справи, склала 30 604,90 грн.

При розрахунку суми відшкодування позивачем було враховано 510,00 грн. франшизи за полісом № АВ/1157625.

Відповідач своїх клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи для підтвердження чи заперечення розміру збитків, суду не надав.

Крім цього, відповідач був не позбавлений можливості провести власне автотоварознавче дослідження та надати його суду в обґрунтування своєї позиції, що ним здійснено не було.

Щодо твердження відповідача про відсутність у матеріалах справи доказів повідомлення відповідача про огляд пошкодженого в ДТП автомобіля, суд зазначає наступне.

Згідно п. 5.2. Наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092 "Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів", на який посилається відповідач 1 у своєму відзиві, вказано, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Тобто, вказана норма не містить імперативної вимоги викликати заінтересованих осіб на огляд транспортного засобу, а визначає, що це питання узгоджується з виконавцем дослідження.

Твердження відповідача про прострочення позивачем визначеного строку для подачі заяви про виплату відшкодування, неподання документів для здійснення відповідної виплати не приймається судом до уваги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З приписів зазначених норм не вбачається, що позивач мав обов'язково звертатись до страховика, в якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання суми виплаченого страхового відшкодування; натомість ними передбачено перехід до позивача права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на викладене позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. Відповідно до зазначених законодавчих приписів позивач може реалізувати своє право шляхом подання позову до суду (постанова Вищого господарського суду України від 14.11.2012 № 5028/17/22/2012).

Інші заперечення відповідача також не приймаються судом до уваги у зв'язку з необґрунтованість та недоведеністю.

Доказів оплати відповідачем суми 30 094,90 грн., в тому числі в установлені строки, суду не надано.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати згідно зі ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (04053, м. Київ, вул.Артема, 37-41, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул.І.Федорова, 32-А, ) 30 094 (тридцять тисяч дев'яносто чотири) грн. 90 коп. відшкодування, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М. Ярмак