ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р.Справа № 922/388/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федорова Т.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК "Ровенькиантрацит", м. Ровеньки
до Державного підприємства "Донбасантрацит", м. Красний Луч
про стягнення коштів в сумі 157 658,98 грн.
за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ТОВ "ДТЕК "Ровенькиантрацит" (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до ДП "Донбасантрацит" (надалі - відповідач), в якому просило суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 157 658,98 грн., а також судовий збір в сумі 3 153,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем покладених на нього зобов'язань за Договором про надання послуг по зважуванню та дозуванню вагонів № 2 від 15.12.2010 року в частині повноти проведення розрахунків за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.01.2015 року за позовною заявою порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.02.2015 року об 11:30 год.

Ухвалами суду від 10.02.2015 року, та від 24.02.2015 року, у зв'язку із неявкою представників сторін, розгляд справи відкладався на 10.03.2015 року о 14:40 год.

Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання 10.03.2015 року не з'явився. Через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, відзиву на позовну заяву та витребувані судом документи не надав. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, керуючись приписами інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", розмістив інформацію про розгляд справи в господарському суду Харківської області на сторінці (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), що підтверджується відповідною роздруківкою.

За таких обставин, відповідач вважається судом таким, що був належним чином повідомлений про розгляд справи в господарському суду Харківської області. Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

15.12.2010 р. між ДП "Донбасантрацитвантажсервіс" та ДП "Донбасантрацит" був укладений Договір про надання послуг по зважуванню та дозуванню вагонів № 2 (надалі - Договір).

Вподальшому, згідно наказу Міністерства вугільної промисловості України № 574 від 29.12.2010 року ДП "Донбасантрацитвантажсервіс" було реорганізовано шляхом приєднання до ДП "Ровенькиантрацит".

Пунктом 6 вказаного Наказу передбачено, що ДП "Ровенькиантрацит" є правонаступником усіх прав і обов'язків ДП "Донбасантрацитвантажсервіс".

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання прийнятих зобов'язань згідно з Договором в період з січня 2011 року по грудень 2011 року відповідачу були надані послуги по зважуванню та дозуванню вагонів загальною вартістю 767 325,25 грн., що підтверджується відповідними актами приймання - передачі виконаних послуг, підписаними обома сторонами (а.с. 17 - 29).

Для оплати наданих послуг відповідачу були направлені рахунки - фактури на суму 767 325,25 грн. (а.с. 30 - 41).

Відповідно до п. 3.2. Договору, розрахунок проводиться на підставі підписаних актів приймання - передачі до 10 числа наступного місяця.

Між тим, відповідач допустив порушення взятих на себе договірних зобов'язань та в частині повноти та своєчасності проведення розрахунків за отримані послуги, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 157 658,98 грн.

Також, судом встановлено, що 01.12.2011 року між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України (надалі - Консецієдавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК "Ровенькиантрацит" (надалі - Консеціонер) був укладений договір, за умовами якого в управління останнього було передано майновий комплекс ДП "Ровенькиантрацит" на умовах взяття Консеціонером на себе зобов'язання щодо використання вказаного комплексу для задоволення громадських потреб.

Пунктом 33.8 Консеційного договору передбачено, що Консеціонер є правонаступником ДП "Ровенькиантрацит" за майновими та немайоновими правами і обов'язками, які були передані ТОВ "ДТЕК "Ровенькиантрацит" за Зведеним актом приймання - передачі майна (а.с. 91).

Згідно передавального акту від 01.12.201 року ТОВ "ДТЕК "Ровенькиантрацит" була передана й дебіторська заборгованість за Договором про надання послуг по зважуванню та дозуванню вагонів № 2 від 15.12.2010 року. (а.с. 93).

За твердженнями позивача сума заборгованості за отримані послуги в розмірі 157 658,98 грн. відповідачем погашена не була. Так, вищевикладені обставини стали підставою для звернення ТОВ "ДТЕК "Ровенькиантрацит" до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 174, 179 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) договір є підставою виникнення господарських прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено строк (дату) його виконання, то воно повинно бути виконано в цей строк (дату).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено ч.1 ст. 612 ЦК України.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до cт. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, ненадання відповідачем суду доказів погашення боргу, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 157 658,98 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про їх задоволення.

Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, керується ст.ст. 44, 49 ГПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, ст. 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Донбасантрацит" (94506, Луганська область, м. Красний Луч, вул. Косіора, 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК "Ровенькиантрацит" (94701, Луганська область, м. Ровеньки, вул. Комуністична, 6, ) суму заборгованості в розмірі 157 658,98 грн., а також судовий збір в сумі 3 153,18 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.03.2015 р.

Суддя С.Ч. Жельне

справа № 922/388/15