РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015Справа №910/20050/14

За позовом Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група"

про стягнення 600 000,00 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: Мазур І.О. за довіреністю № 300-122/01-1602 від 23.02.2015 р.

від відповідача: Сівак Д.О. за довіреністю б/н від 29.10.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Антимонопольний комітет України (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія" (відповідач) про стягнення 300 000,00 грн. штрафу та 300 000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу за період з 15.07.2014 р. по 19.09.2014 р.

Позов подано на підставі ст.ст. 16, 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та рішення Антимонопольного комітету України від 24.04.2014 р. № 214-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі № 20-26.13/141-13 (далі - Рішення АМК).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2014 р. порушено провадження у справі № 910/20050/14 та призначено розгляд справи на 20.10.2014 р. об 11:10 год.

15.10.2014 р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 24.09.2014 р., а саме: власним письмовим підтвердженням про відсутність аналогічного спору та копією довідки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно відповідача.

20.10.2014 р. через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, відповідно до якого відповідач повідомив суд про те, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/16251/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 22.04.2014 р. у справі № 20-26.13/141-13. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України відповідач вважає, що провадження у справі № 910/20050/14 підлягає зупиненню до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/16251/14 та набуття рішенням у справі № 910/16251/14 законної сили. Зазначеним клопотанням відповідач також просив суд відкласти розгляд справи для надання відповідачу можливості надати суду копію ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/16251/14 та заявити клопотання про зупинення провадження у справі № 910/20050/14. В якості додатку до клопотання відповідач надав суду копію постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2014 р. у справі № 910/16251/14.

В судове засідання, призначене на 20.10.2014 р. представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 20.10.2014 р., не з'явився, але подав 20.10.2014 р. через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 20.10.2014 р., надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні, призначеному на 20.10.2014 р., судом розглянуте клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, подане 20.10.2014 р. через відділ діловодства суду.

Дослідивши зміст зазначеного клопотання, суд прийшов до висновку про задоволення останнього.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2014 р. відкладено розгляд справи на 10.11.2014 р. о 10:00 год.

07.11.2014 р. через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/20050/14 до вирішення пов'язаної з нею справи Господарського суду міста Києва № 910/16251/14. В якості додатків до клопотання відповідач надав суду копію позовної заяви № 313/2 від 30.07.2014 р. про оскарження рішення та копію ухвали Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 р. у справі № 910/16251/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" до Антимонопольного комітету України про оскарження рішення.

В судове засідання, призначене на 10.11.2014 р., представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 10.11.2014 р., подав пояснення щодо справи Господарського суду міста Києва № 910/16251/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" до Антимонопольного комітету України про оскарження рішення. Зазначеними поясненнями позивач фактично просив суд зупинити провадження у справі № 910/20050/14 до вирішення пов'язаної з нею справи Господарського суду міста Києва № 910/16251/14. В якості додатків до пояснень позивач надав суду копію позовної заяви № 313/2 від 30.07.2014 р. про оскарження рішення та копію ухвали Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 р. у справі № 910/16251/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" до Антимонопольного комітету України про оскарження рішення.

Письмові пояснення позивача разом з доданими до них документами залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 10.11.2014 р., надав усні пояснення щодо обставин справи, клопотання про зупинення провадження у справі № 910/20050/14 до вирішення пов'язаної з нею справи Господарського суду міста Києва № 910/16251/14, викладене у письмових поясненнях, поданих 10.11.2014 р. в судовому засіданні, підтримав.

В судовому засіданні 10.11.2014 р. представник відповідача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі № 910/20050/14, подане 07.11.2014 р. через відділ діловодства суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2014 р. провадження № 910/20050/14 зупинено до вирішення по суті Господарським судом міста Києва справи № 910/16521/14 та набранням законної сили рішення суду у зазначеній справі.

02.03.2015 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 910/20050/14, у зв'язку із вирішенням справи Господарського суду міста Києва № 910/16251/14 та набранням законної сили рішенням суду у зазначеній справі.

Зазначеним клопотанням позивач повідомив суд про те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2015 р. у справі № 910/16251/14 Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" в задоволенні позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2015 р. у справі № 910/16251/14 - без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України, господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2015 р. поновлено провадження у справі № 910/20050/14, призначено розгляд справи на 16.03.2015 р. о 12:10 год.

В судове засідання, призначене на 16.03.2015 р., представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 16.03.2015 р., подав клопотання про відкладення розгляду справи на більш пізню дату, у зв'язку необхідністю відповідача надати додаткові пояснення по справі, що матимуть важливе значення для правильного вирішення спору.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 16.03.2015 р., подав клопотання, відповідно до якого просив витребувати у відповідача докази наявності підстав для розгляду справи № 20-26.13/141-13 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ "Енергетична група"; докази наявності відчутного впливу дій ТОВ "Енергетична група", що описані в матеріалах справи № 20 - 26.13/141-13, на умови конкуренції на ринку, оригінал Розпорядження Голови Антимонопольного комітету України від 30.10. 2013 р. № 03/219 -р.

Розглянувши в судовому засіданні 16.03.2015 р. клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд відхилив його як безпідставне та необґрунтоване. Суд взяв до уваги, що приписами статті 77 ГПК України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи, при цьому така обставина як необхідність сторони надати додаткові пояснення по справі не входить до переліку обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ГПК України сторони мають право, зокрема, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу. Наразі частиною 3 статті 22 ГПК України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. З урахуванням наведених приписів статті 22 ГПК України та наявних в матеріалах справи доказів отримання відповідачем ухвали суду про поновлення провадження у справі № 910/20050/14 від 04.03.2015 р., суд прийшов до висновку, що відповідач мав достатньо часу та всі можливості для складання та подання (надіслання) господарському суду додаткових пояснень по справі. Крім того, зазначаючи у клопотанні про відкладення розгляду справи про необхідність надання додаткових пояснень по справі, відповідач жодним чином не обґрунтував та не довів належними доказами, що такі пояснення стосуються предмету спору у даній справі та дійсно мають значення для правильного вирішення спору у даній справі.

Розглянувши в судовому засіданні 16.03.2015 р. клопотання відповідача про витребування у позивача доказів, суд відхилив його як безпідставне, оскільки витребувані відповідачем докази не стосуються предмету спору в даній справі про стягнення з відповідача штрафу та пені за порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, факт якого встановлено рішенням Антимонопольного комітету України від 24.04.2014 р. № 214-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі № 20-26.13/141-13.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 16.03.2015 р., подав клопотання про призначення розгляду справи колегіально у складі трьох суддів, у зв'язку із складністю даного судового процесу (надалі - клопотання про колегіальний розгляд).

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про колегіальний розгляд.

Дослідивши зміст поданого клопотання про колегіальний розгляд, суд прийшов до висновку про відсутність підстав, зазначених у частині 1 ст. 46 ГПК України, для призначення колегіального складу розгляду справи № 910/20050/14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 р. клопотання відповідача про колегіальний розгляд справи № 910/20050/14 залишено без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні 16.03.2015 р. надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні в судовому засіданні 16.03.2015 р. заперечував проти заявлених позовних вимог.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 16.03.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Антимонопольного комітету України від 24.04.2014 р. № 214-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі № 20-26.13/141-13 (далі - Рішення АМК) визнано, зокрема, дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" (м. Київ, ) під час участі у процедурі відкритих торгів на закупівлю продуктів нафтопереробних інших (бітум нафтовий дорожній 90/130 (60/90)), код Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-97:23.20.3: бітум нафтовий дорожній 90/130 (60/90) у 2011 році (оголошення про проведення процедури закупівлі № 147130, опубліковане в інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" № 98/1(544/1) від 17.08.2011), порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів) (пункт 1 резолютивної частини Рішення АМК).

За порушення, зазначене в п. 1 резолютивної частини Рішення АМК, відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", на Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" (відповідач) накладено штраф, відповідно до частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у розмірі 300 000,00 грн. (п. 3 п. 1 резолютивної частини Рішення АМК).

В Рішенні АМК було зазначено, що згідно з ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладений штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу.

Також, в Рішенні АМК було зазначено, що воно може бути оскаржене до Господарського суду міста Києва у двомісячний строк з дня його одержання.

Антимонопольний комітет України (позивач) зазначив, що копія Рішення АМК була направлена ним відповідачу супровідним листом від 05.05.2014 р. № 20-26.13/12-4038 для виконання та була отримана відповідачем 12.05.2014 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 249, копія якого додана до позовної заяви.

Отже, з урахуванням частини третьої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", позивач вважає, що відповідач повинен був сплатити накладений на нього Рішенням АМК штраф до 14.07.2014 р. включно (оскільки 12.07.2014 р. та 13.07.2014 р. припадають на неробочі дні), т.т. протягом двох місяців з дня одержання відповідачем копії Рішення АМК.

Відповідач скористався своїм правом відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та оскаржив Рішення АМК до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2014 р. у справі № 910/16251/14 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" до Антимонопольного комітету України про оскарження рішення Антимонопольного комітету України від 24.04.2014 р. № 214-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі № 20-26.13/141-13, повернуто без розгляду.

Позивач зазначив, що станом на день подання позовної заяви (22.09.2014 р.) не отримував від відповідача документів, що підтверджують сплату останнім штрафу, накладеного Рішенням АМК.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

За наведених обставин, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 300 000,00 грн., накладеного Рішенням АМК, а також пені за прострочення сплати відповідачем штрафу за період з 15.07.2014 р. по 19.09.2014 р. (67 днів) в розмірі 300 000,00 грн., враховуючи при цьому обмеження щодо розміру пені, встановлені ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2014 р. у справі № 910/16251/14 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2014 р. у справі № 910/16251/14 скасовано, справу передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 р. порушено провадження у справі № 910/16251/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" до Антимонопольного комітету України про оскарження рішення Антимонопольного комітету України від 24.04.2014 р. № 214-р р. "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі № 20-26.13/141-13.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2015 р. у справі № 910/16251/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 р., в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" до Антимонопольного комітету України про оскарження рішення Антимонопольного комітету України від 24.04.2014 р. № 214-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі № 20-26.13/141-13 відмовлено повністю.

Відповідач заперечував проти позову Антимонопольного комітету України про стягнення штрафу та пені на підставі рішення Антимонопольного комітету України від 24.04.2014 р. № 214-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі № 20-26.13/141-13, оскільки копію вказаного рішення не отримував, а тому був позбавлений права на захист своїх прав в установлений законом строк, матеріали справи не містять доказів наявності підстав для розгляду відповідачем справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також доказів наслідків дій відповідача у вигляді відчутного впливу на умови конкуренції на ринку.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Правовідносини, пов'язані з обмеженням монополізму та захистом суб'єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України (далі - ГК України), і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з частиною третьою статті 21 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розглядаються господарськими судами.

Зі змісту абз. 2, 3 п. 1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" (надалі - Постанова Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 15) вбачається, що справи за позовами органів Антимонопольного комітету України про стягнення з суб'єктів господарювання сум штрафів та пені у зв'язку з порушенням конкурентного законодавства підвідомчі господарським судам і підлягають розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке стягнення здійснюється згідно саме з рішеннями відповідних органів, прийнятими на підставі приписів Закону України "Про захист економічної конкуренції". Водночас і пунктом 3 частини першої статті 12 ГПК встановлено, що справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції, підвідомчі господарським судам.

Отже, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Приписами статті 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до частини 1 статті 22 цього Закону розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (частина 2 статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Згідно статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Отже, відповідно до вищевказаних норм позивач має право приймати рішення про визнання вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, який повинен бути сплачений відповідачем у двомісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому протягом п'яти днів з дня сплати штрафу відповідач зобов'язаний надіслати позивачу документи, що підтверджують сплату штрафу, рішення позивача є обов'язковим для виконання.

Як передбачено частиною 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Антимонопольного комітету України від 24.04.2014 р. № 214-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі № 20-26.13/141-13 на відповідача накладено штраф у розмірі 300 000,00 грн. за вчинення порушення, яке передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Зазначене рішення Антимонопольного комітету України було отримано відповідачем 12.05.2014 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 249 (копія наведеного повідомлення наявна в матеріалах справи). Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2015 р. у справі № 910/16251/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 р., яке набрало законної сили 16.02.2015 р., встановлено факт отримання рішення АМК уповноваженою особою ТОВ "Енергетична група", що підтверджується листом УДППЗ "Укрпошта" від 08.12.2014 р. № 303/15-А-3434. В силу норми ч. 3 ст. 35 ГПК України вищенаведений факт є преюдиціальним по відношенню до даного спору і не потребує доказування, у зв'язку з чим суд відхиляє доводи відповідача про те, що він не отримував копію рішення АМК.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно частини 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем спірного штрафу є 14.07.2014 р. (оскільки 12.07.2014 р. та 13.07.2014 р припадали на неробочі дні).

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

По матеріалам справи судом встановлено, що ТОВ "Енергетична група", не погодившись з рішенням Антимонопольного комітету України від 24.04.2014 р. № 214-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі № 20-26.13/141-13 та відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України.

Провадження у справі № 910/16251/14 за вищенаведеним позовом ТОВ "Енергетична група" фактично було порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2015 р. у справі № 910/16251/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 р., в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 24.04.2014 р. № 214-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі № 20-26.13/141-13 відмовлено повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 ГПК України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

За наведених обставин, рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2015 р. у справі № 910/16251/14 набрало законної сили 16.02.2015 р. (дата винесення постанови Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/16251/14).

Враховуючи наведені судові рішення у справі № 910/16251/14, рішення Антимонопольного комітету України від 24.04.2014 р. № 214-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі № 20-26.13/141-13 станом на час розгляду даної справи є чинним, не скасовано та не визнано судом недійсним, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

За змістом частини 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого, зокрема, згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Наразі провадження у даній справі про стягнення з відповідача штрафу та пені на підставі рішення Антимонопольного комітету України від 24.04.2014 р. № 214-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі № 20-26.13/141-13, було порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2014 р., при цьому, з позовної заяви вбачається, що відповідач прострочив сплату штрафу з 15.07.2014 р., у зв'язку з чим позивачем було нараховано до стягнення з відповідача пеню за прострочення сплати штрафу за період з 15.07.2014 р. по 19.09.2014 р.

По матеріалам даної справи судом встановлено, що відповідач ухилився від сплати штрафу в розмірі 300 000,00 грн., накладеного на нього рішенням АМК у двомісячний строк з дня одержання ним рішення про накладення штрафу, визначений частиною 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", оскільки до 14.07.2014 р. (включно), а рівно і станом на даний час, спірний штраф не сплатив, докази протилежного до матеріалів справи не долучив.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 300 000,00 грн. обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати відповідачем штрафу за період з 15.07.2014 р. по 19.09.2014 р. (всього 67 днів) в розмірі 300 000,00 грн., враховуючи при цьому обмеження щодо розміру пені, встановлені ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до абзацу першого частини п'ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Згідно абз. 3-5 ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Враховуючи наведені приписи, судом досліджено, що пеня за прострочення сплати штрафу нарахована позивачем до стягнення з відповідача за період з 15.07.2014 р. по 19.09.2014 р., а отже за період, який знаходиться поза межами часу розгляду Господарським судом міста Києва справи № 910/16251/14 про визнання недійсним та скасування рішення АМК від 24.04.2014 р. № 214-р. та перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2015 р. у справі № 910/16251/14.

З урахуванням положень абзацу першого частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" позивач просить стягнути з відповідача 300 000,00 грн. пені за вказаний період за наступним розрахунком:

Сума штрафу, накладеного на відповідача Рішенням АМК, становить 300 000,00 грн.

Розмір пені за один день прострочення штрафу відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" складає 4 500,00 грн. (300 000,00 грн. : 100 х 1,5 = 4 500,00 грн.).

Позивач зазначає, що за період з 15.07.2014 р. по 19.09.2014 р. відповідачем прострочено 67 днів сплати штрафу, а сума пені за прострочення сплати штрафу за цей період складає 301 500,00 грн.

При цьому, позивачем було враховано обмеження, встановлені ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", згідно яких розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного Рішенням АМК, у зв'язку з чим позивач визначив розмір пені за період з 15.07.2014 р. по 19.09.2014 р. в сумі 300 000,00 грн.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, враховуючи при цьому встановлений судом початок періоду прострочення відповідачем сплати штрафу з 15.07.2014 р., суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 300 000,00 грн. за період з 15.07.2014 р. по 19.09.2014 р. підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У частині 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначені ставки судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору в розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Ціна позову становить 600 000,00 грн., отже, сума судового збору за подання даного позову має складати 12 000,00 грн. (2 відсотки ціни позову).

Згідно ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначені пільгові категорії щодо сплати судового збору, в т.ч. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у справах, що вирішуються на підставі законодавства про захист економічної конкуренції та законодавства про здійснення державних закупівель.

Враховуючи наведені норми, з відповідача стягується судовий збір в доход Державного бюджету України в сумі 12 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 82-85, 105, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" (03115, м. Київ, вул. Львівська, 18, корпус Б; ідентифікаційний код 30782182), з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, 300000,00 грн. (триста тисяч гривень 00 коп.) штрафу та 300000,00 грн. (триста тисяч гривень 00 коп.) пені за прострочення сплати штрафу, зарахувавши вказані суми до Державного бюджету України на рахунок УК у Солом'янському районі міста Києва, , Банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" (03115, м. Київ, вул. Львівська, 18, корпус Б; ідентифікаційний код 30782182), з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, судовий збір в розмірі 12000,00 грн. (дванадцять тисяч гривень 00 коп.), який підлягає зарахуванню за реквізитами, передбаченими для справляння судового збору за подачу позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.03.2015 р.

Суддя Гумега О.В.