ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 лютого 2015 року Справа № 911/2277/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Чернова Є.В.,
суддів:Запорощенка М.Д.,
Катеринчук Л.Й.,
Коробенка Г.П.,
Удовиченка О.С.,

перевіривши заявудержавного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
про перегляд Верховним Судом України
постановиВищого господарського суду України від 30.12.2014
у справі№ 911/2277/14
за позовом публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"
до1) відкритого акціонерного товариства "БІГ Енергія", 2) державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача:1) товариство з обмеженою відповідальністю "Сорпо Інвест", 2) публічне акціонерного товариства "Есттерра", 3) товариство з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп",
провизнання недійсним договорів

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" звернулося до господарського суду із позовом до відкритого акціонерного товариства Банк "БІГ Енергія", державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 24.02.2010, укладеного позивачем та відповідачем-1, договору про передачу активів та зобов'язань ВАТ Банк "БІГ Енергія" від 24.02.2010, укладеного позивачем та відповідачем-1, договору строкового банківського вкладу у національній валюті юридичної особи-резидента № 104.1/03-Д-10 від 24.02.2010, укладеного позивачем та відповідачем-2.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.08.2014 у справі № 911/2277/14 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2014 у справі № 911/2277/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.12.2014, рішення господарського суду Київської області від 11.08.2014 скасовано; позов задоволено повністю.

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулось із заявою про перегляд Верховним Судом України вказаної постанови Вищого господарського суду України від 30.12.2014 у справі № 911/2277/14, в якій заявник просить скасувати зазначену постанову, справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Заяву з посиланням на постанови Вищого господарського суду України від 25.05.2005 у справі № 1/947-26/442, від 21.09.2004 у справі № 12/455, від 10.08.2011 у справі № 11/454/07 мотивовано неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши доводи заяви та додані до неї постанови Вищий господарський суд України зазначає, що заява подана заявником без пропуску строку, встановленого положеннями статті 11117 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), і вважає, що справа № 911/2277/14 підлягає допуску до провадження Верховного Суду України з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116 ГПК України заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана на підставі неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Так, з постанови від 30.12.2014 у справі № 911/2277/14, про перегляд якої просить заявник вбачається, що Вищий господарський суд України дійшов висновку щодо правомірного задоволення судом апеляційної інстанції позову про визнання недійсними договорів, укладених щодо предмету договору іпотеки, оскільки помилка, з огляду на яку позивачем було укладено спірні договори, відповідно до статей 203, 215, 229 ЦК України є підставою для визнання цих договорів недійсними.

Водночас у постанові від 10.08.2011 у справі № 11/454/07, на яку заявник посилається, Вищий господарський суд України у подібних правовідносинах, за однакового матеріально-правового регулювання, дійшов протилежного висновку і зазначив, що допущена позивачем при укладені оспорюваного договору іпотеки помилка не є підставою для визнання його недійсним.

З огляду на викладене Вищий господарський суд України дійшов висновку, що зі змісту доданих до заяви постанов Вищого господарського суду України вбачаються ознаки неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого суд касаційної інстанції дійшов протилежних правових висновків до спірних правовідносин, та ухвалив різні за змістом судові рішення.

Наведене є підставою для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 911/2277/14 до провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя:Є.Чернов
Судді:М.Запорощенко
Л.Катеринчук
Г.Коробенко
О.Удовиченко