ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.03.15р. Справа № 904/9318/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна, м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості згідно договору № 12/901-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу від 12.10.2012 у загальному розмірі 56 188 грн. 21 коп.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Жовтонога М.М., проректор з науково-педагогічних та соціально-економічних питань університету.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі-позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути суму пені у розмірі 13 718,27 грн., 7% штрафу у розмірі 38 831,49 грн., інфляційних втрат у розмірі 894,80 грн. та 3% річних у розмірі 2 743,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем зобов'язань за договором № 12/901-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу від 12.10.2012р. в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений природний газ протягом вересня-грудня 2012 року у встановлений договором строк. За прострочення виконання зобов'язання на підставі п. 7.2. договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 13 718,27 грн. та 7% штрафу в сумі 38 831,49 грн. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 2 743, 68 грн., втрати від інфляції у сумі 894,80 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2014р. порушено провадження у справі та призначено її розгляд в засіданні на 23.12.2014р.

18.12.2015р. відповідачем подано письмове клопотання про залучення у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області.

Згідно ч. 2 ст.27 ГПК України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Господарським судом подане відповідачем клопотання залишено без задоволення у зв'язку із незазначенням відповідачем обґрунтованих підстав, відповідно до яких суду належить залучити у справу третю особу.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні, призначеному на 23.12.2014р. було оголошено перерву до 22.01.2015р. о 12:15год.

У зв'язку з перебуванням судді Бєлік В.Г. у відпустці, на підставі пункту 3.1.11 Положення про автоматизовану систему документообігу суду розпорядженням керівника апарату № 80 від 09.02.2015 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 904/9318/14, вказану справу передано на розгляд судді Фещенко Ю.В.

Ухвалою господарського суду від 10.02.2015р. справу №904/9318/14 прийнято до свого провадження суддею Фещенко Ю.В.

Ухвалою господарського суду від 12.02.2015р. справу №904/9318/14, у зв'язку із закінченням відпустки судді Бєлік В.Г., згідно доповідної записки від 12.02.2015р., №904/9318/14 прийнято до свого провадження суддею Бєлік В.Г.

Відповідач з позовними вимогами ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не погоджується, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно поданого відповідачем 19.01.2015р. письмового відзиву на позовну заяву вбачається, що належне виконання договірного зобов'язання університетом виявилося неможливим внаслідок того, що акти приймання - передачі газу та рахунки, надходять належним чином оформлені до університету в 3-й декаді наступного за звітним місяцем. Відповідно виконати умови договору в частині оплати до 14 числа неможливо через несвоєчасне виконання позивачем своїх зобов'язань в частині своєчасного надання всіх необхідних документів для оплати.

Крім того, відповідач просить врахувати ту обставину, що договір № 12/901-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу від 12.10.2012р. укладений виключно для виробництва теплової енергії яку споживає населення. Враховуючи, що населення несвоєчасно розраховується за спожиті послуги, в т.ч. і за енергоносії (підігрів води, опалення тощо), а також те, що господарська діяльність відповідача є збитковою, відповідач позбавлений можливості своєчасного виконання грошового зобов'язання у зв'язку з чим просить суд зменшити розмір штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні, призначеному на 02.03.2015р. було оголошено перерву до 17.03.2015р. о 12:00год.

Представник позивача в дане судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином в судовому засіданні, призначеному на 02.03.2015р., де був присутній, про що зазначено в протоколі судового засідання від 02.03.2015р. (а.с.72).

Клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю участі у справі представника позивача до суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання представника позивача за викладених обставин не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

17.03.2015р. у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та Дніпропетровським національним університетом залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна (покупець) укладений договір № 12/901-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу від 12.10.2012р.

Згідно предмету договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України (ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується приймати та оплатити цей природний газ (далі - газ), на умовах цього Договору (п.1.1.договору).

Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору позивачем протягом вересня-грудня 2012 року було передано відповідачу у власність імпортований природний газ в обсязі 423,721 тис.куб.м на загальну суму 554 735,56 грн., що підтверджено долученими до матеріалів справи актами прийому - передачі природного газу (а.с.21-24).

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п.6.1. договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Як зазначає позивач, та що підтверджено матеріалами справи, відповідач за поставлений природний газ розрахувався несвоєчасно.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 2 743,68 грн., інфляційні у розмірі 894,80 грн. (розрахунок (а.с.11-13)).

Перевіривши правильність розрахунку суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення річних та інфляційних у сумах визначених позивачем.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантiєю, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 7.2. договору, у разі невиконання Покупцем умов пункту пункту 6.1.цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1. цього Договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити Продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплати штраф у розмірі 7 (семи) відсоткв від суми простроченого платежу.

За розрахунком позивача пеня за прострочення виконання грошового зобов'язання складає загальний розмір 13 718,27 грн., штраф за прострочення виконання грошового зобов'язання понад 30 (тридцять) днів складає загальний розмір 38 831,49 грн. (розрахунок (а.с.11-13)).

Відповідач просить врахувати ту обставину, що договір № 12/901-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу від 12.10.2012р. укладений виключно для виробництва теплової енергії яку споживає населення. Враховуючи, що населення несвоєчасно розраховується за спожиті послуги, в т.ч. і за енергоносії (підігрів води, опалення тощо), а також те, що господарська діяльність відповідача є збитковою, відповідач позбавлений можливості своєчасного виконання грошового зобов'язання у зв'язку з чим просить суд зменшити розмір штрафних санкцій.

Розглядаючи клопотання відповідача про зменшення нарахованих йому до стягнення пені та штрафу, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 Господарського кодексу України також передбачає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені та штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 19 січня 2011р. № 10/224-10 та № 12/63 і постанови ВГСУ від 29.11.2012р. у спрпавах № 18/5005/4976/2012 та 37/5005/5346/2012

Відповідно до підпункту 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції"вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Викладені відповідачем обставини визнані судом виключними, відповідно заявлене відповідачем клопотання про зменшення сум пені та штрафу є обґрунтованим. Враховуючи всі обставини справи, суми пені та штрафу підлягають зменшенню на 50% від належних до стягнення сум, внаслідок чого задоволенню підлягають вимоги про стягнення пені у сумі 6 859,14 грн. та штрафу у сумі 19 415,75 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладені обставини, позов підлягає задоволенню у наступних сумах: 6 859,14 грн. - пеня, 19 415,75 грн. - 7% штрафу, 894,80 грн. - інфляційні втрати, 2 743,68 грн. - 3% річних, а всього: 29 913,37 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати пов'язані з розглядом справи при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна (49010, м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, ) 6 859,14 грн. - пені, 19 415,75 грн. - 7% штрафу, 894,80 грн. - інфляційних втрат, 2 743,68 грн. - 3% річних, 1 827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

23.03.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік