УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.03.2015Справа № 910/6269/15-г

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОмніФарма Київ"

до відповідача-1: Державної служби інтелектуальної власності України, відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Новація"

про захист прав інтелектуальної власності на добре відому торговельну марку

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява (без номера та дати, вх. № 6269/15 від 16.03.2015 р.) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня - 1218 гривень.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, т.т. 1218,00 грн.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивач звернувся до суду з наступними вимогами:

1. Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності не рекомендувати до державної реєстрації знак за заявкою № т201408511 від 20.06.2014р. стосовно товарів 5 класу МКТП;

2. Зобов'язати ТОВ "Новація" припинити використовувати в процесі виробництва та реалізації продукції, у своїй рекламі, на вивісках, інтернет-сторінці та інших носіях інформації позначення "БІЛИИ СОРБЕНТ", схоже настільки, що їх можна сплутати з добре відомим знаком для товарів і послуг "БЕЛЫЙ УГОЛЬ (БІЛЕ ВУГІЛЛЯ)" стосовно товарів 5 класу МКТП;

3. Зобов'язати ТОВ "Новація" вилучити з комерційного обігу лікарські засоби з незаконно використаним позначенням "БЕЛЫЙ УГОЛЬ (БІЛЕ ВУГІЛЛЯ)" та знищити упаковку БАД, марковану позначенням "БЕЛЫЙ УГОЛЬ (БІЛЕ ВУГІЛЛЯ)", схожим настільки, що їх можна сплутати зі знаком для товарів і послуг "БЕЛЫЙ УГОЛЬ (БІЛЕ ВУГІЛЛЯ)" за свідоцтвом України № 17403.

Наведене свідчить, що фактично в позовній заяві об'єднано три вимоги немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу IV Господарського процесуального кодексу України" якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Враховуючи викладене, при зверненні до Господарського суду міста Києва з вищенаведеною позовною заявою, яка містить три вимоги немайнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір в загальній сумі 3654,00 грн., тоді як фактично сплатив судовий збір в розмірі 1218,00 грн. (до позовної заяви додано квитанцію № 13 від 12.03.2015 р. на суму 1218,00 грн.), тобто в меншому розмірі, ніж встановлено законодавством.

Зважаючи на викладене, позивач не дотримався приписів п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до пункту 2.22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу IV Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених Господарського процесуального кодексу України, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору, то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Суд також відзначає, що недоплата заявником судового збору за відсутності передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір" підстав має своїм наслідком застосування положень п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Згдіно додатку № 13 до позовної заяви зазначені "докази відправки позовної щаяви відповідачам". Наразі фактично до позовної заяви додані лише копії фіскальних чеків № 0254 від 16.03.2015 р. та № 0255 від 16.03.2015 р., які належним чином не засвідчені (взагалі ніяк не засвідчені та подані у вигляді ксерокопій), а тому не можуть бути доказом виконання позивачем вимог п. 2 частини 1 статті 57 ГПК України.

Крім того, позивачем до позовної заяви не додані описи вкладень в поштові відправлення відповідачам, що суперечить ч. 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд не може дійти беззаперечного висновку щодо того, що на адресу відповідачів надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України та є підставю для повернення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява (без номера та дати, вх. № 6269/15 від 16.03.2015 р.) не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега