РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015Справа №910/1610/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентойл»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Груп 2012»

про стягнення 632 000,00 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Шатрук В.В. - довіреність б/н від 17.01.2015 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рентойл» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Груп 2012» про стягнення 632 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав умови Договору №1/фд про надання поворотної фінансової допомоги, зокрема не повернув позивачу 632 000,00 грн. фінансової допомоги.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 632 000,00 грн. - заборгованості за договором про надання фінансової допомоги №1/фд від 18.01.2013 року, 12 640,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.01.2015 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 10.03.2015 року.

В судове засідання 10.03.2015 року представник відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Ухвали суду надсилались відповідачу на всі відомі адреси, в тому числі на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 10.03.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 10.03.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рентойл» (далі по тексту - Позикодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс Груп 2012» (далі по тексту - Позичальник, відповідач) укладено Договір №1/фд про надання поворотної фінансової допомоги (далі по тексту - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору (з врахуванням змін внесених Додатковою угодою №1 від 18.12.2013 року) позикодавець надає позичальнику безвідсоткову поворотну грошову допомогу (надалі іменується «позика») у розмірі 632 000,00 грн., а Позичальник зобов'язується використовувати її за цільовим призначенням відповідно до статутних цілей та повернути позику в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 4.2.3. Договору (з врахуванням змін внесених Додатковою угодою №1 від 18.12.2013 року) позичальник зобов'язаний повернути позику в повному обсязі впродовж семи днів з моменту отримання відповідно вимоги Позикодавця, але в будь-якому випадку до 31.12.2014 року.

На виконання умов Договору позивачем надано відповідачу позику в розмірі 632 000,00 грн., на підтвердження чого позивач надав суду платіжні доручення:

- №152 від 19.02.2013 року на суму 40 000,00 грн.;

- №227 від 05.03.2013 року на суму 70 000,00 грн.,

- №283436 від 19.12.2013 року на суму 52 000,00 грн.,

- №283524 від 15.01.2014 року а суму 470 000,00 грн.,

Листом №34 від 22.12.2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення позики, однак лист залишився без відповіді, а позика не повернута.

Спір виник у зв'язку з тим, що на думку позивача відповідач у встановлений Договором строк не повернув позику і має заборгованість перед позивачем в розмірі 632 000,00 грн., на підтвердження іншого суду не надано жодних доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Договір який уклали сторони за своєю юридичною природою є договором позики.

Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 3. ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу позику в розмір 632 000,00 грн., згідно умов Договору, а відповідач в зазначений в Договорі строк не повернув позивачу позику в розмірі 632 000,00 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 632 000,00 грн. - заборгованості за договором про надання фінансової допомоги №1/фд від 18.01.2013 року, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85, ГПК України, суддя -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Груп 2012» (02094, м. Київ, БУЛЬВАР ВЕРХОВНОЇ РАДИ, будинок 34, ; свідоцтво платника ПДВ №200108786, ІНП 32, п/р 0026 в ПАТ «Діамантбанк» в м. Києві, МФО 320854) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентойл» (01030, м. Київ, ВУЛИЦЯ ІВАНА ФРАНКА, будинок 6, ; свідоцтво платника ПДВ №38474608, ІНП 28, п/р 5507 в ПАТКБ «Правекс Банк» в м. Києві, МФО 380838) 632 000 (шістсот тридцять дві тисячі) грн. 00 коп. - заборгованості за договором про надання фінансової допомоги №1/фд від 18.01.2013 року, 12 640 (дванадцять тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 11.03.2015 року.