ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015 року Справа № 904/7667/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Дмитренко Г.К.- доповідач

суддів: Прокопенко А.Є., Крутовських В.І.

при секретарі: Однорог О.В.

За участю представників сторін:

від відповідача: Касьян М.С., довіреність б/н від 26.01.15, представник;

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасасфальт" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2014 року по справі № 904/7667/14

за позовом приватного акціонерного товариства "Криворізька будівельна компанія", м. Кривий Ріг

до товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасасфальт", с. Мар'янівка, Криворізького району Дніпропетровської області

про стягнення 54648 грн. 09 коп.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 03.03.2015 року по 12.03.2015 рік (ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2014 року (суддя Ніколенко М.О.) з товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасасфальт" на користь приватного акціонерного товариства "Криворізька будівельна компанія" стягнуто 5919 грн. 02 коп. пені, 10229 грн. 21 коп. річних, 23513 грн. 72 коп. інфляційних втрат, 1325 грн. 98 коп. судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду товариство з обмеженою відповідальністю "Кривбасасфальт" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати в частині стягнення пені та змінити рішення в частині

стягнення 3% річних та втрат від інфляції, вказавши, що стягненню підлягає

9874 грн. 91 коп. річних та 16558 грн. 89 коп. втрат від інфляції. В

апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю

"Кривбасасфальт" посилається на порушення судом норм матеріального

права.

Приватне акціонерне товариство "Криворізька будівельна компанія" у

запереченні на апеляційну скаргу просить в її задоволенні відмовити, а

рішення господарського суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи

апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

04.05.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Асфальт ЛТД» (генпідрядник), правонаступником якого, відповідно до Статуту та протоколу загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Асфальт ЛТД» від 29.04.2011 року № 9 (а.с. 96-112, 92-93), є товариство з обмеженою відповідальністю "Кривбасасфальт", і приватним акціонерним товариством "Криворізька будівельна компанія" (субпідрядник) був укладений договір №140/05.

За умовами п. 1.1 договору субпідрядник на умовах цього договору зобов'язується на свій ризик, власними силами й засобами, виконати та здати генпідряднику в установлений та зазначений у додатках строк закінчені будівельно - монтажні роботи, а саме роботи з монтажу металевих конструкцій і обладнання (роботи) на об'єкті "Реконструкція заводу по глибокій переробці сої зі збільшенням потужності до 500т/добу", що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, с. Нове, вул. Ливарна,10 (об'єкт), а генпідрядник зобов'язується на умовах, передбачених цим договором, прийняти від субпідрядника якісно виконані роботи та здійснити їх оплату.

Субпідрядні роботи по цьому договору включають роботи, що відображені у додатках, які є невід'ємною частиною даного договору. Сторони в них також відображають строки завершення виконання субпідрядних робіт (п.1.3 договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання. Цей договір укладено на строк, перебіг якого починається з дати, з якої договір набирає чинності, і закінчується датою закінчення перебігу гарантійного строку субпідрядних робіт (п.п. 13.1,13.2 договору).

У відповідності із п. 2.1 договору ціна договору - вартість робіт за даним договором складає 4280611 грн. з ПДВ. Визначення вартості субпідрядних робіт наведено у специфікації до даного договору.

Шляхом підписання додатку № 1 до договору (специфікація вартості робіт) сторони узгодили найменування робіт, вагу, ціну та загальну вартість робіт. Відповідно до вищезазначеної специфікації субпідрядник повинен здійснити наступні роботи: виготовлення м.к., металопрокат, антикорозійний захист, доставка на об'єкт, монтаж м.к., монтаж устаткування, загальною вартістю 4280611 грн. (у т.ч. ПДВ).

Субпідрядник розпочинає виконання робіт не пізніше 5 календарних днів після проведення попередньої оплати згідно п.п. 3.1.1 даного договору, та виконує повний обсяг робіт згідно графіка виконання робіт і затверджує їх в строки, обумовлені сторонами, та відображені в додатку № 2 даного договору (п.4.1. договору).

Згідно п. 4.2 договору датою завершення робіт вважається дата їх прийняття генпідрядником за актом виконаних робіт.

Субпідрядник надає генпідряднику не пізніше третього числа місяця, подальшого за звітним, акти виконаних робіт на розгляд та підписання (п.3.1.2 договору).

На виконання умов договору позивач виконав свої зобов'язання на загальну суму 3975196 грн., що підтверджується наступними актами приймання виконаних будівельних робіт, рахунками на їх оплату, довідками про вартість виконаних робіт та витрати і специфікаціями вартості робіт:

- акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року № 7-12 на суму 2912900 грн. (а.с. 51); рахунок на оплату послуг від 29.12.2011 року № 0547 (а.с. 50); довідка про вартість виконаних робіт та витрати за грудень 2011 року (а.с. 51); специфікація вартості робіт до акту виконаних робіт № 7-12 за грудень 2011 року (а.с. 52);

- акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2012 року № 22-12 на суму 284016 грн. (а.с. 57); рахунок на оплату послуг від 25.01.2012 року № 0027 (а.с. 54); довідка про вартість виконаних робіт та витрати за січень 2012 року (а.с. 55); специфікація вартості робіт до акту виконаних робіт № 22-12 за січень 2012 року (а.с. 56);

- акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2012 року № 19-02 на суму 501194 грн. (а.с. 41); рахунок на оплату послуг від 28.02.2012 року № 0075 (а.с. 38); довідка про вартість виконаних робіт та витрати за лютий 2012 року (а.с. 39); специфікація вартості робіт до акту виконаних робіт № 19-02 за лютий 2012 року (а.с. 40);

- акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2012 року № 2-03 на суму 175612 грн. (а.с. 45); рахунок на оплату послуг від 30.03.2012 року № 0125 (а.с. 42); довідка про вартість виконаних робіт та витрати за березень 2012 року (а.с. 43); специфікація вартості робіт до акту виконаних робіт № 2-03 за березень 2012 року (а.с. 44);

- акт приймання виконаних будівельних робіт за червень 2012 року № 20-06 на суму 101474 грн. (а.с. 49); рахунок на оплату послуг від 29.06.2012 року № 0261 (а.с. 46); довідка про вартість виконаних робіт та витрати за червень 2012 року (а.с. 47); специфікація вартості робіт до акту виконаних робіт № 20-06 за червень 2012 року (а.с. 48).

Вищезазначені акти, довідки та специфікації підписані сторонами без будь-яких претензій і зауважень.

За своєю правовою природою договір, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Асфальт ЛТД» і приватним акціонерним товариством "Криворізька будівельна компанія", є договором підряду.

За ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності з ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно п.п. 3.1.1-3.1.3 п.3.1 договору оплата за виконані роботи здійснюється генпідрядником на підставі рахунків, виставлених субпідрядником, а також актів виконаних робіт (формаКБ-2в) та довідки (формаКБ-3), шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок субпідрядника, наступним чином: генпідрядник здійснює попередню оплату, в узгодженому розмірі, на закупівлю металопрокату, яка складає 2194694 грн., на протязі 10 банківських днів після підписання сторонами цього договору та отримання рахунків від субпідрядника. Субпідрядник надає генпідряднику не пізніше третього числа місяця подальшого за звітним акти виконаних робіт на розгляд і підписання. Надалі генпідрядник проводить щомісячно платежі субпідряднику за виконані роботи на підставі наданих актів виконаних робіт протягом 5 банківських днів після їх підписання і отримання рахунку від субпідрядника. Остаточний рахунок проводиться після виконання всіх робіт.

Як зазначало приватне акціонерне товариство "Криворізька будівельна компанія" у позовній заяві, в порушення умов договору відповідачем було здійснено оплату за виконані роботи частково в сумі 3845196 грн., у зв'язку із чим заборгованість останнього перед позивачем становила 130000 грн., що і стало причиною виникнення спору.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем доведено сплату суми основної заборгованості за договором субпідряду, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями від 11.09.2014 року № 60 на суму 30000 грн., від 16.09.2014 року № 86 на суму 40000 грн. та від 20.10.2014 року № 1 на суму 60000 грн. (а.с. 114, 115, 116).

25.11.2014 року приватним акціонерним товариством "Криворізька будівельна компанія" до господарського суду подано клопотання про уточнення розміру штрафних та фінансових санкцій, в якій зазначено, що під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач визнав факт перерахування коштів в рахунок погашення основного боргу відповідачем в сумі 130000 грн., у зв'язку з чим позивач просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасасфальт" тільки штрафні та фінансові санкції.

Позивач також зазначає, що прострочення платежів мало місце за рахунками від 30.03.2012 року № 0125 та від 29.06.2012 року № 0261 та просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасасфальт" 8169 грн. 42 коп. пені, 15523 грн. річних та 30955 грн. 67 коп. інфляційних втрат.

Частинами 1,7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

У відповідності із ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У п.11.5 договору сторони домовились, що у випадку порушення строків оплати суми залишку за виконані роботи та прийняті генпідрядником, останній сплачує субпідряднику пеню в розмірі 0,1 % але не більше облікової ставки НБУ від суми заборгованості перед субпідрядником за виконані та прийняті субпідрядником роботи за кожен день прострочення.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що в судовому засіданні його представником було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, але суд першої інстанції не звернув на це уваги.

Дане твердження колегією суддів до уваги не приймається з огляду на наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного. В останньому випадку воно обов'язково має бути зазначене в протоколі судового засідання (пункт 6 частини другої статті 81-1 Господарського процесуального кодексу); господарський суд може також запропонувати відповідачеві викласти таку заяву в письмовій формі та долучити її до матеріалів справи (п.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

Твердження відповідача про те, що його уповноваженим представником було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності у судовому засіданні спростовується наявними в матеріалах справи протоколами судових засідань від 22.10.2014 року (а.с. 121), від 10.11.2014 року (а.с. 152-153), від 17.11.2014 року (а.с. 159-163), від 19.11.2014 року (а.с. 177-179), в яких відсутні відомості про надходження від відповідача такого клопотання в усній чи письмовій формі.

Жодних зауважень з приводу допущених у протоколах неправильностей або неповноти протоколу відповідачем, в порядку ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України, подано не було.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази подання відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності.

Крім того, колегія суддів, прослухавши диск СD-R№1001176LA23789, на якому міститься технічний запис судових засідань від 10.11.2014 року, від 17.11.2014 року, від 19.11.2014 року, встановила, що представником відповідача клопотання про застосування строку позовної давності заявлено не було.

Перевіривши розрахунки річних та інфляційних втрат, проведені позивачем і господарським судом, а також контррозрахунок, наведений відповідачем в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції з ними не погоджується виходячи з наступного.

Господарським судом вірно встановлено, що в актах приймання виконаних будівельних робіт не зазначено дати їх складання. Копії рахунків, які містяться в матеріалах справи, не містять відомостей про їх вручення відповідачу. Позивачем не надано інших доказів вручення рахунків відповідачу. Однак, з матеріалів справи вбачається, що 30.03.2012 року позивачем здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог за актом № 2-03 за березень 2012 року на суму 8780 грн. 60 коп. (а.с. 171), та 29.06.2012 року здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог за актом № 20-06 за червень 2012 року на суму 7257 грн. 65 коп. (а.с. 173).

Статтею 601 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на дату зарахування зустрічних однорідних вимог строк виконання зобов'язань по оплаті вартості виконаних робіт вже настав.

У зв'язку з цим строк виконання зобов'язань по оплаті вартості виконаних робіт за актом № 2-03 за березень 2012 настав 30.03.2012 року, а за актом № 20-06 за червень 2012 - 29.06.2012 року.

Згідно п. 3.1.3 договору генпідрядник проводить щомісячно платежі субпідряднику за виконані роботи на підставі наданих актів виконаних робіт протягом 5 банківських днів після їх підписання і отримання рахунку від субпідрядника.

Відтак зобов'язання по оплаті вартості виконаних будівельних робіт за актом № 2-03 за березень 2012 року відповідач повинен був виконати з 30.03.2012 року по 04.04.2012 року, а за актом № 20-06 за червень 2012 року з 29.06.2012 року по 04.07.2012 року.

У клопотанні від 18.11.2014 року (а.с. 164-166) позивач уточнив суми заявлених до стягнення санкцій та просив стягнути з відповідача:

- 15523 грн. річних;

- 30955 грн. 67 коп. втрат від інфляції;

- 8169 грн. 42 коп. пені.

В силу ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За результатами здійсненого апеляційним господарським судом розрахунку пеня за порушення строків оплати вартості виконаних робіт по акту № 2-03 за період з 06.04.2012 року по 06.10.2012 року становить 2438 грн. 16 коп. (63099 грн. 30 коп. х(7,5 % :365)х 184 дня); по акту 20-06 за період з 06.07.2012 року по 06.01.2013 року - 3660 грн. 31 коп. (94216 грн. 35 коп. х(7,5% :365)х185 днів). Загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача, складатиме 6098 грн. 47 коп.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Перерахунок 3% річних та інфляційних втрат проведений судом апеляційної інстанції з урахуванням платежів, здійснених відповідачем 17.10.2012 року на суму 27315 грн. 65 коп. (а.с. 139), 11.09.2014 року на суму 30000 грн. (а.с. 136), 16.09.2014 року на суму 40000 грн. (а.с. 134) та 21.10.2014 року на суму 60000 грн. (а.с. 133), та пояснень позивача стосовно розподілу цих сум по переліченим вище рахункам (а.с. 165).

Сума річних по спірним рахункам дорівнює:

За рахунком від 30.03.2012 року № 0125 (акт №2-03) на суму 175612 грн.

БоргОплатаПеріод прострочення Сума річних
ДатаСума
175612 грн.30.03.20128780 грн. 60 коп.--
166831 грн. 40 коп.02.04. грн. 10 коп.--
63099 грн. 30 коп.17.10.201327315 грн. 65 коп.з 06.04.2012 по 16.10.20132899 грн. 11 коп.
35783 грн. 65 коп.11.09.201430000 грн.з 17.10.2013 по 10.09.2014967 грн. 63 коп.
5783 грн. 65 коп.16.09.20145786 грн. 65 коп.з 11.09.2014 по 15.09.20142 грн. 38 коп.

За рахунком від 29.06.2012 року № 0261 (акт №20-06) на суму 101474 грн.

БоргОплатаПеріод прострочення Сума річних
ДатаСума
101474 грн.29.06.20127257 грн. 65 коп.--
94216 грн. 35 коп.16.09.201434216 грн. 35 коп.з 06.07.2012 по 15.09.20146210 грн. 54 коп
60000 грн.21.10.201460000 грн.з 16.09.2014 по 20.10.2014172 грн. 60 коп.

За рахунком від 30.03.2012 року № 0125 сума річних за період з 06.04.2012 року по 15.09.2014 року складає 3869 грн. 12 коп., за рахунком від 29.06.2012 року № 0261 сума річних за період з 06.07.2012 року по 20.10.2014 року складає 6383 грн. 14 коп., всього 10252 грн. 26 коп.

Сума нарахувань інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача, становить:

За рахунком від 30.03.2012 року № 0125 (акт №2-03) на суму 175612 грн.

БоргОплатаПеріод прострочення Сума річних
ДатаСума
175612 грн.30.03.20128780 грн. 60 коп.--
166831 грн. 40 коп.02.04. грн. 10 коп.--
63099 грн. 30 коп.17.10.201327315 грн. 65 коп.з травня 2012 по жовтень 2013 693 грн. 70 коп.
35783 грн. 65 коп.11.09.201430000 грн.з листопада 2013 по серпень 20144902 грн. 66 коп.
5783 грн. 65 коп.16.09.20145786 грн. 65 коп.--

За рахунком від 29.06.2012 року № 0261 (акт №20-06) на суму 101474 грн.

БоргОплатаПеріод прострочення Сума річних
ДатаСума
101474 грн.29.06.20127257 грн. 65 коп.--
94216 грн. 35 коп.16.09.201434216 грн. 35 коп.з серпня 2012 по вересень 201415680 грн. 06 коп.
60000 грн.21.10.201460000 грн.за жовтень 20141440 грн.

За рахунком від 30.03.2012 року № 0125 сума інфляційних втрат за період з травня 2012 року по серпень 2014 року складає 4208 грн. 96 коп., за рахунком від 29.06.2012 року № 0261 сума річних за період з серпня 2012 року по жовтень 2014 року дорівнює 17120 грн. 06 коп., всього 21329 грн. 02 коп.

За таких обставин рішення підлягає зміні, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2014 року по справі № 904/7667/14 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

"Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасасфальт" с. Мар"янівка Криворізького району Дніпропетровської області на користь приватного акціонерного товариства "Криворізька будівельна компанія" м. Кривий Ріг 6098 грн. 47 коп. пені, 10252 грн. 26 коп. річних, 21329 грн. 02 коп. втрат від інфляції і 1259 грн. 71 коп. судового збору, видавши наказ.

В решті позову відмовити.

Повернути приватному акціонерному товариству "Криворізька будівельна компанія" з державного бюджету 1802 грн. 71 коп. судового збору, зайво перерахованого за подання позовної заяви по платіжному дорученню від 29.07.2014 року № 51, яке знаходиться у матеріалах справи, про що у відповідності із ст. 7 Закону України "Про судовий збір" винести ухвалу".

Виконання цієї постанови покласти на господарський суд Дніпропетровської області.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасасфальт" залишити без задоволення.

Головуючий суддя Г.К. Дмитренко

Суддя А.Є. Прокопенко

Суддя В.І. Крутовських

повний текст постанови виготовлений 16.03.15р.