ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Справа № 910/18238/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Бенедисюк І.М. і Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ", м. Київ,

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2015

зі справи № 910/18238/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ"), м. Київ,

до приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (далі - ПАТ "Страхова група "ТАС"), м. Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "НАСТА" (далі -ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА"), м. Київ,

про відшкодування матеріальної шкоди.

Судове засідання проведено за участю представників:

позивача - Капля А.С. предст. (дов. від 17.10.2014)

відповідача - Синельніков М.О. предст. (дов. від 15.12.2014)

третьої особи - не з'явився

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 5354,07 грн. на користь позивача, як нового кредитора за договором від 25.03.2014 № 2503 про відступлення права вимоги.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.10.2014 у справі № 910/18238/14 (суддя Цюкало Ю.В.), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 (судді Авдеєв П.В.- головуючий, Куксов В.В., Яковлєв М.Л.), у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Прийняті судові рішення зі справи мотивовано: виконанням відповідачем зобов'язання на користь третьої особи, як первісного кредитора; відсутністю у договорі від 25.03.2014 № 2503 про відступлення права вимоги умови щодо переходу права вимоги до інших осіб, які в силу закону могли б відшкодувати в порядку регресу заподіяну шкоду, окрім страхувальника -ТОВ "Ілта"; відсутністю у позивача права вимоги до відповідача (таке право не набуто).

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ТОВ "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" просить постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Скаргу мотивовано прийняттям оскаржуваного судового акту з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Страхова група "ТАС" просило залишити касаційну скаргу без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- 04.09.2012 між ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" як страховиком та товариством з обмеженою відповідальністю "Ілта" як страхувальником укладено договір добровільного страхування автотранспорту, оформлений страховим сертифікатом № 2392, яким застраховано автомобіль Ford Focus реєстраційний номерний знак АА4926МН. Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування на випадок пошкодження внаслідок страхових подій;

- 18.02.2013 о 8:30 год. у м. Макіївка на з'їзді з автошляху "Слов'янськ-Донецьк-Маріуполь" сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Daewoo Nubira д.н.з. АН 1772 ЕК, яким керував Пауков І.М. та автомобіля Ford Focus д.н.з. АА 4926 МН;

- згідно постанови Гірницького районного суду міста Макіївки від 05.04.2013 у справі № 3/267/356/13 Паукова І.М. визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок порушення пунктів 2.3.б, 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- згідно з калькуляцією/висновком від 06.03.2013 № 1437 та рахунку від 05.03.2013 № САМ5942 вартість матеріального збитку застрахованого автомобіля Ford Focus державний реєстраційний номер АА 4926 МН, становить 5 354,07 грн. Розмір страхового відшкодування згідно страхового акту ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" від 15.09.2013 № 2013-02-18/015 складає 5 354,07 грн.;

- ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" було перераховано ТОВ "Ілта" страхове відшкодування в розмірі 5 354,07 грн., що підтверджується страховим актом № 2013-02-18/015 від 15.09.2013р., шляхом взаємозаліку зустрічних вимог - складанням Акту від 15.09.2013 № 39 "Про проведення заліку взаємних однорідних вимог";

- цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Daewoo Nubira д.н.з. АН 1772 ЕК Паукова І.М. застрахована ПАТ "Страхова група "ТАС" за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.07.2012 № АВ/3786734;

- 19.11.2013 ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" звернулося з регресною вимогою до відповідача про виплату страхового відшкодування в розмірі 5 354,07 грн.;

- у відповідь відповідач листом від 03.03.2014 повідомив ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" про те, що сума страхового відшкодування у розмірі 5 354,07 грн. буде перерахована на реквізити, вказані в регресній вимозі;

- 25.03.2014 ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА", як первісним кредитором, та ТОВ "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ", як новим кредитором укладено договір № 2503 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників (серед яких винна особа Пауков І.М.), а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором;

- у відповідності до пункту 3.1.3 Договору уступки прав вимоги право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання цього договору та після зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора;

- 16.04.2014 року позивачем направлено відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги;

- згідно платіжного доручення від 24.09.2014 № 16050 року відповідачем перераховано на рахунок ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" 5 354,07 грн. (без ПДВ) страхового відшкодування за полісом АВ/3786734 від 11.07.2012 за регресною вимогою від 19.11.2013 вих. № 1889.

Причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 5354,07 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" виникло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

У зв'язку з тим, що відповідачем укладено з Пауковим І.М. поліс страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/3786734, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану останнім шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Daewoo Nubira д.н.з. АН 1772 ЕК.

Згідно з приписами частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

У відповідності до частини першої статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Як унормовано частиною другою статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Місцевий та апеляційний господарські суди: повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким надали необхідну оцінку, з дотриманням наведених норм матеріального та процесуального права, беручи до уваги відсутність доказів на підтвердження перерахування позивачем як новим кредитором коштів у розмірі ціни договору на рахунок ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" як первісного кредитора (пункт 3.1.3 Договору про відступлення права вимоги), з фактом перерахування яких пов'язаний перехід права вимоги; враховуючи, що відповідачем перераховано страхове відшкодування на користь ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА", - дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання позивача на те, що суд апеляційної інстанції зобов'язаний був відкласти розгляд справи і встановити обставини, пов'язані з перерахуванням позивачем коштів у розмірі ціни договору на рахунок ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" як первісного кредитора, суд касаційної інстанції відхиляє, з огляду на те, що в силу приписів статті 33, 101 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач у відзиві на позов (арк. справи 57-58) зазначав про те, що позивачем не надано доказів в підтвердження переходу до нього як до нового кредитора права вимоги. Повторно відповідач посилався на наведені обставини у відзиві на апеляційну скаргу (арк. справи 197). Проте, ні під час розгляду справи місцевим господарським судом, ані під час розгляду справи апеляційним господарським судом (з відповідним обґрунтуванням) позивач доказів в підтвердження перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" як первісного кредитора не надав. За наведених обставин, апеляційний господарський суд на законних підставах вирішив спір з урахуванням тих доказів, які були надані сторонами у справі.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у оскаржуваних судових рішеннях. При цьому в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Таким чином, постанова апеляційного господарського суду, якою залишено без змін рішення місцевого господарського суду зі справи відповідає встановленим ним фактичним обставинам, прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права та передбачені законом підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 зі справи № 910/18238/14 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Харченко