ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2015 р. Справа № 11/5014/694/2012

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шепітько І.І. суддя Медуниця О.Є., суддя Россолов В.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - Замкова М.О. за дорученням № 45 від 25.12.2014 року

ВДВС - Фоміна В.І. за дорученням № 31414.1/1369 від 29.12.2014 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. 1431 Х/1-32) на ухвалу господарського суду Харківської області від 29 січня 2015 року про залишення без розгляду скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на дії

Державної виконавчої служби України у справі

за позовом Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтобаз України», м.Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», м.Сєвєродонецьк, Луганської обл.

про стягнення 13391182,17 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 січня 2015 року (суддя Доленчук Д.О.) відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» про відновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою. Скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» на дії Державної виконавчої служби України залишено без розгляду (а.с.40-42).

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 29 січня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» про відновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою у порядку ст. 121-2 ГПК України задовольнити, відновити пропущений строк та прийняти скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» на дії Державної виконавчої служби України до розгляду. Вказує на те, що через дію надзвичайних подій та непереборних обставин, спричинених бойовими діями у м. Луганську, зберегти та вивезти всю документацію на територію, підконтрольну владі України не було можливості, у зв'язку з чим не збереглось описів-вкладення про направлення скарги сторонам у справі, про що зазначено у супровідному листі від 17.11.2014 № 01-02-54/3132. З метою дотримання вимог процесуального закону та на виконання ухвали господарського суду Харківської області від 24.11.2014 року, ПАТ «Луганськгаз» повторно направив копії скарги та всіх доданих до неї документів до Державної виконавчої служби України за адресою: 04053, м. Київ, вул. Артема, 73 та ПАТ "Укртрансгаз": 01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/1. На підставі наведеного, вважає, що у господарського суду Харківської області не було підстав для відмови у відновленні пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою (а.с.120-130).

Представник ВДВС у судовому засіданні зазначив, що скарга не підлягає задоволенню з тих підстав, що оскаржена ухвала прийнята без порушень норм процесуального права, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином про що в матеріалах справи є зворотнє повідомлення про вручення ухвали суду.

Колегія суддів вважає, що судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 р. за №75.

Приймаючи до уваги належне повідомлення учасників процесу про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає за можливе відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглянути справу за наявними матеріалами без участі представника позивача.

Розглянувши наявні матеріали, перевіривши правильність застосування господарським судом Харківської області норм процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, господарський суд Харківської області вказує на те, що в обґрунтування заяви про відновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду зі скаргою скаржник вказував, що він не мав жодної можливості вчасно звернутись за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки такому зверненню перешкоджали надзвичайні та невідворотні події, на які товариство не могло вплинути та запобігти їх негативному впливу. При цьому у наданій заяві, скаржник вказував, що 11.07.2014 року ним до господарського суду Луганської області цінним листом з описом вкладення направлено скаргу до Державної виконавчої служби України від 11.07.2014 року вих. № 01-02-54/2817 про визнання недійсною постанови Державної виконавчої служби України про стягнення з боржника виконавчого збору від 20.06.2014 року ВП № 34009450 у розмірі 1097472,19 грн. та визнання недійсною постанови Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 20.06.2014 року ВП № 34009450 в частині виділення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 20.06.2014 року ВП № 34009450 в окреме провадження. Проте, дослідивши надані до суду матеріали скарги, господарським судом було встановлено, що скаржником не було надано до суду доказів надходження даної скарги на адресу господарського суду Луганської області. Крім того, суд зазначає, що ухвалами господарського суду Харківської області від 24.11.2014 року та від 25.12.2014 року були повернуті аналогічні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" вх.№ 5358/14 від 21.11.2014 року та вх. № 309 від 23.12.2014 року на дії Державної виконавчої служби України. На підставі наведеного, господарський суд дійшов висновку про те, що скаржник не довів поважність причини пропуску строку на звернення до суду зі скаргою, а можливість вчасного подання скарги до господарського суду Харківської області залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку суд не вбачає.

На думку колегії суддів, зазначені висновки місцевого суду є помилковими та не відповідають обставинам справи виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Отже, відновлення пропущеного строку є правом суду виходячи з встановлення поважності причин пропуску строку. При цьому поважними визнаються такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

В обґрунтування заяви про відновлення пропущеного строку на подання скарги на дії ВДВС відповідач вказує на те, що копії скарги та доданих до неї документів на виконання вимог ст. 56 ГПК України направлялись Державній виконавчій службі України та ПАТ «Укртрансгаз», про що свідчить запис під № 26 опису вкладення до цінного листа від 11.07.2014 року, в якому зазначено про докази направлення, а саме: квитанція від 11.07.2014 року № 4189, опис вкладення від 11.07.2014 року, квитанція від 11.07.2014 року № 4190, опис вкладення від 11.07.2014 року, які були додані до документів, адресованих господарському суду Луганської області. Станом на дату направлення цієї скарги відділення поштового зв'язку у м. Луганську ще працювали, тому зазначені документи мали бути отримані адресатами у строки, передбачені для приймання та пересилання поштової кореспонденції.

Згідно листа УДППЗ «Укрпошта» № 522-31/205 від 22.07.2014 року «Щодо часткового призупинення приймання та пересилання поштових відправлень», у зв'язку зі складною ситуацією на Сході України, частково призупинено приймання та пересилання поштових відправлень у м. Луганську та багатьох населених пунктах Луганської області, а також у м. Донецьк та багатьох населених пунктах Донецької області. Тобто, за офіційною інформацією, приймання та пересилання поштових відправлень було призупинено з 22.07.2014 року, а скарга та докази її направлення заінтересованим особам були надіслані до господарського суду Луганської області 11.07.2014 року.

Проте, перевірити факт отримання господарським судом Луганської області направленої на його адресу скарги № 01-02-54/2817 від 11.07.2014 року у Товариства можливості не було у зв'язку з тим, що за офіційним оголошенням, яке міститься на сайті господарського суду Луганської області від 19.07.2014, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території міста Луганськ та Луганської області, з метою збереження життя і здоров'я працівників господарського суду Луганської області та учасників судового процесу, захисту їх законних прав та інтересів, відповідно до наказу в.о. голови суду від 17 липня 2014 року №34, в господарському суді Луганської області з 21 липня 2014 року встановлено особливий режим роботи до закінчення дії обставин, які створюють загрозу життю і здоров'ю працівників господарського суду Луганської області та учасників судового процесу. Слухання судових справ, призначених до розгляду з 21.07.2014 відбуватись не буде.

На виконання Розпорядження Вищого господарського суду України від 02.09.2014 № 28-р «Про зміну територіальної підсудності господарських справ», розміщеного на офіційному веб-порталі «Судова влада України» 03.09.2014 року, відповідач 17.11.2014 року звернувся до господарського суду Харківської області з метою здійснення подальшого розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Харківської області від 24.11.2014 року у справі № 11/5014/694/2012 скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» на дії Державної виконавчої служби України повернуто без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України (а.с. 159).

Ухвала мотивована порушенням заявником ч. 1 ст. 56 ГПК України, відповідно до якої позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. Доказами надсилання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення до поштового відправлення. Оскільки зазначеної вимоги про направлення заінтересованим особам екземплярів скарги та всіх доданих до неї документів цінним листом з описом вкладення виконано не було, то у порядку встановленому ст. 63 ГПК України скаргу повернено Заявнику.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» вказує на те, що через дію надзвичайних подій та непереборних обставин у діяльності Заявника, спричинених бойовими діями у м. Луганську, зберегти та вивезти всю документацію на територію, підконтрольну владі України можливості не було, тому описів вкладення про направлення скарги заінтересованим особам у Заявника не збереглось, про що зазначено у супровідному листі щодо направлення для подальшого розгляду скарги та доданих до неї документів від 17.11.2014 № 01-02-54/3132. З метою дотримання вимог процесуального закону та відповідно ухвали від 24.11.2014 № 11/5014/694/2012, ПАТ «Луганськгаз» повторно направив копії скарги та всіх доданих до неї документів до Державної виконавчої служби України за адресою: 04053, м. Київ, вул. Артема, 73 та ПАТ "Укртрансгаз": 01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/1.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що 11.12.2014 року за вих. № 01-02-54/3259 до господарського суду Харківської області Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» направило заяву про усунення недоліків скарги про визнання недійсною постанови Державної виконавчої служби України про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.07.2014 № 01-02-54/2817 у порядку ст. 63 ГПК України, до якої додано докази направлення скарги та всіх доданих до неї документів до Державної виконавчої служб України та ПАТ "Укртрансгаз", а саме, квитанція про поштове відправлення від 18.12.2014 року № 479, опис вкладення до цінного листа від 18.12.2014 року , квитанція про поштове відправлення від 18.12.2014 року № 533, опис вкладення до цінного листа від 18.12.2014 року (а.с.160-164).

Проте, ухвалою господарського суду Харківської області від 25.12.2014 року скаргу Товариства разом з заявою про усунення недоліків вдруге повернуто без розгляду (а.с.172,173).

Ухвала мотивована тим, що на підставі акту відділу документального забезпечення та контролю від 23.12.2014 року виявлено відсутність описів вкладення до цінного листа від 18.12.2014, тобто доказів направлення скарги та доданих до неї документів з описом вкладення ДВС України та стягувану, оскільки до доданих матеріалів надані відповідні описи Укрпошти від 18.12.2014 року та від 18.12.2014 року (а.с.165).

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відсутності описів вкладення до цінного листа про направлення скарги та всіх доданих до неї документів на адресу ДВС України та ПАТ "Укртнасгаз", оскільки надані "відповідні описи Укрпошти від 18.12.2014 року та від 18.12.2014 року" є доказами направлення особам, які беруть участь у справі скарги та всіх документів. При цьому вказані квитанції та описи до цінних листів повернуті Товариству разом зі скаргою та доданими документами і Актом відділу документального забезпечення та контролю від 23.12.2014 року.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» довело поважність причини пропуску строку на звернення до суду зі скаргою на дії ВДВС, а неможливість вчасного подання скарги до господарського суду Харківської області не залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вказана стаття визначає основні засади судочинства, які є системою загальноправових, міжгалузевих та галузевих принципів, що розкривають сутність судочинства, напрями та досягнення завдань правосуддя та реалізацію прав, свобод і законних інтересів учасників процесу.

Конституцією України передбачається низка гарантій, однією із яких є право судового захисту, що передбачена статтею 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Це означає, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції України не може бути обмежене

Таким чином, статтею 55 Конституції України закріплено фундаментальний принцип судового захисту всіх порушених прав людини і громадянина. Надання громадянам права на реалізацію судового захисту їх порушених конституційних прав є невід'ємним елементом законності у державі.

Можливість отримати судовий захист порушеного чи оспорюваного суб'єктивного права чи охоронюваного законом інтересу є одним з найважливіших прав особистості, що суттєво визначає її місце у суспільстві. Тому реалізація права на судовий захист має не тільки юридичне, але й суттєве соціально-політичне значення. Судовий захист надається кожному, хто має на нього право та потребує його. Будь-яка особа, що вважає своє право порушеним, має можливість звернутися за судовим захистом та доводити свою правоту.

У п.2.2. Рішення Конституційного суду України у справі № 1-10/2012 зазначено, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Відповідно до ст. 42 ГПК України, правосудця у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд при вирішенні питання про прийняття скарги до провадження повинен був керуватися також і нормами ст. 65 ГПК України, згідно з якими суддя з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду у суді першої інстанції, зокрема: з'ясовує, які матеріали може бути подано додатково; зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії, витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд не забезпечив повного і всебічного дослідження усіх фактичних обставин, ухилився від розгляду справи по суті та необгрунтовано відмовив у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» про відновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою та залишив скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» на дії Державної виконавчої служби України без розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Харківської області від 29 січня 2015 року підлягає скасуванню, а справа передачі на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 43, 99, 101, п.2 ст.103, п.4 ч.1 ст.104, ст.105, ст.106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 29 січня 2015 року у справі № 11/5014/694/2012 скасувати.

Справу № 11/5014/694/2012 передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Повна постанова складена 24.03.2015 року.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

Суддя Медуниця О.Є.

Суддя Россолов В.В.