РІШЕННЯ

"02" березня 2015 р.Справа № 921/47/15-г/1

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопко Ю.О.

Розглянув справу

за позовом Прокурора Тернопільського району, вул. За Рудкою, 35, м. Тернопіль, 46003, в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ 1, 01001 в особі Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. Шептицького, 20, м.Тернопіль, Тернопільська область, 46008

до Товариства з обмеженою відповідальність "Тернопіль-папір", вул. Новий Світ, 97/46, м. Тернопіль, 46000

про cтягнення заборгованості в сумі 106 505, 71 грн.

За участю:

Прокурора відділу прокуратури Тернопільської області Ємець Діана Володимирівна, посвідчення 012863 від 07.11.2012р.

представників від:

Позивача: Панчук Сергій Миколайович - довіреність №5 від 03.01.2015 року

Відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні учасникам судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 20, 22, 29, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання.

В судовому засіданні 02.03.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи:

Прокурор Тернопільського району звернувся з позовом в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль-Папір" про стягнення заборгованості в сумі 106 505, 71 грн., із яких: 96 067,66 грн. заборгованості за поставлений природний газ, 3 787,43 грн. пені, 803,83 грн. 3% річних та 5 846,79 грн. інфляційних нарахувань.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 19 січня 2015р. порушено провадження у даній справі, та призначено її розгляд на 02 березня 2015 року на 14 год. 30 хв.

Прокурор, представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд розглядати спір у відсутності відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 64 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою, а у разі ненадання такої інформації - за адресою їх місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження вручена їм належним чином.

Поштове повідомлення про відправлення копії ухвали від 19.01.2015р. про призначення судового засідання по розгляду справи № 921/47/15-г/1 відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Тернопіль-Папір", повернуто відділенням поштового зв'язку по причині, зазначеній у довідці "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України, викладених в інформаційному листі № 01-8/482 від 13.08.2008 року, до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

За змістом підпункту 3.9.1. п. 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, пояснення представника позивача, оцінивши представлені докази в їх сукупності, господарський суд встановив наступне:

01.04.2014 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", (надалі Постачальник), з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальність "Тернопіль-Папір" (надалі Споживач), з другої сторони, укладено Типовий договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2/П-66 (далі Договір), за умовами якого Постачальник постачає природний газ Споживачу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором (п.1.1. Договору).

Згідно п.2.1 Договору, договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку № 2 до Договору. Так, додатком № 2 до Договору від 01.04.2014 року обсяг постачання природного газу Споживачу для власного споживання у 2014 році встановлено на квітень - 3000 куб. м, травень 3000 куб.м, червень - 3000 куб. м, липень - 3000 куб. м, серпень - 3000 куб. м, липень - 3000 куб. м, вересень - 3000 куб. м, жовтень - 3000 куб. м, листопад 4000 куб. м, грудень - 5000 куб. м.

Послуги з постачання газу підтверджуються підписаним Сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору. Постачальник до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє Споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п. п. 2.6.-2.9. Договору.)

Згідно п.п. 4.1., 4.2., 4.3., 4.4. Договору Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики. У випадках передбачених законодавством, до ціни на природний газ додається: збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природній газ; тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами, тариф на транспортування газу розподільчими трубопроводами, тариф на постачання газу за регульованим тарифом, податок на додану вартість. Постачальник зобов'язується розміщувати інформацію про ціну газу та її складові на своєму офіційному веб - сайті та засобах масової інформації. Сторони домовились, що ціна газу розрахована відповідно до п. 4.1, 4.2 умов Договору є обов'язковою для Споживача з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами Договору.

У відповідності до п. 4.5. Договору розрахунковий період за договором становить один місяць - з 9.00 години першого дня місяця до 9.00 години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно з розділом 3 договору. Загальна сума вартості Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу "Споживачу".

Відповідно до п. 4.6. умов Договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатка №2 до Договору.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в п'ятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому договором порядку.

Відповідно до п. 10.1. Договору, останній набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.12.2014 року, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, згідно якого, в силу ст. 714 Цивільного Кодексу України, одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України).

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у липні 2014 року відповідачем отримано 15 984 м3, серпні 2014р. відповідачем отримано 849 м3 природного газу на загальну суму 105 136,49 грн..

Факт передачі позивачем та отримання відповідачем, підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями Актів прийому-передачі природного газу, за липень, серпень 2014 року, які підписані повноважними представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

Оплата вартості послуг з постачання газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника (п.4.7. договору).

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Однак, відповідач, в порушення умов договору та вимог чинного законодавства, свої зобов'язання по оплаті вартості отриманого природного газу за липень, серпень 2014 року виконав частково, перерахувавши 9 068,83 грн. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем станом на день подання позову становила 96 067 грн. 66 коп.

Зазначену суму заборгованості сторони підтвердили актом звірки розрахунків.

Враховуючи, що доказів в підтвердження погашення відповідачем заборгованості (основного боргу) в сумі 96 067,66 грн. сторонами не представлено, суд визнає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості поставленого природного газу, позивачем заявлено до стягнення 803 грн. 83 коп. - 3% річних, нарахованих за період з 06.08.2014 року по 16.10.2014 року, а також 5 846 грн. 79 коп. - інфляційних нарахувань за період серпень - жовтень 2014.

Розглянувши представлений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань та 3% річних, з огляду на наявність заборгованості за договором станом на день звернення до суду, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення 5 846 грн. 79 коп. інфляційних нарахувань та в частині стягнення 803 грн. 83 коп. 3% річних обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 209 ЦК України встановлено, що особа, яка не виконала зобов'язання або виконала його неналежним чином несе майнову відповідальність на умовах, передбачених законом або договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положення частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно вимог ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється в письмовій формі.

Пунктом 6.1 типового договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань сторони несуть відповідальність згідно з цим договором і чинним законодавством України. У разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.п. 6.2.2. Договору).

З огляду на наведене, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3 787 грн. 43 коп. за період з 01.10.2014 року по 31.11.2014 року.

Оцінивши наданий позивачем розрахунок пені, суд вважає його правомірним, а позов в частині стягнення 3 787,43 грн. пені таким, що підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 22, 32, 43, 44 - 49, 69, 75, 77, 78, 82, 83, 84, 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль-Папір", вул. Новий Світ, буд. 97, кв. 46, м.Тернопіль (ідентифікаційний код ):

- на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", вул. Митрополита Шептицького, буд.20, м. Тернопіль (ідентифікаційний код 21155959) - 96 067 (дев'яносто шість тисяч шістдесят сім) грн.. 66 коп. заборгованості за поставлений природний газ, 3 787 (три тисячі сімсот вісімдесят сім) грн. 43 коп. пені, 803 (вісімсот три) грн. 83 коп. 3% річних та 5 846 (п'ять тисяч вісімсот сорок шість) грн. 79 коп. інфляційних нарахувань.

- в дохід Державного бюджету України 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору на р/р № 3002, отримувач коштів УДКСУ м. Тернопіль, МФО 838012, код ЄДРПОУ отримувача 37977726, код ЄДРПОУ суду 03500022, код класифікації доходу 22030001.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

На рішення господарського суду сторони мають право подати апеляційну скаргу до Львівського апеляційного господарського суду через цей суд протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 10 березня 2015 р.

Суддя Ю.О. Чопко