ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Справа № 910/14950/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Акулової Н.В. (доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 року
у справі№ 910/14950/14 господарського суду міста Києва
за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз"
доПублічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"
простягнення 25 833,12 грн.

За участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Голуб'ятникова Ю.А. (дов.№21/03 від 26.02.2015 року);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.2014 у справі № 910/14950/14 (суддя: Блажівська О.Є.) у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем було пропущено встановлений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" строк для пред'явлення кредиторських вимог до Банку, оскільки позивач звернувся з даною позовною заявою до суду 17.07.2014 року, тобто після прийняття рішення щодо запровадження тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2014 по 02.06.2014 та після спливу 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, публікація про що була здійснена 14.06.2014.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 року у справі №910/14950/14 (судді: Михальська Ю.Б., Отрюх Б.В., Тищенко А.І.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2014 у справі № 910/14950/14 скасовано; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" задоволено частково; стягнуто з з Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, проспект Перемоги, 41; ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Франка, буд.12; ) заборгованість у розмірі 24 949 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот сорок дев'ять) грн. 21 коп. на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання № 54 () у філії - Волинське обласне управління ВАТ "Державний ощадний банк України" м. Луцьк, МФО 303398, Одержувач коштів - Публічне акціонерне товариство "Волиньгаз".

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 24 949,21 грн заборгованості по прийнятим, але не перерахованим Клієнту платежам є обґрунтованими, підтвердженими та підлягають задоволенню, оскільки відмова банку від зарахування грошових коштів на рахунки клієнтів в неплатоспроможному банку під час процедури його тимчасової адміністрації є одночасно відмовою клієнту банку в розпорядженні цими коштами та суперечить законодавству; судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Банку заборгованості перед клієнтом за січень 2014 року у розмірі 379,68 грн з підстав відсутності доказів на підтвердження існування даної заборгованості; судом відмовлено у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача пені у розмірі 504,23 грн, оскільки відповідно до пункту 3 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Не погоджуючись з прийнятою постановою суду апеляційної інстанції, Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить суд скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 року у справі №910/14950/14 і залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2014 року у цій справі.

В касаційній скарзі скаржник посилається на порушення та невірне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" просить, залишити постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 року у справі №910/14950/14 без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні, підтримав вимоги касаційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши представника відповідача, який з'явився в судове засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.03.2011 між ПАТ "Брокбізнесбанк" (Банк) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" (Клієнт) укладено Договір про приймання та переказ платежів від фізичних осіб за спожитий природний газ відповідно до пункту 1.1 якого Клієнт доручає, а Банк зобов'язується на умовах та в порядку, що встановлений цим Договором, здійснювати приймання платежів, що надходять за спожитий природний газ від фізичних осіб (далі, Платники) з використанням прибуткових касових документів, відповідно до вимог нормативних документів Національного Банку України, що регламентують порядок проведення касових операцій установами банків, в тому числі через каси своїх структурних підрозділів, філій (далі - відділень) і перераховувати ці кошти на поточні рахунки клієнта зі спеціальним режимом використання, що відкриті відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 247 від 26.03.2008.

На виконання умов даного договору Банк зобов'язується здійснювати прийом платежів на користь клієнта та перераховувати в подальшому готівкові кошти, отримані від населення за спожитий природний газ на поточні рахунки клієнта зі спеціальним режимом використання, що наведені в додатку № 3 до даного договору.

Пунктом 2.6. Договору встановлено, що в строк не пізніше 2 банківських днів з дня здійснення платником платежу на користь Клієнта, Банк перераховує грошові кошти Клієнту на його поточний рахунок зі спеціальним режимом використання у відповідності з його банківськими реквізитами, вказаними в пункті 1.2. цього договору.

Відповідно до п.п. 2.7., 2.8. Договору Банк надає Клієнту інформацію про прийняті платежі у відповідності з розділом 4. Протягом 3 банківських днів з дня отримання реєстру Клієнт зобов'язаний звірити суми надходжень, що перераховані Банком, з даними реєстру прийнятих платежів, та у випадку виявлення розбіжностей, письмово повідомити про це Банк, який в свою чергу здійснює внутрішню перевірку та письмово повідомляє Клієнта щодо її результатів протягом 5 банківських днів від дня отримання письмового повідомлення від Клієнта.

Договір набуває чинності з дати його укладення сторонами і діє протягом року з дати підписання цього договору. Якщо сторони за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього договору не ініціювали розірвання цього договору, то строк дії цього договору продовжується на кожен наступний рік на тих самих умовах (пункт 10.1. Договору).

Судом апеляційної інстанції зазначено, що даний Договір є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.

Додатком № 3 до Договору сторони погодили перелік поточних рахунків в національній валюті зі спеціальним режимом використання, відкритих у філії - Волинське обласне управління ВАТ "Державний ощадний банк України", відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 247 від 26.03.2008.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 07.03.2014 № 451/06-06 якою просив виконати взяті на себе договірні зобов'язання та здійснити перерахування на рахунок позивача прийнятих від населення грошових коштів за спожитий природний газ відповідно до пункту 2.6. Договору.

У відповідь на зазначену претензію банк надіслав лист від 21.03.2014 № 2703/005-04, яким повідомив, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 № 107 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.02.2014 прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2014 по 02.06.2014.

22.05.2014 позивач звернувся до відповідача листом № 971/06-06 з проханням надати інформацію та повідомити загальну суму коштів, отриманих від абонентів споживачів природного газу, які здійснювали розрахунки за спожитий природний газ через Банк.

У відповідь на вказаний лист Банк надав відповідь від 02.06.2014 № 6322/010-02, де зазначив, що станом на 22.05.2014 загальна заборгованість по прийнятим, але не перерахованим платежам від населення за спожитий природний газ становить: ПАТ "Волиньгаз" (м. Луцьк) - 7 292,30 грн; Філія ПАТ "Волиньгаз" Володимир-Волинське УГГ - 2 535,81 грн; Філія ПАТ "Волиньгаз" Володимир-Волинське УГГ смт. Локачі - 15 121, 10 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 № 107 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду 28.02.2014 прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в Банку. Тимчасову адміністрацію в Банку запроваджено строком на три місяця з 03.03.2014 по 02.06.2014.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 № 339 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 11.06.2014 № 45 про початок здійснення процедури ліквідації Банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку. Відомості про ліквідацію Банку опубліковано в газетах "Урядовий кур'єр" № 106 (5235) від 14.06.2014 та "Голос України" № 113 (5863) від 14.06.2014.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про стягнення 25 833,12 грн, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач в порушення взятих на себе договірних зобов'язань за Договором про приймання та переказ платежів від фізичних осіб за спожитий природний газ від 01.03.2011 прийняті від населення грошові кошти за спожитий природний газ по Головному підприємству ПАТ "Волиньгаз" та філії ПАТ "Волиньгаз" Володимир-Волинського УГГ не перерахував в подальшому на поточні рахунки клієнта (позивача) зі спеціальним режимом використання, що за розрахунком позивача складає 25 328,89 грн.; також, за прострочення перерахунку позивач на підставі пункту 6.1. Договору нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 504,23 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було пропущено встановлений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" строк для пред'явлення кредиторських вимог до Банку, оскільки позивач звернувся з даною позовною заявою до суду 17.07.2014 року, тобто після прийняття рішення щодо запровадження тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2014 по 02.06.2014 та після спливу 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, публікація про що була здійснена 14.06.2014.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 24 949,21 грн заборгованості по прийнятим, але не перерахованим Клієнту платежам є обґрунтованими, підтвердженими та підлягають задоволенню, оскільки відмова банку від зарахування грошових коштів на рахунки клієнтів в неплатоспроможному банку під час процедури його тимчасової адміністрації є одночасно відмовою клієнту банку в розпорядженні цими коштами та суперечить законодавству; судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Банку заборгованості перед клієнтом за січень 2014 року у розмірі 379,68 грн з підстав відсутності доказів на підтвердження існування даної заборгованості; судом відмовлено у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача пені у розмірі 504,23 грн, оскільки відповідно до пункту 3 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Проте, колегія суддів касаційної інстанції вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними, з огляду на наступне.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватись достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором банківського рахунку.

Відповідно до статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків, встановлених у ст.1074 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 37, п. 9 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 № 107 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду 28.02.2014 прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в Банку. Тимчасову адміністрацію в Банку запроваджено строком на три місяця з 03.03.2014 по 02.06.2014.

Судом апеляційної інстанцій зазначено, що як зазначає позивач, Банк не виконав взяті на себе за Договором зобов'язання щодо перерахування коштів за прийняті платежі від населення за природний газ, в результаті чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 25 328,89 грн.: ПАТ "Волиньгаз": за січень 2014 року - 379,68 грн.; за лютий 2014 року - 7292,30 грн. Філія ПАТ "Волиньгаз" Володимир-Волинське УГГ: за лютий 2014 року - 2 535,81 грн. Філія ПАТ "Волиньгаз" Володимир-Волинське УГГ смт. Локачі: за лютий 2014 року - 15 121,10 грн.

Проте, судами попередніх інстанцій не встановлено якого саме числа банком були прийняті платежі від платників (фізичних осіб) за спожитий природній газ та не дана оцінка платежам з урахуванням п.2.6. Договору, яким встановлено, що в строк не пізніше 2 банківських днів з дня здійснення платником платежу на користь Клієнта, Банк перераховує грошові кошти Клієнту на його поточний рахунок зі спеціальним режимом використання у відповідності з його банківськими реквізитами, вказаними в пункті 1.2. цього договору.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскаржувані рішення та постанова у порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України прийняті без всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, що є підставою для скасування прийнятих судових актів та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу Українипереглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно, об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, надати об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду; правильно застосувати норми матеріального права, які регулюють спірні відносини, вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 року та рішення господарського суду міста Києва від 12.09.2014 року у справі №910/14950/14 скасувати.

3. Справу №910/14950/14 передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Головуючий суддя Н.В. Акулова

Судді: Л.А. Гольцова

Т.П. Козир