ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 березня 2015 року Справа № 916/1267/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Бенедисюк І.М. головуючий (доповідач), судді Палій В.В. і Харченко В.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги військової частини НОМЕР_1 , м. Одеса (далі Військова частина),

на рішення господарського суду Одеської області від 16.06.2014 та

постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014

зі справи № 916/1267/14

за позовом малого приватного підприємства "Фірма "Альфа-М", м. Київ,

до Військової частини

про стягнення 92 146, 62 грн.,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Вищого господарського суду України від 24.11.2014 касаційну скаргу Військової частини повернуто на підставі пункту 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Військова частина повторно звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 07.11.2014 № 350/304/1/2203/кс, в якій просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. Скаржником до касаційної скарги додано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку її подання.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Згідно з частиною четвертою статті 111 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Скаржником до касаційної скарги додано копію платіжного доручення від 23.12.2014 № 114, яким сплачено судовий збір у сумі 913 грн. 50 коп.

Відповідно до абзацу третього підпункту 2.22 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 " Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" за відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду. При цьому в ухвалі, що виноситься господарським судом з даного приводу, має бути зазначено правильні платіжні реквізити для перерахування сум судового збору. Якщо у період часу між датою подання заяви (скарги) і датою надходження її до суду згадані реквізити змінилися, то ця обставина не тягне за собою наслідків у вигляді повернення такої заяви (скарги).

Листом Головного управління Державного казначейства України у місті Києві від 7 лютого 2012 року № 06-08/512-1512 встановлено наступні реквізити рахунку для зарахування судового збору:

- отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва;

- банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- рахунок отримувача: 0007;

- код за ;

- код банку отримувача: 820019;

- код класифікації доходів бюджету: 22030004.

Разом з тим, з доданої до касаційної скарги копії платіжного доручення від 23.12.2014 № 114 вбачається, що грошові кошти перераховані не за належними реквізити.

Таким чином, платіжне доручення від 23.12.2014 № 114 на суму 913 грн. 50 коп. не свідчить про сплату судового збору у встановленому законом порядку.

Крім того, згідно з підпункту 2.21 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VIГосподарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Враховуючи вище викладене, дана копії платіжного доручення від 23.12.2014 № 114 не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку.

Пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга на приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу на рішення господарського суду Одеської області від 16.06.2014 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 зі справи № 916/1267/14 повернути військовій частині НОМЕР_1 .

Суддя І. Бенедисюк
Суддя В. Палій
Суддя В. Харченко