ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. Справа № 916/3370/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран

Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання Г.Є. Бєлянкіній

за участю представників:

від позивача - І.О. Моджук, довіреність №352/исх-гс від 19.12.2014;

від відповідача - участі не брали;

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2015

у справі №916/3370/14

за позовом: Одеської міської ради

до відповідачів: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014р. Одеська міська рада звернулась з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, укладеного 25.01.2015 між Одеською міською радою та ОСОБА_2, загальною площею 402 кв.м, яка розташована у АДРЕСА_1 (в районі ставка-накопивуча), а також про скасування державної реєстрації зазначеного договору оренди.

За вказаною позовною заявою порушено провадження у справі №916/3370/14.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.01.2015 у справі №916/3370/14 (суддя Л.В. Степанова) у позові відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Одеська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2015 у справі №916/3370/14 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надіслав, власну позицію щодо апеляційної скарги в письмовому вигляді не висловив, в судовому засіданні участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про час та місце проведення судового засідання (а.с.188-189).

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №529 від 30.09.2004 вирішено, зокрема, надати дозвіл суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_2 на будівництво магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" на земельній ділянці площею 402 га за адресою: АДРЕСА_1 (в районі ставка - накопичувача) та затверджено договір на право забудови між Виконавчим комітетом Одеської міської ради та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 (а.с. 11).

Предметом договору на право забудови, укладеного між Виконавчим комітетом Одеської міської ради («виконком») та приватним підприємцем ОСОБА_2 («забудовник»), що затверджений вказаним рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради, є надання забудовнику від імені виконкому права забудови земельної ділянки, загальною площею 402 га, в межах відводу, за адресою: АДРЕСА_1 (в районі ставка - накопичувача) на строк до 2-х років для здійснення будівництва магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" та комплексного благоустрою прилеглої території (а.с. 19-20).

11.10.2004 Одеською міською радою прийнято рішення №3327-IV, яким затверджено проект відведення земельної ділянки та надано суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_2 земельну ділянку у довгострокову оренду терміном на 25 років (землі житлової та громадської забудови), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (в районі ставка - накопичувача) для будівництва, експлуатації та обслуговування магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" (а.с.12).

25.01.2005 між Одеською міською радою («орендодавець») та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 («орендар») на підставі рішення Одеської міської ради від 11.10.2004 №3327-IV було укладено договір оренди землі (далі - договір від 25.01.2005), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове, платне володіння, користування земельну ділянку, площею 402 кв. м, що знаходиться у АДРЕСА_1 (в районі ставка - накопичувача), згідно з планом земельної ділянки, який є невід'ємною частиною договору (а.с. 13-15).

Вказаний договір посвідчений нотаріально та зареєстрований у Одеському міському управлінні ОРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 16.02.2005 за №56.

Відповідно до пунктів 2.1, 5.1 договору від 25.01.2005 в оренду передається земельна ділянка для будівництва, експлуатації та обслуговування магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" (в тому числі для будівництва - терміном на 2 роки).

Категорія земель за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови міста (пункт 5.2 договору від 25.01.2005).

Згідно з пунктом 3.1 договору від 25.01.2005 договір укладено на 25 років.

Пунктом 4.1 договору від 25.01.2005 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій безготівковій формі у розмірі: за земельну ділянку площею 402 кв. м: 2,55*402=1025,1 грн на рік (на період будівництва); 25,49*402=10246,98 грн на рік (на період експлуатації); де 2,55 та 25,49 - ставки орендної плати за 1 кв. м земельної ділянки на рік.

Положеннями пунктів 9.1.1, 9.1.2, 9.1.3 договору від 25.01.2005 передбачено право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за її цільовим призначенням згідно з пункту 5.1 цього договору, додержання орендарем екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, державних стандартів, норм і правил, проектних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів; своєчасного внесення орендної плати, а також дострокового розірвання договору у разі невиконання орендарем його обов'язків, передбачених Законом України "Про оренду землі", цим договором, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Сторонами у пунктах 12.2, 12.3 договору від 25.01.2005 узгоджено, що цей договір може бути достроково розірваний за взаємною згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами їх обов'язків, передбачених Законом України "Про оренду землі", цим договором, у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке суттєво перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Цей договір може бути достроково припинений на підставі пункту 2 частини першої статті 31 Закону України «Про оренду землі» з мотивів суспільної необхідності, у порядку, встановленому законами України.

На виконання договору від 25.01.2005 орендодавцем передано орендареві земельну ділянку площею 402 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (в районі ставка - накопичувача), про що свідчить акт прийому-передачі земельної ділянки від 16.02.2005 (а.с.41).

25.02.2005 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Одеси відповідачеві було надано дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 (в районі ставка - накопичувача) № 112/05 строком дії до 01.03.2006 (а.с. 21).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії ЕАС №570800 від 19.06.2013 за відповідачем зареєстровано право власності на нерухоме майно, розташоване на орендованій земельній ділянці: незавершене будівництво магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», 79% готовності (а.с.30).

Із матеріалів справи також вбачається, що рішенням Господарського суду Одеської області від 09.11.2006, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.12.2006 та постановою Вищого господарського суду України від 13.03.2007, у справі №30/255-06-7700 за позовом Одеської міської ради до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії (далі- справа №30/255-06-7700) у задоволенні позову Одеської міської ради відмовлено; позовну заяву Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради задоволено, зобов'язано суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_2 за власний рахунок привести об'єкт будівництва- будівлю магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 у відповідність до робочого проекту шляхом знесення самочинно надбудованого другого поверху; у частині зустрічного позову провадження у справі припинено (а.с.73-79).

Враховуючи те, що відповідач протягом двох років з дати укладення договору від 25.01.2005 будівництво магазину не здійснив, а також те, що останній має станом на 24.07.2014 заборгованість зі сплати орендної плати за 6 місяців в розмірі 5641,26 грн, позивач звернувся з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди від 25.01.2005 та скасування його державної реєстрації.

Господарський суд Одеської області дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на таке.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно зі статтею 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Приписами статті 96 Земельного кодексу України унормовано, що землекористувачі зобов'язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Стаття 24 Закону України "Про оренду землі" встановлює право орендодавця вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 2.23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 18.05.2011 роз'яснено, що розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим, доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватись належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Згідно наявних в матеріалах справи довідок ДПІ у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про відсутність заборгованості з податків зборів, що контролюються органами доходів із зборів №1103 від 04.12.2014, №1129 від 09.12.2014 відповідач станом на 24.07.2014, на 01.12.2014 не має заборгованості із сплати податків, зборів, платежів (а.с.138, 143). Наявні в матеріалах справи квитанції також підтверджують зазначений факт (а.с.43-58, 110, 133).

Статтею 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За статтею 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Матеріалами справи не підтверджується факт не здійснення відповідачем будівництва на орендованій земельній ділянці, навпаки із змісту рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2006 у справі №30/255-06-7700 вбачається, що відповідачем здійснено будівництво магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, при цьому останнім збільшено запроектовану площу магазину приблизно на 200 кв.м за рахунок будівництва другого поверху в габаритах першого поверху, тобто з відхиленням від робочого проекту, що стало підставою для постановлення судового рішення про зобов'язання фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 привести об'єкт будівництва у відповідність до робочого проекту шляхом знесення самочинно надбудованого другого поверху.

Зазначений об'єкт нерухомого майна, як зазначалося вище, на даний час є власністю відповідача і розташований на орендованій за договором від 25.01.2005 земельній ділянці.

В договорі оренди землі від 25.01.2005 не вказані строки початку та закінчення будівництва, його обсяги, умови проведення, а тому право на будівництво магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" зберігається у орендаря протягом всього терміну дії договору.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду також враховує те, що позивачем не зазначено ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі у чому полягає шкода, завдана позивачу в зв'язку з невиконанням покладеного на відповідача обов'язку здійснити будівництво магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» та яким чином такі дії (або бездіяльність) порушують чи обмежують права орендодавця, як не підтверджується належними в розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України доказами факт наявності у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 заборгованості по сплаті орендної плати станом на 24.07.2014 та станом на день звернення позивача з відповідним позовом.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог Миколаївської міської ради про розірвання договору оренди від 25.01.2005, а враховуючи відсутність жодного обґрунтування позовних вимог про скасування державної реєстрації зазначеного договору і в цій частині також.

Перевіривши відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у оскарженому рішенні суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об'єктивно розглянув у судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані учасниками судового процесу в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 32, 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акта колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2015 у справі №916/3370/14 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 18.03.2015.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна