ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" березня 2015 р.Справа № 916/57/15-г

За позовом: Державного підприємства "Українські спеціальні системи"

До відповідача: Управління Держземагентства у Біляївському районі Одеської області

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління державної казначейської служби України у Біляївському районі Одеської області

про стягнення 82274,80 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: Василик А.В., представник за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

Суть спору: Позивач - Державне підприємство "Українські спеціальні системи" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень від 03.02.2015р. просить суд стягнути з відповідача 60000 грн. основного боргу, 6826,85 грн. пені, 1947,95 грн. 3% річних та 13500 інфляційних втрат, а також відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати.

Відповідач - Управління Держземагентства у Біляївському районі Одеської області проти задоволення позовних вимог у справі заперечує, що вбачається з наданого суду письмового відзиву повноважного представника відповідача.

Ухвалою суду від 11.03.2015р. судом було задоволено клопотання відповідача від 10.03.2015р. (вх. № ГСОО 2-1255/15) та залучено Управління державної казначейської служби України у Біляївському районі Одеської області (67600, Одеська область, м. Біляївка, вул. Леніна,150) до участі у справі №916/57/15-г в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши під час розгляду справи пояснення представника позивача, суд встановив.

23 липня 2013 року між Державним підприємством "Українські спеціальні системи" (Постачальник) та Управлінням Держземагентства у Біляївському районі Одеської області (Замовник) було укладено Договір про закупівлю програмно-апаратного комплексу за державні кошти № 11.207/13/14 (далі за текстом - Договір), згідно п. 1.1 якого Постачальник зобов'язався виготовити у 2013 році та поставити Замовникові два програмно-апаратні комплекси попередньої обробки та перевірки відомостей, які підлягають внесенню до державного земельного кадастру, захисту баз персональних даних та службової інформації зі спеціальним програмним забезпеченням, а Замовник зобов'язався прийняти і оплатити ПАК-ДЗК.

У відповідності до положень п. 3.1 Договору сторонами договору було погоджено ціну договору у розмірі 60000 грн., у т.ч. 10000 грн. ПДВ, відповідно до специфікації ПАК-ДЗК та протоколу погодження договірної ціни товару.

З урахуванням положень п. 4.1 Договору, в редакції укладеної між сторонами додаткової угоди № 1 від 24.12.2013р., Замовник зобов'язався здійснити оплату ПАК-ДЗК на підставі видаткової накладної на ПАК-ДЗК, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника, у розмірі, визначеному п. 3.1 договору. Оплата здійснюється Замовником на підставі підписаної сторонами видаткової накладної на ПАК-ДЗК не пізніше закінчення 2013р. фінансового року.

Згідно п. 5.1 Договору, в редакції укладеної між сторонами додаткової угоди № 1 від 24.12.2013р., Постачальник зобов'язався передати ПАК-ДЗК Замовнику відповідно до договору не пізніше 31.12.2013р.

На виконання умов Договору про закупівлю програмно-апаратного комплексу за державні кошти № 11.207/13/14 від 23 липня 2013 року 25.12.2013р. Державним підприємством "Українські спеціальні системи" поставлено Управлінню Держземагентства у Біляївському районі Одеської області два програмно-апаратні комплекси попередньої обробки та перевірки відомостей, які підлягають внесенню до державного земельного кадастру, захисту баз персональних даних та службової інформації зі спеціальним програмним забезпеченням на загальну суму 60000 грн., що підтверджується копією видаткової накладної № РН-0000068 та копією довіреності на отримання товарно матеріальних цінностей № 32 від 24.12.2013р., залучених до матеріалів справи (а.с. 24,25).

Претензією від 10.04.2014р. вих. №02-492 адресованою Управлінню Держземагентства у Біляївському районі Одеської області позивачем повідомлялось відповідача про наявність заборгованості за договором № 11.207/13/14 від 23 липня 2013 року та про необхідність її сплати. Листом у відповідь від 29.04.2014р. Державним підприємством "Українські спеціальні системи" було повідомлено позивача про визнання заборгованості, яка буде погашена в межах отриманого фінансування.

Як вбачається з пояснень представника позивача та не спростовується наявними у матеріалах справи доказами, Управлінням Держземагентства у Біляївському районі Одеської області не було сплачено вартість отриманого товару ПАК-ДЗК, у зв'язку з чим за відповідачем рахується заборгованість по сплаті вартості отриманого та прийнятого ПАК-ДЗК на суму 60000 грн.

Відповідно до п. 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

У зв'язку з простроченням сплати вартості отриманого ПАК-ДЗК, позивачем здійснено розрахунок пені, 3% річних та інфляційних. Так, відповідно до даних розрахунку позивача за відповідачем рахується пеня (розраховані за період з 01.01.2014р. по 30.01.2015р.) у розмірі 6826,85 грн., 3% річних (розраховані за період з 01.01.2014р. по 23.01.2015р.) у сумі 1947,95 грн. та інфляційні у розмірі 13500 грн.(розраховані за період з січня 2014р. по грудень 2014р.)

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням прийнятих на себе договірних зобов'язань відповідачем та направлені на стягнення з відповідача суми боргу у загальному розмірі 82274,80 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши під час розгляду справи пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Управлінням Держземагентства у Біляївському районі Одеської області прийнятих на себе зобов'язань за умовами Договору про закупівлю програмно-апаратного комплексу за державні кошти № 11.207/13/14 від 23 липня 2013р.

Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги Державного підприємства "Українські спеціальні системи" про стягнення основної заборгованості в розмірі 60000 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не спростовані відповідачем, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як встановлено судом, положення укладеного між сторонами Договору про закупівлю програмно-апаратного комплексу за державні кошти № 11.207/13/14 від 23 липня 2013р. не містять погодження щодо розміру пені.

Як вбачається з позиції Пленуму Вищого господарського суду України, викладеної у п. 2.1 постанови Пленуму „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17 грудня 2013 року N 14, якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом. Так, нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено статтею 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", статтею 36 Закону України "Про телекомунікації", статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій". У таких випадках нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини.

Оскільки, з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається згоди Управління Держземагентства у Біляївському районі Одеської області та Державного підприємства "Українські спеціальні системи" щодо розміру пені, в разі прострочення платежу за поставку ПАК-ДЗК, суд вважає що заявлені позивачем вимоги про стягнення пені є необґрунтованими.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача щодо сплати Відповідачем 3% річних (розрахованих за період з 01.01.2014р. по 23.01.2015р.) у сумі 1947,95 грн. та інфляційних у розмірі 13500 грн.(розрахованих за період з січня 2014р. по грудень 2014р.), вважає його таким, що відповідає обставинам справи, а заявлені на його підставі вимоги такими, що підлягають задоволенню судом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 60000 грн. основного боргу, 1947,95грн. 3% річних та 13500 інфляційних втрат. Натомість, в решті вимог позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору, розраховані пропорційно задоволених судом вимог в сумі 1680,84грн., покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Управління Держземагентства у Біляївському районі Одеської області (67600, Одеська область, м. Біляївка, вул. Заводська, буд. 34; код 38459042) на користь Державного підприємства "Українські спеціальні системи" (04119, м. Київ, вул. Мельникова, 83-Б, код 32348248) 60000 (шістдесят тисяч) грн. основної заборгованості, 13500 (тринадцять тисяч п'ятсот) грн. інфляційних, 1947 (тисяча дев'ятсот сорок сім) грн. 95 коп. 3% річних та 1680 (тисяча шістсот вісімдесят) грн. 84 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення складено 24 березня 2015 року.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко