КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2015 р. Справа№ 910/24283/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання Шлончаку Д.В.,

за участю представників сторін:

позивача: Аксьонов М.В. - за довіреністю від 02.04.2014, яка зареєстрована за № 543;

відповідача: Щербаков В.О. - за довіреністю від 18.12.2014 № 1/2,

розглянувши матеріали апеляційної скарги

державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» в особі відокремленого підрозділу «ЮЖНОУКРАЇНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ»

на рішення господарського суду міста Києва від 13.01.2015

у справі № 910/24283/14 (суддя Бондаренко Г.П.)

за позовом державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» в особі відокремленого підрозділу «ЮЖНОУКРАЇНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОМ-СЕРВІС»

про стягнення 19 665,01 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.01.2015 у справі № 910/24283/14 позов задоволено частково та вирішено стягнути з ТОВ «ЕНЕРГОПРОМ-СЕРВІС» на користь ДП «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» в особі відокремленого підрозділу «ЮЖНОУКРАЇНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» (далі - ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» в особі ВП «ЮАЕС») 10 162,80 грн - 20 % штрафу та 944,19 грн витрат по оплаті судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач подав до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 13.01.2015 у справі № 910/24283/14 частково та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 у справі № 910/24283/14 прийнято апеляційну скаргу ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» в особі ВП «ЮАЕС» до провадження та призначено її до розгляду за участю уповноважених представників сторін на 25 лютого 2015 року.

В судовому засіданні 25 лютого 2015 року представник відповідача надав пояснення, якими заперечив проти доводів, викладених в скарзі та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. Представник позивача у вказаному судовому засіданні надав усні пояснення, якими підтримав доводи, викладені в скарзі, та просив апеляційну скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04 липня 2014 року між ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» в особі ВП «ЮАЕС», як покупцем, та ТОВ «ЕНЕРГОПРОМ-СЕРВІС», як постачальником, укладено договір на постачання товару № 53-123-08-14-00532 (далі - Договір). Відповідно до предмету Договору постачальник зобов'язується передати покупцеві, а покупець приймає на себе зобов'язання прийняти і сплатити товар у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (додаток до Договору № 1), що є невід'ємною частиною Договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2013 року. (п. 1.1 Договору)

Згідно з п. 2.1 Договору загальна вартість товару складає 50 814,00 грн.

Пунктом 2.3 Договору сторони погодили, що після підписання Договору його сума (ціна товару) зміні не підлягає.

Постачання здійснюється у червні - липні 2014 року (п. 3.1. Договору).

Сторони пунктом 4.1 Договору погодили, що у разі порушення зобов'язань за Договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені Договором, постачальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого товару.

Крім того, у разі односторонньої відмови постачальника від виконання своїх зобов'язань по договору, постачальник зобов'язаний сплатити покупцю штраф в розмірі 20 % суми договору (п. 4.4 Договору).

У відповідності до п. 11.3.1 Договору постачальник зобов'язався забезпечити постачання у строки, встановлені договором.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Спір між сторонами даної справи виник внаслідок порушення відповідачем зобов'язання з поставки товару у встановлений п. 3.1. Договору термін. У зв'язку з наведеним, позивачем заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 47-48), про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені в сумі 5 945,23 грн та штрафу в сумі 3 556,98 грн, також штрафу в сумі 10 162,80 грн на підставі п. 4.4 Договору.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище обставин, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач звертався до позивача з листами від 25.07.2014 № 63 і від 12.09.2014 № 69, в яких ТОВ «ЕНЕРГОПРОМ-СЕРВІС» повідомило про неможливість поставки товару за обумовленою Договором ціною та запропонувало ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» в особі ВП «ЮАЕС» збільшити ціну товару до 87 446,40 грн шляхом укладення відповідної додаткової угоди до Договору.

Матеріали справи не містять доказів щодо погодження позивачем збільшення ціни Договору.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «ЕНЕРГОПРОМ-СЕРВІС» у згаданих вище листах фактично відмовилося в односторонньому порядку від виконання ним зобов'язання за Договором щодо поставки товару.

Отже, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно врахував при вирішенні даного спору приписи ст. 230 та ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України та дійшов до правильного висновку щодо наявності підстав для застосування до відповідача господарської санкції у вигляді штрафу, передбаченого п. 4.4 Договору, за односторонню відмову ТОВ «ЕНЕРГОПРОМ-СЕРВІС» від виконання своїх обов'язків за Договором.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача 20 % штрафу від суми Договору, що складає 10 162,80 грн, є законним.

Крім того, відносно заявлених ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» в особі ВП «ЮАЕС» вимог про стягнення з відповідача неустойки (пеня, штраф) за прострочення ним виконання зобов'язання з поставки товару колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вже встановлено вище, ТОВ «ЕНЕРГОПРОМ-СЕРВІС» відмовилося в односторонньому порядку від виконання ним зобов'язання за Договором, що в свою чергу, й стало підставою для задоволення судом першої інстанції такої вимоги. Тобто, відповідач за свої дії несе відповідальність, передбачену п. 4.4 Договору.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 ст. 615 ЦК України передбачено, що внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Отже, зобов'язання відповідача з поставки товару вважається припиненим у зв'язку з односторонньою відмовою. При цьому, вказане зобов'язання припинилося до настання прострочення виконання.

Таким чином, колегія погоджується з висновками місцевого суду про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності шляхом стягнення неустойки (пеня, штраф), оскільки таке зобов'язання ТОВ «ЕНЕРГОПРОМ-СЕРВІС» за Договором припинилося до настання прострочення у його виконанні.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення господарського суду міста Києва від 13.01.2015 у справі № 910/24283/14 відповідає обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню. У зв'язку з цим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судовою колегією встановлено відсутність належних доказів щодо обставин, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджували б наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

В той же час, доводи скаржника зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, що не впливає на результат розгляду справи.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» в особі відокремленого підрозділу «ЮЖНОУКРАЇНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» на рішення господарського суду міста Києва від 13.01.2015 у справі № 910/24283/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 13.01.2015 у справі № 910/24283/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/24283/14 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді О.І. Лобань

А.Г. Майданевич

Повний текст постанови складено 11 березня 2015 року.