ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2015 р. Справа № 909/853/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Кравчук Н. М.

суддів Мирутенко О.Л.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина-Табак» (надалі ТзОВ «Галичина-Табак») за №48-01 від 10.02.2015р.

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2015р. про відстрочку та розстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.05.2014р.

у справі № 909/853/13

за позовом: ТзОВ "Галичина- Табак", м. Івано-Франківськ

до відповідача: Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, м. Івано-Франківськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача: Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, м.Івано-Франківсько

про стягнення заборгованості в сумі 924 360,94 грн.

з участю учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Шкурашівський І.Р. - представник (довіреність №01-07/456 від 29.08.2014); Мартинюк Ю.І. - представник (довіреність №01-07/39 від 02.02.2015)

від ВДВС Івано-Франківського МУЮ: не з'явився

Учасникам судового процесу роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу від сторін не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Апеляційний розгляд скарги здійснюється згідно ч.3 ст. 106 ГПК України за копіями матеріалів, необхідних для розгляду ухвали місцевого господарського суду про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 12.05.2014р. у справі №909/853/13 (суддя Ткаченко І. В.) стягнуто з Івано-Франківського обласного державного об єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на користь ТзОВ "Галичина-Табак" заборгованість в сумі 924 360,94 грн. та 18 48722 грн. судового збору.

Дане рішення залишено в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.07.2014р.

10.07.2014р. господарським судом Івано-Франківської області видано наказ №841 про примусове виконання рішення суду.

22.09.2014р. старшим державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ відкрито виконавче провадження №44797474 з виконання даного наказу (а.с. 52).

26.12.2014р. старшим державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ винесено постанову про арешт коштів. (а.с. 65-72).

12.01.2015р. до господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості про відстрочку виконання вищевказаного рішення суду (а.с. 56).

02.02.2015р. в судовому засіданні відповідачем подано заяву № 01-07/40 про відстрочку та розстрочку виконання рішення, в якій просить відстрочити виконання рішення суду на 6 місяців, розстрочити виконання рішення на 12 місяців шляхом сплати суми заборгованості рівними платежами щомісячно та скасувати заходи забезпечення виконавчого провадження шляхом зняття арешту з розрахункових рахунків відповідача (а.с. 83-84).

Дана заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду у даній справі розпочато виконавче провадження та накладено арешт на всі рахунки підприємства, однак кошти на рахунках відсутні, внаслідок чого виробничі процеси на підприємстві зупинено, збільшується заборгованість по заробітній платі та обов'язкових платежах. Вказує на те, що стосовно відповідача триває процедура банкрутства, на даний час підприємство знаходиться в процедурі розпорядження майном, відтак, вважає, що тільки надання відстрочки та розстрочки виконання рішення надасть можливість відновити виробництво та поетапно погасити заборгованість.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2015р. у справі №909/853/13 (суддя Кобрин О.М.) заяву Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості задоволено частково. Відстрочено виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.05.2014р. у справі №909/853/13 на 6 місяців, тобто до 06.08.2015р. Розстрочено виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.05.2014р. у справі №909/853/13 на 6 місяців рівними платежами згідно наступного графіку:

- до 01.09.2015 - 157 141,36 грн.;

- до 01.10.2015 - 157 141,36 грн.;

- до 01.11.2015 - 157 141,36 грн.;

- до 01.12.2015 - 157 141,36 грн.;

- до 01.01.2016 - 157 141,36 грн.;

- до 01.02.2016 - 157 141,36 грн.

Знято арешт з р/р 335 в ПАТ "Діамантбанк", що відкритий на ім'я Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (і.к. 00375409). В решті вимог заяви Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості відмовлено (а.с. 99-101).

Задовольняючи заяву, місцевий господарський суд керувався тим, що реальне виконання судового рішення у даній справі можливе тільки за рахунок коштів відповідача (боржника). На даний час кошти на рахунках боржника відсутні та за період дії арештів на рахунки боржника не надходили. Необхідні кошти для погашення заборгованості боржника можуть бути отримані за результатами виробничої діяльності боржника. За таких обставин, суд надав час відповідачу для відновлення виробничих процесів із виготовлення та реалізації продукції та частково задовольнив заяву, відстрочивши виконання рішення суду на 6 місяців та розстрочивши сплату боргу на 6 місяців рівними платежами.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2015р. у справі № 909/853/13, ТзОВ «Галичина-Табак» звернулося до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій ухвалу суду першої інстанції вважає прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви відмовити. Зокрема, скаржник зазначає, що відповідач з часу набрання рішенням законної сили (01.07.2014р.) не здійснив жодних заходів, спрямованих на сплату боргу, а також що відповідач не надав жодних належних і допустимих доказів того, що підприємство знаходиться в скрутному матеріальному становищі та що у відповідача відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 14.02.2015р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформовано зі суддів: Кравчук Н.М - головуючий суддя, Гнатюк Г.М. та Мирутенко О.Л.

В зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Гнатюк Г.М., розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 16.02.2015р. в склад колегії суддів для розгляду справи №909/853/13 внесено зміни, замість судді Гнатюк Г.М. введено суддю Якімець Г.Г.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.02.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 26.02.2015р.

Ухвалою суду від 26.02.2015р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою суду від 26.02.2015р. залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ВДВС Івано-Франківського МУЮ, розгляд апеляційної скарги відкладено на 12.03.2015р.

Позивач участі уповноваженого представника в судовому засіданні 12.03.2015 р. не забезпечив, надіслав телеграму, в якій просить відкласти розгляд справи, в зв'язку з перебуванням представника Дворського В.М. на лікарняному та неможливістю забезпечити в дане судове засідання іншого представника (зареєстрована в канцелярії суду за вх№ 01-14198/15 від 11.03.2015р.).

Дане клопотання суд вважає необґрунтованим, оскільки сторона не позбавлена права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з нею трудовими відносинами. Крім того, на сторону покладається обов'язок доведення тих чи інших обставин, на які вона посилається в своєму клопотанні. Всупереч зазначеному, позивачем не долучено жодних доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин. З огляду на викладене, а також на обмеженість процесуальних строків для розгляду спору, суд відхиляє клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Представники відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечили, просять суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін. Крім того, подали суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів (зареєстровані в канцелярії суду за вх № 01-04/1591/15 від 10.03.2015р. та за вх № 01-04/1679/15 від 12.03.2015р.) та долучили докази надсилання ВДВС Івано-Франківського МУЮ заяви про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Третя особа участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про дату час і місце розгляду справи, вимог ухвали суду від 26.02.2015 р. щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу не виконала.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заперечення на неї, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про часткове скасування ухвали місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Згідно з ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 116 ГПК України встановлено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.09.2014р. на виконання вищезазначеного рішення господарського суду від 12.05.2014р. та .наказу від 10.07.2014р. про примусове виконання рішення суду відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44797474.

Враховуючи, що відповідач (боржник) не вжив заходів в частині сплати заборгованості перед позивачем (стягувач), державний виконавець розпочав заходи з примусового виконання рішення суду, зокрема, 26.12.2014р. винесено постанову про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження на суму 942 848,16 грн.

Судом першої інстанції було з'ясовано, що в примусовому порядку стягнення не відбулось у зв'язку із відсутністю коштів у боржника, що підтверджується довідками ПАТ "КБ "Стандарт" та ПАТ "Діамантбанк" (а.с. 86-87).

Згідно з п. 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012р. господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Підставою для розстрочення або відстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду чи роблять його виконання неможливим у термін або встановлений господарським судом способом.

Відповідач є державним підприємством, що підтверджується спеціальним витягом з ЄДР станом на 22.01.2015р., з якого вбачається, що засновником Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості є Міністерство аграрної політики України (а.с. 73-74).

На підтвердження свого скрутного фінансового становища позивачем подано довідку № 01-07/34 від 29.01.2015р., згідно з якою заборгованість відповідача по заробітній платі за грудень 2014 року становить 721 000,00 грн., за податками, комунальними платежами, послугами та перед постачальниками становить 5 277 066,80 грн. (а.с. 88).

Відповідно до ч.1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

У статті 2 цього Закону зазначено, що під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 01.01.2011р., та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Тобто, у зв'язку із встановленим законодавчим шляхом обмеженням щодо примусової реалізації майна державних підприємств, виконання судового рішення у даній справі шляхом звернення стягнення на майно відповідача (боржника) не є можливим.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Вказана частина статті визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання, зокрема, відстрочки або розстрочки виконання рішення суду, має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012р. зазначено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. (п.7.1.1), а розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо) (п. 7.1.2).

Як зазначалося вище, фінансовий стан підприємства відповідача є вкрай важким, зважаючи на відсутність фінансових надходжень внаслідок призупинення виробничої діяльності, наявність значної заборгованості по виплаті заробітної плати, а також по розрахунках з бюджетом та іншими контрагентами, неможливість реалізації майна підприємства в порядку примусового виконання судових рішень.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що стосовно відповідача ще 08.04.2003р. було порушено провадження у справі про банкрутство. На даний час, згідно з ухвалами господарського суду та Львівського апеляційного господарського суду справа № Б-11/45-3/270-21/145 про банкрутство Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості перебуває на стадії розпорядження майном.

Як зазначалося вище, задовольняючи заяву, місцевий господарський суд керувався тим, що реальне виконання судового рішення у даній справі можливе тільки за рахунок коштів відповідача (боржника). На даний час кошти на рахунках боржника відсутні та за період дії арештів на рахунки боржника не надходили. Необхідні кошти для погашення заборгованості боржника можуть бути отримані за результатами виробничої діяльності боржника. За таких обставин, суд дійшов висновку про надання відповідачу часу для відновлення виробничих процесів із виготовлення та реалізації продукції, відстрочивши виконання рішення суду на 6 місяців та розстрочивши сплату боргу на 6 місяців рівними платежами.

Окрім того, зняв арешт з одного із належних боржнику рахунків, а саме р/р 335 в ПАТ "Діамантбанк", для надання можливості здійснювати розрахункові операції, щоб відновити виробничі процеси та реально виконати рішення суду.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що частково задоволивши заяву відповідача про розстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.05.2014р. у справі № 909/853/13, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано взяв до уваги важкий фінансовий стан та майнові інтереси обох сторін, врахував, що негайне виконання рішення спричинить ліквідацію підприємства, а часткове помісячне погашення боргу буде в інтересах обох сторін, оскільки забезпечить діяльність підприємства, отримання ним прибутків та можливість погашення боргу.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, надаючи одночасно відповідачу відстрочку та розстрочку виконання рішення припустився процесуальної помилки, оскільки ст.121 ГПК України передбачає право суду лише відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції розцінює наведені відповідачем обставини, як такі, що дають право на розстрочення виконання рішення суду та погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання рішення господарського суду та зняття арешту з рахунку боржника. В частині заяви про відстрочення виконання рішення слід відмовити.

У відповідності до ч.4 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

При цьому слід враховувати, що ухвала про розстрочку виконання рішення господарського суду не є підставою для відкриття нового виконавчого провадження, а підлягає виконанню у раніше відкритому на підставі судового наказу виконавчому провадженні як процесуальний акт (документ), яким надається розстрочка виконання судового рішення (рішення Конституційного суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013р.).

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати частково, а апеляційну скаргу задоволити частково.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106, 121 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд - ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу ТзОВ «Галичина-Табак» за №48-01 від 10.02.2015р. задоволити частково.

2. Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2015р. у справі № 909/853/13 скасувати в частині відстрочення виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.05.2014р. В цій частині прийняти нове рішення, яким в задоволені заяви відмовити.

В частині вимог щодо розстрочення виконання рішення суду задоволити частково, виклавши п.3 резолютивної частини ухвали в такій редакції:

«Розстрочити виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.05.2014р. у справі № 909/853/13 з 12.03.2015р. на 12 місяців рівними платежами згідно наступного графіку:

- до 12.04.2015р. - 77 030,08 грн.;

- до 12.05.2015р. - 77 030,08 грн.;

- до 12.06.2015р. - 77 030,08 грн.;

- до 12.07.2015р. - 77 030,08 грн.;

- до 12.08.2015р. - 77 030,08 грн.;

- до 12.09.2015р. - 77 030,08 грн.;

- до 12.10.2015р. - 77 030,08 грн.;

- до 12.11.2015р. - 77 030,08 грн.;

- до 12.12.2015р. - 77 030,08 грн.;

- до 12.01.2016р. - 77 030,08 грн.;

- до 12.02.2016р. - 77 030,08 грн.;

- до 12.03.2016р. - 77 030,08 грн.».

3. Пункт 4 ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2015р. доповнити словами такого змісту: «в межах суми розстрочки».

4. Судові витрати по розгляду апеляційної скарги залишити за ТзОВ «Галичина-Табак».

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

6. Справу передати до господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Мирутенко О.Л.

Якімець Г.Г.