КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" березня 2015 р. Справа №2/149-08

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Куксова В.В.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

ВПВР ДВС Головного управління юстиції у

Київській області

на Ухвалу Господарського суду Київської області

від 05.11.2014 №2/149-08, прийняту

на підставі ст. 121-2 ГПК України

за скаргою КП Білоцерківської міської ради

"Білоцерквтепломережа", м. Біла Церква

на дії Відділу примусового виконання рішень

управління державної виконавчої служби

Головного управління юстиції у Київській

області

у справі № 2/149-08 ( суддя Конюх О.В.)

за позовом ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

до відповідача КП Білоцерківської міської ради

"Білоцерквтепломережа", м. Біла Церква

про стягнення 6 942 305,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.11.2014 №2/149-08 скаргу відповідача КП Білоцерківської міської ради "Білоцерквтепломережа" на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області в порядку ст. 121-2 ГПК України з приводу винесення Постанови від 22.09.2014 про стягнення з боржника виконавчого збору задоволено; визнано дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області по стягненню з боржника у виконавчому провадженні ВП №11643259 виконавчого збору в розмірі 648 278,22 грн. незаконними; визнано недійсною Постанову від 22.09.2014 ВП №11643259 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 648 278,22 грн., видану державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Чертком О.Ф. з виконання Наказу Господарського суду Київської області від 25.12.2008 у справі № 2/149-08.

Не погоджуючись з прийнятою Ухвалою, ВПВР ДВС Головного управління юстиції у Київській області звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просив Ухвалу Господарського суду від 05.11.2014 № 2/149-08 по даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні скарги відповідача повністю.

Розглянувши матеріали вказаної апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає поверненню на підставі п.2, п.3 ст. 97 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Частиною 3 ст. 94 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як вбачається з наданих на розгляд колегії суддів матеріалів апеляційної скарги, скаржником не надано жодних доказів надсилання копії апеляційної скарги на адресу інших учасників апеляційного провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВГСУ № 7 від 17.05.2011р. зазначено, що доказом надсилання копії скарги іншим сторонам у справі є розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), а також доданий до апеляційної скарги реєстр поштових відправлень, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про недодержання скаржником п.2 ч.1 ст. 97 ГПК України, що є самостійною підставою повернення апеляційної скарги.

Крім п.2 ч.1 ст. 97 ГПК України, скаржником не дотримано вимог п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК, а саме щодо сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно п.п. 8 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду справляється судовий збір у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, що в свою чергу складає - 609,00 грн.

Згідно чинного законодавства платіжні доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанції установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При зверненні з апеляційною скаргою органом ДВС не надано жодних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість заявлено Клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по даній справі.

У вказаному Клопотанні скаржником зазначено, «…що Державна виконавча служба є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється казначейською службою України та лише в межах відкритих бюджетних асигнувань».

На думку скаржника, вказані обставини є підставою для відстрочення сплати судового збору при апеляційному оскарженні судового рішення. Враховуючи викладені обставини, орган ДВС просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на Ухвалу Господарського суду Київської області від 05.11.2014 №2/149-08.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Пункт 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. № 7 зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

В силу ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, скаржником по даній справі не наведено доводів та не надано належних доказів того, що фінансове становище останнього робить неможливим на теперішній час сплату судового збору за подання апеляційної скарги на Ухвалу у розмірі - 609,00 грн.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (пункт 3.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013р.)

Наведена правова позиція викладена в Постановах Вищого господарського суду України від 05.03.2014 № 902/1266/13, від 19.01.2015 № 917/286/13-г, від 10.03.2015 № 924/941/14.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на незначну суму судового збору, а також недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору позивачем, клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору залишається без задоволення, а вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається колегією суддів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

За вказаних обставин, апеляційна скарга ВПВР ДВС Головного управління юстиції у Київській області на Ухвалу Господарського суду Київської області від 05.11.2014 № 2/149-08 не приймається до розгляду і повертається колегією суддів скаржнику на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись п. 2, 3 ч. 1 ст. 97, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути апеляційну скаргу ВПВР ДВС Головного управління юстиції у Київській області на Ухвалу Господарського суду від 05.11.2014 № 2/149-08 з доданими матеріалами на 5 аркушах.

Копію Ухвали Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 № 2/149-08 надіслати зазначеним у скарзі сторонам.

Матеріали справи № 2/149-08 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді М.Л. Яковлєв

В.В. Куксов