Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

"17" березня 2015 року Справа № 927/43/15

Позивач: Приватне виробниче підприємство "Нова Хвиля", вул. Гоголя, 22, кв.12, м.Чернігів, 14038

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю „Клімово-Логістик", вул. Советская, 135, пгт. Клімово, Брянський р-н, Брянська область, Російська Федерація, 242040

про стягнення 3748987,93 рублів РФ (1049904,00 грн.)

Суддя Федоренко Ю.В.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Олійник С.А. - представник, довіреність без номера від 16.01.2015

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне виробниче підприємство „Нова Хвиля" звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Клімово-Логістик" про стягнення заборгованості за контрактом №11/07-12 від 11.07.2012 в сумі 3748987,93 рублів РФ, що в еквіваленті складає 1049904,00 грн.

У відповідності до ст. 124 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст.4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності (набрала чинності для України 19 грудня 1992 року) компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав відповідач мав постійне місце проживання або місце знаходження на день висування позову.

Згідно ч.2 ст. 4 вказаної угоди передбачено, що компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

В додатковій угоді №5 від 06.01.2015 до контракту №11/07-12 від 11.07.2012 сторони узгодили, що всі неврегульовані спірні питання підлягають розгляду в господарському суді Чернігівської області України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає прийняттю до розгляду господарським судом Чернігівської області.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 16.01.2015 порушено провадження у справі №927/43/15, призначено судове засідання на 17.02.2015 на 09год.00хв., а також вирішено питання щодо звернення у встановленому законом порядку до компетентного суду Російської Федерації - Арбітражного суду Брянської області із судовим дорученням про надання правової допомоги щодо вручення відповідачу вказаної ухвали.

Одночасно даною ухвалою провадження у справі було зупинено до 20.11.2014 на підставі ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з необхідністю надсилання судового доручення про надання правової допомоги до іноземного суду.

16.01.2015 господарським судом Чернігівської області на підставі Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованою Постановою Верховної Ради України N2889-XII від 19.12.1992 (дата підписання Україною: 20 березня 1992 р. Дата набуття чинності для України: 19 грудня 1992 р.), було надіслано Арбітражного суду Брянської області доручення про вручення Відповідачу ухвали господарського суду Чернігівської області від 16.01.2015 про порушення провадження у справі №927/43/15.

18.02.2015 до господарського суду Чернігівської області надійшло підтвердження про вручення 12.02.2015 Арбітражним судом Брянської області ухвали господарського суду Чернігівської області від 16.01.2015 про порушення провадження у справі №927/43/15 Полехіній О.М. директору ТОВ „Клімово-Логістик".

Згідно ухвали господарського суду Чернігівської області від 17.02.2015 провадження у справі №927/43/15 поновлено.

До початку судового засідання від позивача 16.02.2015 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з можливістю вирішення спору у позасудовому порядку.

Позивач витребувані судом документи не надав.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, повноваженого представника в судове засідання не направив.

Про поважність причин нез'явлення Відповідача у судове засідання 17.02.2015 суд не повідомлено.

Приймаючи до уваги, що неподання сторонами витребуваних судом документів перешкоджає розгляду справи по суті, враховуючи можливість вирішення спору між сторонами, суд з метою повного та об'єктивного дослідження всіх обставин по даній справі, задовольнив заяву позивача про відкладення розгляду справи та відклав розгляд справи, зобов'язавши сторони надати витребувані документи.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 17.02.2015 розгляд справи було відкладено та призначено на 17.03.2015 о 09:00год.

Одночасно даною ухвалою провадження у справі було зупинено до 17.03.2015 на підставі ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з необхідністю надсилання судового доручення про надання правової допомоги до іноземного суду.

18.02.2015 господарським судом Чернігівської області на підставі Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованою Постановою Верховної Ради України N2889-XII від 19.12.1992 (дата підписання Україною: 20 березня 1992 р. Дата набуття чинності для України: 19 грудня 1992 р.), було надіслано Арбітражному суду Брянської області доручення про вручення відповідачу ухвали господарського суду Чернігівської області від 17.02.2015 про відкладення розгляду справи №927/43/15.

Крім того, 18.02.2015 господарським судом Чернігівської області на адресу ТОВ „Клімово-Логістик" (вул. Советская, 135, пгт. Клімово, Брянський р-н, Брянська область, Російська Федерація, 242040) було направлено ухвалу господарського суду Чернігівської області від 17.02.2015 про поновлення провадження у справі №927/43/15 та ухвалу господарського суду Чернігівської області від 17.02.2015 про відкладення та зупинення провадження у справі №927/43/15.

Вищевказане поштове відправлення було отримано відповідачем 25.02.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №RA 140412152UA, яке міститься в матеріалах справи №927/43/15 (а.с.60).

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 17.03.2015 провадження у справі №927/43/15 поновлено.

У судовому засіданні 17.03.2015 представник Позивача підтримав позовні вимоги, які обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов контракту №11/07-12 від 11.07.2012.

23.02.2015 від відповідача надійшов відзив без номера та дати, в якому відповідач підтверджує поставку позивачем на адресу відповідача сільськогосподарської продукції у строки, кількості та за ціною, які вказані в позовній заяві позивачем. Розрахунки з позивачем не здійснені в строки, які передбачені контрактом в зв'язку з тимчасовими фінансовими труднощами відповідача.

Крім того, у вказаному відзиві відповідач повідомляє суд, що про день розгляду справи повідомлені належним чином та просить суд розглянути справу без участі представника відповідача.

Представник позивача не заперечував проти клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника.

Суд задовольнив вищевказане клопотання відповідача про розгляд справи без участі представника відповідача, оскільки, відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України, участь у судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про розгляд справи без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника Позивача, суд,

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2012 року між Приватним виробничим підприємством „Нова Хвиля" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Клімово-Логістик" було укладено контракт №11/07-12 (далі-Контракт).

Згідно з п.1.1. Контракту продавець (позивач) продає, а покупець (відповідач) купує та оплачує сільськогосподарську продукцію (надалі товар) в такому асортименті: помідори свіжі - 2000 тн., огірки свіжі - 2000 тн., картопля свіжа - 2000 тн., яблука свіжі - 2000 тн., капуста білокачанна свіжа - 1000 тн., цибуля ріпчаста 1000 тн., буряк свіжий - 1000 тн., слива свіжа 1000,00тн., груша свіжа 1000,00тн. та ін.

Згідно п. 1.2 Контракту вартість товару визначається згідно з Інвойсом на кожну партію товару.

Згідно п. 2.1 Контракту ціни на товар встановлені в рублях РФ, приведені в Інвойсах до контракту з базисом поставок, згідно Інвойса по Інкотермс-2010.

Згідно п. 3.1 Контракту загальна сума контракту складає 200000000,00 руб РФ.

Пунктом 4.1 контракту строк дії контракту визначений з 11.07.2012 по 11.07.2014.

Додатковою угодою №3 от 20.06.2014 строк дії контракту продовжено до 11.06.2016.

Згідно п. 7.1 Контракту покупець оплачує кожну партію товару банківським переказом в рублях РФ на рахунок продавця.

Згідно п. 7.2 Контракту оплата здійснюється як в попередній формі (передоплата) повної або часткової, так і з відстрочкою платежу на протязі 90-та календарних днів з моменту закінчення митного оформлення товару та території Російської Федерації шляхом перерахування грошових коштів з рахунку покупця на рахунок продавця або на рахунок, який вказаний в письмовому розпорядженні продавця.

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 3799800,00 руб. РФ.

На підтвердження поставки товару позивачем надані завірені митним органом копії:

-митних декларацій № 102110000/2014/015348 від 11.10.2014, № 102110000/2014/015350 від 11.10.2014, № 102110000/2014/015393 от 14.10.2014, № 102110000/2014/015395 від 14.10.2014, № 102110000/2014/015417 від 15.10.2014;

-інвойсів №79 від 11.10.2014, №78 від 11.10.2014, №82 від 14.10.2014, №81 від 14.10.2014, №83 від 15.10.2014,

- міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) А№0698615 від 11.10.2014, А№005361 від 11.10.2014, від 14.10.2014, А№0002318 від 14.10.2014, А№0698618 від 15.10.2014.

Згідно митної декларації № 102110000/2014/015348 від 11.10.2014 та електронного інвойсу позивач здійснив поставку відповідачу сільськогосподарської продукції - помідори свіжі, стандартні вагою нетто 18 000 кг. на суму 540 000,00 руб. РФ.

Згідно митної декларації № 102110000/2014/015350 від 11.10.2014 та електронного інвойсу позивач здійснив поставку відповідачу сільськогосподарської продукції - помідори свіжі вищого сорту вагою нетто 18 000 кг. на суму 961 200,00 руб. РФ

Згідно митної декларації № 102110000/2014/015393 от 14.10.2014 та електронного інвойсу позивач здійснив поставку відповідачу сільськогосподарської продукції - помідори свіжі вагою нетто 18 000 кг. на суму 1 002 600,00 руб. РФ.

Згідно митної декларації № 102110000/2014/015395 від 14.10.2014 та електронного інвойсу позивач здійснив поставку відповідачу сільськогосподарської продукції - помідори свіжі вагою нетто 18 000 кг. на суму 702 000,00 руб. РФ.

Згідно митної декларації № 102110000/2014/015417 від 15.10.2014 та електронного інвойсу позивач здійснив поставку відповідачу сільськогосподарської продукції - помідори свіжі вагою нетто 18 000 кг. на суму 594 000,00 руб. РФ.

Відповідач здійснив оплату за поставлений товар лише частково.

Відповідач підтверджує поставку позивачем на адресу відповідача сільськогосподарської продукції у строки, кількості та за ціною, які вказані в позовній заяві позивачем та не заперечує щодо існування у відповідача перед позивачем заборгованості за поставлений товар відповідно до умов контракту.

На підтвердження існування заборгованості ТОВ „Клімово-Логістик" перед ПВП „Нова Хвиля" по зовнішньо-економічному контракту №11/07-12 від 11.07.2012 позивач надав суду довідку №94 від 16.03.2015 ПАД „Діамант банк" у м.Чернігів, яка підтверджує заборгованість за митними деклараціями №№ 102110000/2014/015348 від в розмірі 489 187,93 руб. РФ, № 102110000/2014/015350 от 11.10.2014 в розмірі 961 200,00 руб. РФ, № 102110000/2014/015393 від 14.10.2014 в розмірі 1 002 600,00руб. РФ, № 102110000/2014/015395 від 14.10.2014 в розмірі 702 000,00 руб. РФ, № 102110000/2014/015417 від 15.10.2014 в розмірі 594 000,00 руб. РФ.

Таким чином, загальна сума боргу відповідача перед позивачем за поставлений товар 3 748 987,00 руб. РФ.

З урахуванням викладеного, Позивач просить стягнути з Відповідача 3 748 987,00 руб. РФ, що в еквіваленті складає 1049904,00 грн.

Згідно зі ст.3 Господарського процесуального кодексу України:

"Мова господарського судочинства визначається статтею 14 Закону України "Про засади державної мовної політики"."

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.14 Закону України "Про засади державної мовної політики":

1. Судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами).

5. Слідчі і судові документи складаються державною мовою."

Згідно зі ст.9 Конституції України:

"Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України."

Відповідно до ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29 червня 2004 року N1906-IV:

" 1. Чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

2. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору."

Згідно з ч.ч.1,3 ст.4 Господарського процесуального кодексу України:

"Господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору."

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України:

"Іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України."

Відповідно до п.п.1-3,6,11 ст.1 Закону України "Про міжнародне приватне право" від 23 червня 2005 року N 2709-IV (далі Закон):

"Для цілей цього Закону терміни вживаються в такому значенні:

1) приватноправові відносини - відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи;

2) іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм:

· хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою;

· об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави;

· юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави;

3) колізійна норма - норма, що визначає право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом;

6) правова кваліфікація - визначення права, що підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом;

11) міжнародний договір України - чинний міжнародний договір України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України."

Згідно з п.п.1-3 ч.1 ст.2 Закону:

"1. Цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом:

1) визначення застосовуваного права;

2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб;

3) підсудність судам України справ з іноземним елементом."

Відповідно до ст.3 Закону:

"Якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору."

Згідно ст.1 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованою Постановою Верховною Радою України N2889-XII від 19.12.1992, дата підписання Україною: 20 березня 1992 р. Дата набуття чинності для України: 19 грудня 1992р. (далі Угода):

"Ця Угода регулює питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб'єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними."

Відповідно до ст.2 Угоди:

"Для цілей цієї Угоди під господарюючими суб'єктами розуміються підприємства, їх об'єднання, організації будь-яких організаційно-правових форм, а також громадяни, які мають статус підприємця згідно із законодавством, що діє на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, та їх об'єднань."

Згідно з ч.ч.1,2 ст.25 Закону:

"1. Особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи.

2. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави."

Відповідно до ст.26 Закону:

"Цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи."

Згідно зі ст.6 Угоди:

"Документи, видані або засвідчені закладом або спеціально уповноваженою особою в межах їх компетенції за встановленою формою і скріплені офіційною печаткою на території однієї з держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, приймаються на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав без будь-якого спеціального посвідчення.

Документи, які на території однієї з держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядаються як офіційні документи, мають на території інших держав - учасниць Співдружності доказову силу офіційних документів."

Відповідно до п. "а" ст.11 Угоди:

"Цивільне законодавство однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав застосовується на території іншої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав згідно з такими правилами:

а) цивільна правоздатність і дієздатність юридичних осіб і підприємців визначається за законодавством держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, на території якої заснована юридична особа, зареєстрований підприємець."

Позивачем надана копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно реєстрації Позивача станом на 23.01.2015.

Як вбачається з інформаційної виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, яка надійшла від Арбітражного суду Брянської області 18.02.2015. (а.с.50-51) ТОВ „Клімово-Логістик" зареєстровано за адресою: вул. Советская, 135, пгт. Клімово, Брянський р-н, Брянська область, Російська Федерація, 242040 в якості юридичної особи 26.08.2010. Відомості щодо припинення діяльності даного суб'єкта господарювання у зазначеному реєстрі відсутні.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що ТОВ „Клімово-Логістик" має необхідну цивільну правоздатність і дієздатність як для укладення вищевказаного Контракту з Позивачем, так і для участі в господарському процесі в господарських судах України в статусі учасника судового процесу, зокрема і Відповідача.

Доказів зворотного Відповідачем суду не представлено.

Згідно зі ст.124 Господарського процесуального кодексу України:

"Підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України."

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону:

"Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону."

Згідно з п.1 ч.1 ст.76 Закону:

" 1. Суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону."

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.4 Угоди:

"Компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду."

В додатковій угоді №5 від 06.01.2015 до контракту №11/07-12 від 11.07.2012 сторони узгодили, що всі неврегульовані спірні питання підлягають розгляду в господарському суді Чернігівської області України.

На підставі викладеного, та враховуючи положення ст.ст.1,2,12,13 Господарського процесуального кодексу України суд доходить висновку, що дана справа підвідомча та підсудна господарському суду Чернігівської області.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону:

"Право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України."

Відповідно до ст.43 Закону:

"Сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України."

Згідно з п.1 ч.1 ст.44 Закону:

"У разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частин другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, є:

1) продавець - за договором купівлі-продажу."

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.32 Закону:

" 2. У разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв'язок із правочином.

3. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов'язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження."

Згідно п.п. "г, є" ст.11 Угоди:

"Цивільне законодавство однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав застосовується на території іншої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав згідно з такими правилами:

г) форма угоди визначається за законодавством місця її здійснення. Форма угод щодо будівель, іншого нерухомого майна і прав на нього визначається за законодавством місця знаходження такого майна;

є) права і обов'язки Сторін за угодою визначаються за законодавством місця здійснення, якщо інше не передбачене угодою Сторін."

На підставі викладеного, враховуючи, що сторонами в Контракті не визначено право, яке підлягає застосуванню до врегульованих ним правовідносин, що стали предметом даного спору, що місцем здійснення Контракту та місцем знаходження Постачальника за Контрактом, яким є Позивач по справі, є м. Чернігів Чернігівської області держави Україна, суд доходить висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню законодавство України.

Згідно з ч.1 ст.265 Господарського кодексу України:

"За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму."

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України

"Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)."

Відповідно до ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України (далі ГКУ):

"Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться."

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином."

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів своєчасної оплати товару, як і доказів, які б спростовували вищевикладені обставини, не надав.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На користь позивача слід стягнути 3 748 987,93 рублів Російської Федерації, що в еквіваленті на день подачі позовної заяви складає 1 049 904,00 грн.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, суд доходить висновку, що відповідно до ч.2 ст.49 Господарського процесуального кодексу судовий збір має бути покладений в повному обсязі на Відповідача.

Керуючись ст.ст.22, 33, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Клімово-Логістик", вул. Советская, 135, пгт. Клімово, Брянський р-н, Брянська область, Російська Федерація, 242040, (ИНН , ОКПО 65809706, КПП 324101001 ОГРН 530 р/с Брянское ОСБ № 8605, г. Брянск Среднерусского банка СБ РФ ИНН /323402001 ОКПО 02789954 БИК 041501601, к/с ) на користь Приватного виробничого підприємства „Нова Хвиля", вул. Гоголя, буд.22 кв.12, м.Чернігів, 14005, Україна, (ИНН 69, ОКПО 22817948 В/с в рос. руб. 311 ПАО „Диамантбанк", г. Чернигов, пр-т. Мира, 17 кор. сч. ПАО „Диамантбанк" в ОАО „Промсвязьбанк", Россия, г. Москва № 199052, г. Москва, ул. Смирновская, д.10 строение 22 Кор.счет в ОПЕРУ Московского ГГУ Банка России № БИК 044525555 ИНН КПП 775001001, ОКПО 40148343) 3 748 987,93 рублів Російської Федерації, що в еквіваленті складає 1 049 904,00 грн. та 20 998,08 грн. на відшкодування судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Cуддя Ю.В. Федоренко

.