УХВАЛА

12.03.2015Справа № 923/153/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроком»

провизнання недійсним договору поставки №Аз210114/01 від 21.01.2014 року

Суддя Чинчин О.В.

Представники сторін:

від Позивача: не з'явились;

від Відповідача: Степанюк Є.В. (представник за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроком» (надалі також - «Відповідач») про визнання недійсним договору поставки №Аз210114/01 від 21.01.2014 року.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 21 січня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроком» (Постачальник) було укладено Договір №Аз210114/01 поставки на умовах товарного кредиту, відповідно до умов якого Постачальник зобов»язався поставити та передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов»язався прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору. Як зазначає Позивач, вказаний договір не відповідає вимогам статті 180 Господарського кодексу України, а тому просить Суд визнати недійсним Договір поставки №Аз210114/01 від 21.01.2014 року.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 03.02.2015 року матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Злато Таврії" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" про визнання недійсним договору поставки №Аз210114/01 від 21.01.2014 року направлено за підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 923/153/15 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.02.2015 р. порушено провадження у справі № 923/153/15, судове засідання призначено на 26.02.2015 р.

26.02.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 12.02.2015 року та Відзив на позовну заяву, в якому просить Суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

26.02.2015 року судове засідання не відбулось, у зв'язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

27.02.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла копія заяви про відмову від позову.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.03.2015 р. розгляд справи №923/153/15 призначено на 12.03.2015 р.

04.03.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) отримано від Позивача Заяву про відмову від позову, яка підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» Дмітрієвим О.М.

В судовому засіданні 12.03.2015 року представник Відповідача не заперечував проти задоволення заяви Позивача. В судове засідання представник Позивача не з»явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 04.03.2015 року у справі № 923/153/15, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр», місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» є 74350, Херсонська обл., Бериславський район, село Качкарівка, ВУЛИЦЯ ЛЕНІНА, будинок 6.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 923/153/15 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії», зазначену на веб-сайті Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр».

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Позивач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника Відповідача, припиняє провадження у справі № 923/153/15 з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі підлягає припиненню, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

У випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб. (п.4.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»)

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не приймає відмови від позову, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи, Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» про відмову від позову підписана директором Дмітрієвим О.М., який відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» є керівником та підписантом Позивача.

Враховуючи вищевикладене, Суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» про відмову від позову, так як ця відмова не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, а отже відмова приймається судом.

Пунктом 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарськими судами у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати залишаються за Позивачем.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ :

1. Припинити провадження у справі № 923/153/15.

2. Ухвала може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя О.В. Чинчин