ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2015 р. Справа № 914/112/15

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсаліс», м. Львів;
до відповідача-1:Приватного підприємства «Генесіс-2 Україна», м. Львів;
до відповідача-2: про:Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», м. Київ, (м. Южноукраїнськ Миколаївської області); визнання договорів на виконання робіт укладеними, стягнення 2454541,89 грн. заборгованості
Суддя - Крупник Р.В. Секретар - Яслик Н.М.
Представники сторін:
від позивача: від відповідача-1:Дяків О.М. - представник (довіреність №б/н від 05.01.2015р.); Патлачук Є.В. - представник (довіреність №6 від 20.01.2015р.);
від відповідача-2: Третяк Л.В. - представник (довіреність №б/н від 02.04.2014р.).

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового розгляду не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

15.01.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсаліс» до Приватного підприємства «Генесіс-2 Україна» та Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання договорів на виконання робіт укладеними, стягнення 2505250,54 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 16.01.2015р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 29.01.2015р. В подальшому розгляд справи відкладено на 12.02.2015р. з підстав, зазначених у відповідній ухвалі суду.

06.02.2015р. позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог в якій він уточнює особу відповідача-2, а саме зазначає відповідачем-2 - ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» (надалі - Южно-Українська АЕС) та просить стягнути солідарно заборгованість з ПП «Генесіс-2 Україна» та Южно-Української АЕС у розмірі 2454541,89 грн., а також визнати договори на виконання робіт укладеними.

Вказану заяву суд розцінив як заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки розмір заборгованості, яка підлягає до стягнення зменшився та прийняв її до розгляду, що відображено в протоколі судового засідання від 12.02.2015р.

В судовому засіданні 12.02.2015р. оголошено перерву до 06.03.2015.

Представник позивача в судове засідання 06.03.2015р. з'явився, позовні вимоги підтримав, просив задоволити їх повністю, з підстав зазначених у позовній заяві та письмових поясненнях до неї.

Зокрема, зазначив, що в період з грудня 2013 року по січень 2014 року позивачем було фактично завершено виконання робіт на території Южно-Української АЕС по темам: «Монтаж систем вентиляції в приміщеннях ДО на відмітці 17.40», «Монтаж шаф управління рециркуляційними вентиляторами К1р, К2р» та «Реконструкція опорних металоконструкцій систем кондиціонуванняUV10,UV11». Виконанню вказаних робіт передувала переписка в листопаді 2013 року між позивачем та Южно-Українською АЕС в якій остання просила позивача направити пропозиції щодо вартості виконання робіт по вказаних темах, в подальшому схвалила вказані пропозиції, передала позивачу проектну документацію на виконання цих робіт та попросила приступати до їх виконання з подальшим оформленням договору та оплатою в 2014 році.

Як зазначив представник позивача, не зважаючи на факт виконання робіт, внаслідок постійних змін в керівництві Южно-Української АЕС, її посадові особи намагалися відкласти та/або ухилитися від оформлення відповідних договорів та підписання кінцевих актів виконаних робіт. В силу вимог приписів існуючої у відповідача-2 внутрішньої процедури оформлення кінцевих актів виконаних робіт, останні можуть бути підписані виключно в місяці в якому їх було одержано, незалежно від того факту, що роботи можуть бути виконані швидше. Востаннє, в листопаді 2014 року позивач направив Южно-Українській АЕС для підписання примірники Договору №0210/14 на виконання робіт по темі: «Монтаж систем вентиляції в приміщеннях ДО на відмітці 17.40», Договору №0211/14 по темі: «Реконструкція опорних металоконструкцій систем кондиціонування UV10,UV11» та Договору №0212/14 по темі: «Монтаж шаф управління рециркуляційними вентиляторами К1р, К2р», а також Акти виконаних робіт форми КБ-2в, КБ-3. Разом з тим, відповідач-2 відмовився від підписання вказаних документів та оплати виконаних робіт, мотивуючи це відсутністю необхідності у виконанні даних робіт.

Крім цього, як зазначив представник позивача, 09.12.2013р. між позивачем та ПП «Генесіс-2 Україна» укладено договір поруки відповідно до умов котрого останнє поручилося перед позивачем за виконання Южно-Українською АЕС свого обов'язку по оплаті робіт по темам: «Монтаж систем вентиляції в приміщеннях ДО на відмітці 17.40», «Монтаж шаф управління рециркуляційними вентиляторами К1р, К2р» та «Реконструкція опорних металоконструкцій систем кондиціонуванняUV10,UV11» на загальну суму 2505250,54 грн.

З огляду на непідписання договорів та відсутність оплати за виконані роботи, представник позивача просить суд визнати укладеними відповідні договори та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі у розмірі 2454541,89 грн.

Представник Южно-Української АЕС в судове засідання 06.03.2015р. з'явилася, позовні вимоги визнала.

В засіданні зазначила, що при проведенні перевірки встановлено, що позивач наприкінці січня 2014 року закінчив виконання робіт по реконструкції опорних металоконструкцій систем кондиціонування UV10, UV11, монтажу систем вентиляції в приміщеннях ДО на відмітці 17.40 та монтажу шаф управління рециркуляційними вентиляторами К1р, К2р та передав відповідні документи, що підтверджують їх виконання. Виконання робіт здійснено на суму 2454541,89 грн. Оплата виконаних робіт не була проведена.

Представник ПП «Генесіс-2 Україна» в судове засідання 06.03.2015р. з'явився, проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позов.

В засіданні зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки, згідно яким останній поручився перед позивачем за належне виконання Южно-Українською АЕС своїх обов'язків щодо здійснення оплати за виконані роботи. Разом з тим, на думку представника, вказаний договір не може слугувати підставою для солідарної відповідальності, оскільки позивач та ПП «Генесіс-2 Україна» є юридичними особами, відносини, що виникають між ними належать до господарських правовідносин, що регулюються Господарським кодексом України. Відповідно й засоби забезпечення виконання господарських зобов'язань повинні бути передбачені Господарським кодексом України. Натомість ГК України не згадує такий вид забезпечення виконання господарських зобов'язань, як порука.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.11.2013р. Южно-Українська АЕС направила позивачу лист №29/17242 «Про виконання робіт» в якому просила розглянути можливість виконання робіт по реконструкції опорних металоконструкцій систем кондиціонування UV10, UV11 згідно кошторисних розрахунків: ПО-032-1-см965ста та, у випадку надання згоди на виконання вказаних робіт, направити комерційну пропозицію з указанням вартості виконання таких робіт (Т.2 а.с.53).

Крім цього, 22.11.2013р. Южно-Українська АЕС направила позивачу ще два листа №29/18162 та №29/18163, в яких просила розглянути можливість виконання робіт, відповідно, по монтажу шаф управління рециркуляційними вентиляторами К1р, К2р згідно кошторисних розрахунків: ПО-032-1-см977е, СМир-032-1-см1018/э, 2-1-621/е, а також робіт по монтажу систем вентиляції в приміщеннях ДО на відмітці 17.40 згідно кошторисних розрахунків: ПО-032-1-см697ов, 2-1-401/с та, у випадку надання згоди на виконання вказаних робіт, направити комерційну пропозицію з указанням вартості виконання таких робіт (Т.1 а.с.86-87).

Як вбачається з вказаних листів, від імені Южно-Української АЕС їх підписано заступником головного інженера з питань модернізації і реконструкції А.Д. Биндюковим, в обов'язки котрого згідно п.4.1 Посадової інструкції заступника головного інженера з питань модернізації і реконструкції ИД.0.3101.0012 (Т.2 а.с. 166-182) входить, зокрема, організація вибору постачальників послуг для виконання робіт за закріпленими напрямками діяльності, в тому числі і на конкурсній основі; організація укладення і технічного супроводу договорів з сторонніми організаціями, а також контроль ведення договірної роботи за закріпленими напрямками діяльності; організація приймання об'єктів завершеного будівництва з напрямків реконструкція і модернізація основних фондів АЕС.

У відповідь на листи №29/17242, №29/18162 та №29/18163 позивачем направлено відповідачу-2 комерційні пропозиції (Т.2 а.с.54, Т.1 а.с.88-89) в яких зазначено, що позивач готовий виконати роботи по реконструкції опорних металоконструкцій систем кондиціонування UV10, UV11 за 997149,91 грн., в т.ч. ПДВ - 166191,65 грн.; роботи по монтажу шаф управління рециркуляційними вентиляторами К1р, К2р за 552236,29 грн. в т.ч. ПДВ - 92039,38 грн.; роботи по монтажу систем вентиляції в приміщеннях ДО на відмітці 17.40 за 955864,34 грн. в т.ч. ПДВ - 159310,72 грн.

Оскільки пропозиції позивача щодо виконання вказаних робіт були визнані найбільш економічно вигідними для Южно-Української АЕС, остання направила позивачу листи №29/17843 від 19.11.2013р., № 29/18370 від 26.11.2013р. та №29/18933 від 06.12.2013р. (Т.2 а.с.55, Т.1 а.с.90-91), в яких просила направити договори на виконання, відповідно, робіт по реконструкції опорних металоконструкцій систем кондиціонування UV10, UV11, робіт по монтажу шаф управління рециркуляційними вентиляторами К1р, К2р та робіт по монтажу систем вентиляції в приміщеннях ДО на відмітці 17.40.

Після направлення позивачем проектів відповідних договорів, відповідач-2 направив позивачу лист №29/19703 від 19.12.2013р. (Т.1 а.с.94), в якому попросив приступити до виконання узгоджених робіт. При цьому, підписання договору та оплату виконаних робіт гарантував в 2014 році.

Жодною із сторін не заперечується того факту, що відповідачем-2 було передано позивачу проектну документацію на виконання робіт по реконструкції опорних металоконструкцій систем кондиціонування UV10, UV11, робіт по монтажу шаф управління рециркуляційними вентиляторами К1р, К2р та робіт по монтажу систем вентиляції в приміщеннях ДО на відмітці 17.40 (Т.2 а.с.2-51, 57-142) і позивачем в період з грудня 2013р. по січень 2014 року було виконано вказані роботи.

З листа Южно-Української АЕС №35/3967 від 04.03.2015р. (Т.2 а.с.210) вбачається, що монтажні роботи виконані силами позивача згідно проектно-кошторисної документації в повному обсязі та із дотриманням встановлених термінів. Вказаний лист підписано в.о. головного інженера Южно-Української АЕС Бандурком В.В., котрий згідно довіреності від 07.05.2014р. вправі представляти інтереси ДП «НАЕК «Енергоатом» у державних органах, органах місцевого самоврядування, правоохоронних та дозвільних органах на підприємствах, в установах, організаціях, судах, у відносинах з іншими юридичними та фізичними особами з питань, що пов'язані з діяльністю Южно-Української АЕС, підписувати документи та здійснювати всі інші дії, пов'язані з виконанням зобов'язань за укладеними правочинами (Т.2 а.с.211).

Крім цього, якість, об'єми і терміни виконання робіт з перевіркою на місці підтвердили відповідальний за проведення робіт - Куратор СМиР К.Н. Мальцев, а також заступник начальника цеху вентиляції і кондиціонування повітря по ремонту - Л.А. Мунтян, в обов'язки котрого згідно п.5.1.1 Посадової інструкції заступника начальника цеху по ремонту ИД.0.0018.0093 (Т.2 а.с. 183-205) входить, зокрема, здійснення контролю діяльності персоналу підрядних організацій шляхом контролю виконання робіт підрядними організаціями особисто і через підлеглий персонал; курирування виконання робіт підрядними організаціями особисто і через підлеглий персонал, а також прийом і контроль якості виконаних робіт особисто і через підлеглий персонал (Т.1 а.с.80-82).

Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, протягом жовтня-листопада 2014 року позивачем направлено відповідачу-2 для підписання примірники Договору №0210/14 на виконання робіт по темі: «Монтаж систем вентиляції в приміщеннях ДО на відмітці 17.40», довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2014р. форми КБ-3 та Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року форми КБ-2в на суму 905155,69 грн.; примірники Договору №0211/14 по темі: «Реконструкція опорних металоконструкцій систем кондиціонування UV10,UV11», довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2014р. форми КБ-3 та Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року форми КБ-2в на суму 997149,91 грн., а також примірники Договору №0212/14 по темі: «Монтаж шаф управління рециркуляційними вентиляторами К1р, К2р», довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2014р. форми КБ-3 та Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року форми КБ-2в на суму 552236,29 грн. Разом з тим, Южно-Українська АЕС даних договорів та актів виконаних робіт не підписала, мотивуючи це відсутністю потреб у виконання вказаних робіт (Т.2 а.с.52).

15.01.2015р. з метою досудового врегулювання спору, позивачем направлено відповідачу-2 претензію №0114/15 від 14.01.2015р. з вимогою сплатити заборгованість за виконані будівельні роботи (Т.1 а.с.95, 155). Однак, останній вказану претензію залишив без задоволення, що слугувало підставою подання позовної заяви до суду.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір.

При цьому, в силу ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч.2 ст.180 ГК України, положення якої є аналогічними до положень ч.1 ст.638 ЦК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Згідно ч.1 ст.208 ЦК України для правочинів (за змістом ч.2 ст.202 ЦК України, договір між двома особами є двостороннім правочином) між юридичними особами встановлена письмова форма.

Однак, відповідно до ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З огляду на викладені положення законодавства, враховуючи зміст листування, яке велося протягом листопада-грудня 2013 року між позивачем та Южно-Українською АЕС, враховуючи факт передачі позивачу проектно-кошторисної документації на виконання монтажних робіт та реконструкції систем кондиціонування і надання йому фронту робіт, а також беручи до уваги прийняття позивачем до виконання цих робіт, суд зазначає, що між сторонами у спрощений спосіб відбулося укладення договорів будівельного підряду щодо виконання наступних робіт: «Монтаж систем вентиляції в приміщеннях ДО на відмітці 17.40», «Реконструкція опорних металоконструкцій систем кондиціонування UV10, UV11» та «Монтаж шаф управління рециркуляційними вентиляторами К1р, К2р» на загальну суму 2505250,54 грн. Вказані договори є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов'язань.

За змістом ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Разом з тим, суд вважає, що не підлягають до задоволення позовні вимоги позивача про визнання укладеними Договору №0210/14 на виконання робіт по темі: «Монтаж систем вентиляції в приміщеннях ДО на відмітці 17.40», Договору №0211/14 на виконання робіт по темі: «Реконструкція опорних металоконструкцій систем кондиціонування UV10, UV11» та Договору №0212/14 на виконання робіт по темі: «Монтаж шаф управління рециркуляційними вентиляторами К1р, К2р» в редакції цих договорів, які позивачем були долучені до матеріалів справи, оскільки ним не доведено, що сторонами схвалювалося і позивачем виконувалися будівельні роботи на умовах, визначених у вказаних договорах. Так, з матеріалів справи вбачається, що листування між сторонами з приводу виконання робіт велося протягом листопада-грудня 2013 року, жодною із сторін не заперечується той факт, що роботи позивачем виконувалися протягом грудня 2013 року - січня 2014 року, натомість проекти договорів, які долучені позивачем до матеріалів справи виготовлено після виконання монтажних робіт, що вбачається, зокрема, з преамбули цих договорів.

За змістом ст.ст. 626 та 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Крім цього, відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2014 року позивачем було передано відповідачу-2 довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3, а також Акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в на загальну суму 2454541,89 грн. (при тому, що загальна вартість робіт погоджена між сторонами становила 2505250,54 грн.) (Т.1 а.с.20-79). 15.01.2015р. позивачем направлено Южно-Українській АЕС претензію №0114/15 від 14.01.2015р. з вимогою сплатити заборгованість за виконані будівельні роботи (Т.1 а.с.95, 155). Разом з тим відповідач-2 вказані акти не підписав та не здійснив оплату виконаних будівельних робіт.

Відповідно до ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

В даному випадку суд зазначає, що ні під час розгляду направлених для підписання актів, ні під час розгляду даної справи в суді, Южно-Українською АЕС не було наведено будь-яких обґрунтованих мотивів відмови від їх підписання.

З матеріалів справи вбачається, що посадовими особами відповідача, в службові обов'язки котрих входить прийом і контроль якості виконаних робіт, підтверджується факт виконання позивачем монтажних робіт відповідно до проектно-кошторисної документації, їх об'єми та якість.

Більше того, у відзиві на позовну заяву №32/2588 від 10.02.2015р. (Т.1 а.с.164) зазначено, що перевіркою встановлено, що позивач наприкінці січня 2014 року закінчив виконання робіт по реконструкції опорних металоконструкцій систем кондиціонування UV10, UV11, монтажу систем вентиляції в приміщеннях ДО на відмітці 17.40 та монтажу шаф управління рециркуляційними вентиляторами К1р, К2р та передав відповідні документи, що підтверджують їх виконання. Виконання робіт здійснено на суму 2454541,89 грн. Оплата виконаних робіт не була проведена. А тому відповідач-2 визнає позовні вимоги на вказану суму.

Згідно ч.5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

В даному випадку суд відмічає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували те, що визнання відповідачем-2 позову порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. Такі дії не суперечать також і законодавству, оскільки згідно довіреності від 21.03.2014р. (Т.1 а.с.165-166), генеральний директор Южно-Української АЕС, котрий підписав вказаний відзив, вправі це робити.

З огляду на викладене, враховуючи доведеність позивачем факту виконання будівельних робіт, відсутність будь-яких обґрунтованих мотивів відмови від підписання Актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та визнання відповідачем-2 позову, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з останнього 2454541,89 грн. підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

За змістом ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.196 ГК України у разі якщо це передбачено законодавством або договором, зобов'язання повинно виконуватися солідарно. При солідарному виконанні господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що 09.12.2013р. між позивачем та ПП «Генесіс-2 Україна» укладено Договір поруки (Т.1 а.с.106), відповідно до п.1 котрого поручитель (ПП «Генесіс-2 Україна» поручається перед кредитором (позивачем) за виконання ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» (боржник) свого обов'язку по оплаті узгоджених та виконаних кредитором на користь боржника робіт по темам: «Монтаж систем вентиляції в приміщеннях ДО на відмітці 17.40», «Реконструкція опорних металоконструкцій систем кондиціонування UV10, UV11», «Монтаж шаф управління рециркуляційними вентиляторами К1р, К2р» на загальну суму 2505250,54 грн.

Відповідно до п.2 Договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов'язку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.3 Договору).

Як встановлено судом та не заперечується представником відповідача-1, у зв'язку із неоплатою відповідачем-2 виконаних будівельних робіт, позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою сплатити заборгованість Южно-Української АЕС (Т.1 а.с.107). Однак вказана вимога залишилася без задоволення.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги порушення Южно-Українською АЕС свого обов'язку щодо оплати за виконані будівельні роботи, суд вважає, що позовна вимога про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 2454541,89 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

За змістом ст.49 ГПК України при частковому задоволенні позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Незалежно від результатів вирішення спору, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти судовий збір на неї.

В даному випадку суд зазначає, що судовий збір за позовну вимогу про визнання договорів укладеними покладається на позивача, у зв'язку із відмовою в задоволенні цієї вимоги. Натомість, судовий збір у розмірі 49090,84 грн. за позовну вимогу про солідарне стягнення 2454541,89 грн. заборгованості покладається на Южно-Українську АЕС, як на сторону внаслідок неправильних дій котрої виник даний спір.

Таким чином, керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 78, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути солідарно з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Української атомної електричної станції» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДРПОУ юридичної особи: 24584661; код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 20915546) та Приватного підприємства «Генесіс-2 Україна» () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсаліс» (код ЄДРПОУ: 30275,89 грн. заборгованості за виконані роботи.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Української атомної електричної станції» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДРПОУ юридичної особи: 24584661; код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 20915546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсаліс» () 49090,84 грн. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 11.03.2015р.

Суддя Крупник Р.В.