ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 березня 2015 року Справа № 910/18023/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Самусенко С.С.

Татькова В.І.

розглянувши касаційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ"

на рішення господарського суду міста Києва від 13 листопада 2014 року

та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20 січня 2015 року

у справі № 910/18023/14

господарського суду міста Києва

за позовом Відкритого диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Преміум-фонд Індексний" в інтересах та від імені якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами " Піоглобал Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю " Лізинг ІТ-СПВ "

про стягнення 22 343,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ" подано касаційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 13 листопада 2014 року та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20 січня 2015 року з проханням скасувати вищезазначені судові рішення в повному обсязі.

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ№ Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ- СПВ" звертаючись із касаційною скаргою до суду касаційної інстанції на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20 січня 2015 року та на рішення господарського суду міста Києва від 13 листопада 2014 року, не надало належних доказів сплати судового збору.

Натомість, заявником касаційної скарги заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, підставою відстрочення зазначено, що державним виконавцем ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження №43814661, відповідно до якого накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ", у зв'язку з чим немає можливості сплатити судовий збір.

З аналізу положень чинного в Україні законодавства вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Проте колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що це не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно статті 105 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний господарський суд приймає постанову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Постанова Київського апеляційного господарського суду набрала від 20 січня 2015 року

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Заявником касаційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку встановленого для подання касаційної скарги.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Судова колегія касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.

Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відтак, колегія суддів вважає, що останній мав достатньо часу для підготовки та належного оформлення касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20 січня 2015 року та на рішення господарського суду міста Києва від 13 листопада 2014 року, а пропуск строку на касаційне оскарження даного судового акту є наслідком волевиявлення самого заявника через порушення останнім норм процесуального права. Тому підстави для відновлення пропущеного процесуального строку відсутні, а клопотання підлягає відхиленню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 110, 111, п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20 січня 2015 року та на рішення господарського суду міста Києва від 13 листопада 2014 року у справі № 910/18023/14 повернути скаржнику.

Головуючий І.А. Плюшко

Судді С.С. Самусенко

В.І. Татьков