ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року Справа № 925/91/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., при секретарі судового засідання Голосінській Н.М., за участю представників сторін:

від позивача - Кім О.В. - за довіреністю;

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду

справу за позовною заявою

позивача Публічного акціонерного товариства "Пивобезалкогольний комбінат "Крим"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Обласна газорозподільча компанія УКРГАЗ"

про стягнення 126 112 грн. 91 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Пивобезалкогольний комбінат "Крим" звернулося до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обласна газорозподільча компанія УКРГАЗ", у якому просить стягнути з відповідача на підставі договору постачання природного газу № 28/022-12 від 04.10.2012 р. - 126 112 грн. 91 коп. в тому числі : 108 000 грн. 00 коп. (передплати за послуги з постачання природного газу, які фактично не були надані), 8 824 грн. 92 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами та 9 287 грн. 99 коп. пені.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини, хоча був належним чином повідомлений про день та час судового засідання, ухвала суду про порушення провадження у справі, направлена на адресу, яка зазначена позивачем у позовній заяві та у Витязі із ЄДР на відповідача, отримана представником відповідача 11.02.2015 року.

Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача, виходячи із того, що неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обов'язком.

На підставі ст.75 ГПК України справа розглянута за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 13.02.2015 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав:

04.10.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Обласна газорозподільна компанія "УКРГАЗ" (постачальник за договором, відповідач по справі) та Публічним акціонерним товариством "Пивобезалкогольний комбінат "Крим" (споживач за договором, позивач по справі) було укладено договір постачання природного газу №28/022-12 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити споживачу природний газ в 2012-2013 р., а споживач зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах даного договору (п. 1.1. Договору).

Порядок поставки газу сторонами визначений розділом 2 Договору.

Ціна за 1000,0 куб. м. без врахування вартості транспортування газу по території України, ПДВ- 20% та збору у вигляді цільової надбавки -2%, складає 3 409 грн. 00 коп. Крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість - 20%

Всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 4 172 грн. 62 коп. в т.ч. ПДВ (пункт. 3.1.-3.2. Договору).

Оплату вартості планового місячного обсягу газу, зазначеного в п. 2.1. Договору, відповідно до п. 3.2. Договору, споживач згідно пунктів 4.1., 4.2. Договору здійснює на поточний рахунок постачальника по наступному графіку:

- 30% вартості до 10-го числа місяця поставки;

- решту 70% протягом місяця споживання , але не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Датою оплати споживачем природного газу є дата надходження грошових коштів на рахунок постачальника (п. 4.3. Договору).

Пунктом 5.6. Договору сторони погодили, що у випадку неможливості поставки газу постачальником, останній на вимогу споживача, повертає протягом 5-ти днів всю суму одержаної попередньої оплати від споживача.

Відповідно до пункту 5.7 Договору у разі несвоєчасного повернення Постачальником, одержаної передплати від Споживача (п. 5.6.), останній має право сягнути пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми одержаної передплати за кожний день простроченого платежу.

На виконання договору позивач 31.01.2014 року сплатив на поточний рахунок постачальника 289 200,00 грн., 28.02.2014 року - 460 000 грн., що підтверджується банківськими виписками.

Згідно акта приймання-передачі природного газу від 28.02.2014 Постачальник надав Споживачу природного газу на суму 341 496,00 грн.

02.04.2014 року Споживач надіслав Постачальнику листа з проханням повернути надлишково сплачену передплату в сумі 407 704 ,02 грн.

Відповідач частково повернув позивачу передоплату на загальну суму 299 704 грн.

Заборгованість ТОВ «Обласна Газорозподільча компанія «УКРГАЗ» перед ПАТ «Пивобезалкогольний комбінат «Крим» з повернення передоплати склала 108 000 грн., що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.08.2014 по 26.08.2014 року.

03.09.2014 позивач направив відповідачу вимогу №5-75юр, у якій просив перерахувати протягом п'ятиденного строку від дня отримання вимоги на рахунок позивача 108 000 грн.

Відповідач передоплату у розмірі 108 000,00 грн. не повернув, тому позивач просить стягнути її з відповідача. Крім того, позивач, за неналежне виконання умов Договору, нарахував відповідачу 8 824 грн. 92 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами та 9 287 грн. 99 коп. пені, які просить стягнути разом із заборгованістю.

Господарські зобов'язання між сторонами виникли з моменту укладення Договору, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується частина 1 статті 193 ГК України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як встановлено судом, позивач 31.01.2014 та 28.02.2014 перерахував відповідачу передоплату вартості газу на загальну суму 749 200 грн., що підтверджується банківськими виписками.

Згідно акта приймання-передачі природного газу від 28.02.2014 Постачальник надав Споживачу природного газу на суму 341 496,00 грн.

02.04.2014 року Споживач надіслав Постачальнику листа з проханням повернути сплачену передплату в сумі 407 704 ,02 грн.

Відповідач частково повернув позивачу передоплату на загальну суму 299 704 грн.

Між сторонами було складено акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.08.2014 по 26.08.2014 року, у якому вказано, що заборгованість ТОВ «Обласна Газорозподільча компанія «УКРГАЗ» перед ПАТ «Пивобезалкогольний комбінат «Крим» складає 108 000 грн. Акт підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

Оскільки, відповідач не виконав своє зобов'язання, не подав доказів належного виконання умов Договору щодо поставки природного газу та не повернув повністю попередню оплату позивачу після заявленої вимоги позивачем, тому неповернута сума попередньої оплати у сумі 108 000 грн. є боргом відповідача перед позивачем, і вимога позивача про стягнення цієї суми є законною і обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, не спростованою відповідачем, тобто такою, що підлягає до задоволення.

Позивач просить стягнути з відповідача 8 824 грн. 92 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов»язана повернути це майно.

Частиною 2 статті 1214 ЦК України передбачено, що в разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними.

Відповідно до ч. 2 статті 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно статті 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

На підставі вказаних правових норм позивач нарахував відповідачеві 8 824 грн. 92 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 07.04.2014 року по 25.12.2014 року.

Розрахунок процентів позивачем зроблено вірно. Відповідно вказана сума процентів підлягає стягненню з позивача.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом .

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.7. Договору передбачено, що за несвоєчасне повернення постачальником одержаної передоплати від споживача, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

На підставі пункту 5.7 Договору позивач нарахував відповідачеві 9 287 грн. 99 коп. пені за період з 07.04.2014 по 07.09.2014. Розрахунок пені позивачем зроблено вірно, а тому вимога про стягнення з відповідача 9 287 грн. 99 коп. пені підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім при поданні позову, а саме сплачений судовий збір у сумі 2 522 грн. 25 коп.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Обласна газорозподільча компанія УКРГАЗ", (18018, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, ідентифікаційний код 36618923) на користь Публічне акціонерне товариство "Пивобезалкогольний комбінат "Крим" (95047, Автономна республіка Крим , м. Сімферополь, Залізничний район, вул.. Героїв Сталінграду, буд. 12, ідентифікаційний код 05513847) - 108 000 грн. попередньої оплати, 8 824 грн. 92 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами, 9 287 грн. 99 коп. пені та 2 522 грн. 25 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 13 березня 2015 року.

Суддя В.В. Потапенко