ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" березня 2015 р.Справа № 916/5156/14

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС" в особі філії „Інфоксводоканал"

до відповідача: Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси"

про стягнення 122246,94грн.

Суддя Погребна К.Ф.

В судових засіданнях приймали участь представник

Від позивача: Угненко І.А..- довіреність;

Від відповідача: Чуприна Л.С. - довіреність;

Мельниченко Н.О. - довіреність;

В судовому засіданні 10.03.2015р. приймали участь представники:

Від позивача: Угненко І.А..- довіреність;

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС" в особі філії „Інфоксводоканал" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Відповідача, Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси" про стягнення заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 122246,94грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.12.2014р. було порушено провадження по справі №916/5156/14 із призначенням в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.02.2015р. строк розгляду справи був продовжений на п'ятнадцять днів в порядку ст. 69 ГПК України.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав відзив на позов відповідно якого позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими безпідставними в зв'язку з чим в задоволені позову просить суд відмовити в повному обсязі.

Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

В судових засідання в порядку ст. 77 ГПК України проголошувались перерви з 04.02.2015р. до 11.02.2015р, з 11.02.2015 до 23.02.2015р., з 23.02.2015р. до 04.03.2015р. та з 04.03.2015р. до 10.03.2015р.

У судовому засіданні 10.03.2015р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

10.01.2011р. між Комунальним підприємством „Теплопостачання міста Одеса" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС" в особі філії „Інфоксводоканал" (Учасник) був укладений договір про закупівлю послуг з постачання холодної води та потреби гарячого водопостачання та водовідведення гарячої води за державні кошти №ТГО-06/11 (далі - договір).

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з 01.02.2011р. та діє до 31.12.2011р. Відповідно до п. 25 резолютивної частини рішення господарського суду Одеської області від 29.03.2011р. у справі №30/17-395-2011 данний договір пролонгується на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення його дії жодна зі сторін не висловить бажання щодо його припинення.

Пунктом 1.1 договору ( в редакції вищезазначеного рішення), передбачено, що учасник зобов'язується надати Замовникові послуги, зазначені в п.1.2. цього договору, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги." Найменування послуги: постачання холодної питної води на господарські потреби Замовника з гарячого водопостачання та водовідведення гарячої води. Кількість послуг водопостачання за цим Договором визначається за показаннями приладів обліку, встановлених на центральних теплових пунктах (далі - ЦТП) Замовника або тимчасово, до моменту встановлення приладів обліку, виходячи з кількості днів подачі води у розрахунковому періоді, нормативів використання послуг водопостачання та тарифів на послуги водопостачання, встановлених згідно чинного законодавства на ці послуги. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Норматив використання послуг з постачання холодної води по системам гарячого водопостачання визначається на підставі норм, затверджених органом місцевого самоврядування. На дату укладення цього договору діють норми встановлені рішенням Одеського міськвиконкому від 15.02.1992р. №63 з доповненнями згідно рішення Одеського міськвиконкому від 25.02.2010р. №30 "Про впорядкування експлуатації та користування системами комунального водопроводу та каналізації м. Одеси". Кількість послуг водовідведення дорівнює обсягу послуг водопостачання." (п.1.2 договору).

Відповідно п. 11.1 договору сторони зобов'язується керуватись, зокрема, Правилами користування системи комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які затверджені наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008р. №190 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 07.10.2008р. за №936/15627 (далі - Правила).

Як вказує позивач 19.06.2012р. представник філії „Інфоксводоканал" ТОВ „Інфокс" про проведенні контрольної зйомки показників водоміру на об'єкті за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 7/9 встановив відсутність раніше встановленого водоміру, що зафіксовано актом від 19.06.2012р. №395, чим порушено п. 5.18 Правил, відповідно до якого відповідач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених працівниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником , має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує виплату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 Правил.

Згідно п. 3. 3 означених Правил: "У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу".

Пунктом 3.4 Правил передбачено, що розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Як зазначає позивач, відповідач був викликаний на засідання технічної комісії, яке відбулось 12.07.2012р. та оформлення протоколом від 12.07.2012р. №26, на якому у зв'язку з відсутністю раніше встановленого водоміру було встановлено порушеня п.5.18 Правил та прийнято рішення призвести розрахунок згідно п.п. 3.3, 3.4 Правил.

Отже, за проведеним позивачем розрахунком оплата за водокористування, розрахована згідно п. 3.3. п. 3.4. Правил складає - 122246,94грн

07.05.2014р. позивач направив відповідачу лист від 07.05.2014р. за № 2053/то, де зазначив що вищенаведена заборгованість погашена не була та вказав про необхідність погашення відповідної заборгованості на протязі трьох днів.

Втім, зазначені вимоги позивача були залишені відповідачем без задоволення.

Посилаючись на вищевикладене Товариство з обмеженою відповідальністю „Інфікс" в особі філії „Інфоксводоканал" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008р. №190 (із змінами та доповненнями) (п.2.1.), договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Як вбачається з матеріалів справи 10.01.2011р. між Комунальним підприємством „Теплопостачання міста Одеса" та Товариством з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС" в особі філії „Інфоксводоканал" був укладений договір про закупівлю послуг з постачання холодної води та потреби гарячого водопостачання та водовідведення гарячої води за державні кошти №ТГО-06/11, згідно з яким Учасник зобов'язався надавати замовникові послуги зазначені в п. 1.2 договору, а Замовник приймати і оплачувати такі послуги.

Відповідно до п. 6.1.1 договору Замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати надані послуги.

Умовами п.п.6.4.3 договору передбачено право Учасник у супроводі уповноваженого представника Замовника перевіряти стан роботи та технічний стан водопостачального обладнання, міжповірочний інтервал засобів обліку води Замовника.

Водночас, положеннями договору встановлено обов'язок Замовника, зокрема, утримувати в належному технічному справному стані водопровідні мережі, що знаходяться на балансі Замовника, прилади і пристрої, устаткування і спорудження, пломб, в тому числі дротів та інших знаків , встановлених робітниками Учасника та Держстандарту на прибори обліку води, що знаходяться на його балансі (п. 6.1.13 договору).

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно акту №3950 від 19.06.2012р., який було складено за участі відповідача на об'єкті, який від підпису відмовився, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 7/9 контролером філії „ІНФОКСВОДОКАНАЛ" виявлено порушення, а саме відсутність раніше встановленого водоміру.

У відповідності до виписки із протоколу засідання технічної комісії служби по контролю за водокористуванням №26 від 12.07.2012р. комісією було вирішено здійснити, внаслідок порушення 5.18 "Правил водокористування" розрахунок оплати згідно з п. 3.3, 3.4 правил водокористування.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача був присутній на засідання технічної комісії, а також був обізнаний про здійснення розрахунку на суму 122246,94грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Положеннями п. 5.18 Правил встановлено, що споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування.

Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника.

У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Відповідно до п. 3.3 Правил у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Пунктом 3.4 Правил передбачено, що розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Згідно здійсненого позивачем розрахунку суми оплати за водокористування, нарахованої відповідачу відповідно до п. 3.3, 3.4 Правил (а.с.8), витрати води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом (d=100мм) протягом 24 годин за добу за місяць із розрахунку вартості 1м3 води 1,736 грн. становлять 122246,94 грн.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування відповідачу витрат води у сумі 122246,94грн., вважає його вірним та обґрунтованим.

Доводи та заперечення відповідача до уваги судом не приймаються оскільки спростовуються матеріалами справи.

Так, як зазначає відповідач у своєму відзиві на позов 19.02.2012р. представник позивача склав акт, яким встановлено цілісність всіх пломб засобів обліку води та цілісність водомірного вузла, також зазначено про демонтаж обладнання теплообмінників в тому числі гарячої води, запірної арматури, трубопроводів приборів КИП и до вхідного засобу обліку холодної води. На думку позивача дане свідчить що використання води на даному об'єктів було не можливим враховуючи, що було відсутнє обладнання за допомогою якого воно використовувалось.

Втім як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19.06.2012р. представником позивача про проведенні контрольної зйомки показників водоміру було встановлено відсутність раніше встановленого водоміру, що було зафіксовано в акті за №3950.

В акті наданого відповідачем від 19.06.2012р. який складено тим же представником позивача у графі марка водолічильника зазначено що він знятий, у додаткових відомостях зазначено про демонтаж устаткування теплообмінників в тому числі гарячої води, запірної арматури трубопроводів до вхідного засобу обліку холодної води.

На думку суду відповідний акт не суперечить змісту попереднього акту та його зміст не спростовує факту зняття водолічильника.

Крім того, факт незаконного демонтажу лічильник підтверджується наявним в матеріалах справи листом відповідача від 27.07.2014р. за вх. №5622 відповідно якого, у період з травня по вересень 2012р. на об'єкті за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 7/9 проводилась реконструкція, у ході якої було виконано повний демонтаж обладнання та внутрішніх трубопроводів, у тому числі водомірного вузла, який демонтовано із збереженням пломб, що зафіксовано в акті №3950 від 19.06.2012р.

Також, відповідач посилається на той факт, що відповідний акт не є належним доказом у справі оскільки в ньому відсутній підпис представника відповідача та печатка підприємства, проте суд не може погодитись з відповідними посиланнями відповідача, оскільки в акті в графі представник абонента зазначено - „от подписи отказался мастер Краснок И.Л" . Що ж до протоколу засідання технічної комісії від 12.07.2012р. №26 який на думку відповідача, також є не належним доказом у справі оскільки складений в односторонньому порядку без участі представника відповідача, то з відповідної виписки із протоколу засідання комісії вбачається, що при її проведені був пресумній представник мастер Краснок И.Л

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", в особі філії "Інфоксводоканал" про стягнення з Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси" заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 122246,94грн. підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси" (65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б; код:34674102) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) 122246 (сто двадцять дві тисячі двісті сорок шість)грн. 94коп. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення та 2444 (дві тисячі чотириста сорок чотири)грн. 94 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 16 березня 2015 р.

Суддя К.Ф. Погребна