КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р. Справа№ 910/21795/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

прокурор:Жовтун Н.Б., посвідчення;

позивача:Лаврик С.В., за довіреністю;

відповідача:Мусієнко А.В., головний лікар, на підставі наказу;

третя особа 1:Гриценюк А.С., за довіреністю;

третя особа 2:не з'явився;

третя особа 3:Гриценюк А.С., за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного малого підприємства "Аптека КіАВО"

на рішення господарського суду міста Києва від 15.12.2014

у справі № 910/21795/14 (головуючий суддя: Смирнова Ю.М.)

за позовом Приватного малого підприємства "Аптека КіАВО"

до Клінічної лікарні №15 Подільського району м. Києва

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

1. Київська міська рада;

2. Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

3. Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

за участю Прокуратури Подільського району міста Києва

про внесення змін до договору та про визнання додаткової угоди укладеною

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.12.2014 року по справі № 910/21795/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Приватне мале підприємство "Аптека КіАВО" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Скарга мотивована тим, що господарським судом міста Києва не в повному обсязі були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також були порушені, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 прийнято апеляційну скаргу до провадження. Розгляд справи призначено на 02.03.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Синиці О.Ф. на лікарняному, для розгляду справи № 910/21795/14 сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя - Зеленін В.О, судді - Ткаченко Б.О., Шевченко Є.О.

20.02.2015 представником відповідача через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду були подані письмові заперечення на апеляційну скаргу.

24.02.2015 представником позивача через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду було подано клопотання про зупинення провадження у справі.

02.03.2015 третя особа 2 в судове засідання не з'явилась, повноважного представника в судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, не зважаючи на те, що була повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином відповідно до вимог ст. 64, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає, що зазначені обставини не є перешкодою для розгляду справи, оскільки про дату, час і місце судового розгляду справи третя особа 2 повідомлена належним чином.

Статтею 99 ГПК України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви (ч. 1 ст. 69 ГПК України).

Керуючись ст. 75 ГПК України колегія суддів вважає за необхідне здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними в справі документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши подане 24.02.2015 клопотання представника скаржника про зупинення розгляду справи до вирішення пов'язаною з нею справи № 826/20407/14 Окружним адміністративним судом міста Києва суд відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

Статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК України).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013, № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 ГПК України може з урахуванням обставин конкретної справи бути підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Однак, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

З аналізу зазначеної норми випливає, що господарський суд в даному випадку може, але не зобов'язаний зупинити провадження у даній справі.

До того ж, колегія суддів відмічає, що скаржник звернувся про визнання протиправними та скасування рішення відповідача на підставі якого було здійснено розгляд у даній справі лише після винесення оскаржуваного рішення.

Частиною третьою статті 22 ГПК України на сторони покладено обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження. При цьому за вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Отже, колегія суддів вважає, що для даної справи не існують обставин, що перешкоджають або унеможливлюють її розгляд, і які б зумовили зупинення провадження у справі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що вразі визнання Окружним адміністративним судом міста Києва протиправним спірних рішень відповідача, він не позбавлений права звернутись до господарського суду з заявою про перегляд рішення або постанови за нововиявленими обставинами.

02.03.2015 представник скаржника в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити.

02.03.2015 представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив суд рішення господарського суду міста Києва від 15.12.2014 року по справі № 910/21795/14 залишити без змін.

02.03.2015 представник третьої особи 1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив суд рішення господарського суду міста Києва від 15.12.2014 року по справі № 910/21795/14 залишити без змін.

02.03.2015 представник третьої особи 3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив суд рішення господарського суду міста Києва від 15.12.2014 року по справі № 910/21795/14 залишити без змін.

02.03.2015 прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив суд рішення господарського суду міста Києва від 15.12.2014 року по справі № 910/21795/14 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача, відповідача, третіх осіб, колегія суддів встановила наступне.

05.03.2008 між Приватним малим підприємством "Аптека "КіАВО" (орендарем) та Клінічною лікарнею № 15 у Подільському районі м. Києва (орендодавцем) було укладено договір про передачу в оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Києва (надалі - договір), за умовами якого орендодавець на підставі рішення Київради від 21.12.2006 № 526/583-1 передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно (приміщення) за адресою: м. Київ, вул. Г. Сковороди, 2, корп. 3, площею 18, 0 кв.м. для розміщення аптеки, які реалізують готові ліки.

Пунктом 5.4. даного договору визначено, що орендар після закінчення строку дії цього договору має переважне право, за інших рівних умов, на продовження дії договору за умови належного виконання своїх обов'язків за цим договором. Дозвіл на продовження строку оренди надає Київська міська рада.

Сторони в п. 9.1. договору погодили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє з 5 березня 2008 року до 4 березня 2009 року.

В п. 9.3. договору передбачено, що після закінчення строку дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Хоча, розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1189 від 15.10.2009 було надано дозвіл ПМП "Аптека КіАВО" на укладення договору про передачу в оренду нерухомого майна Клінічної лікарні № 15 Подільського району м. Києва терміном на 2 роки., але нового договору оренди між сторонами укладено не було, однак орендар продовжував користуватися орендованим майном.

Листом за вих.№392 від 05.05.2010 орендодавцем було попереджено орендаря про те, що у зв'язку з не підписанням ним типового договору про передачу в оренду нерухомого майна Клінічної лікарні № 15 Подільського району м. Києва за адресою: м.Київ, вул.Г.Сковороди, 2, орендодавець змушений буде звернувся з клопотанням про припинення орендних відносин з орендарем.

В свою чергу, орендар письмовою відповіддю за вих.№25 від 20.05.2010, вказував орендодавцю на те, що переданий йому договір не відповідає за змістом типовому договору, який затверджений рішенням Київської міської ради №34/91 від 28.09.2006.

Листом за вих.№945 від 21.12.2010, орендодавець повідомив орендаря про необхідність звільнення займаного ним приміщення Клінічної лікарні № 15 Подільського району м. Києва за адресою: м. Київ, вул.Г.Сковороди, 2.

Відповідно до листа УДППЗ "Укрпошта" за вих.№ 33-5-К-294 від 15.04.2011 рекомендований лист орендодавця від 22.12.2010 не було отримано орендарем та було повернуто Клінічній лікарні № 15 Подільського району м. Києва 25.01.2011.

На підставі рішення Київської міської ради "Про деякі питання оренди майна територіальної громади міста Києва" від 14.07.2011 № 402/5789, яке набрало чинності з дня його прийняття, продовжено до 31.03.2012 договори оренди майна територіальної громади міста Києва та майна, що перебувало у власності територіальних громад районів у місті Києві, терміни дії яких закінчились, за умов фактичного користування майном на дату набрання чинності цим рішенням, відсутності у користувача (орендаря) заборгованості за фактичне користування майном та належного виконання інших умов договору оренди.

Також, на підставі рішення постійної комісії Київради з питань власності, оформленого витягом з протоколу № 100 від 08.11.2011 погоджено питання щодо продовження ПМП "Аптека КіАВО" строку дії договору оренди нежитлового приміщення, площею 18,0 кв.м. на вул. Іллінський, 3/7 (Сковороди, 2), доручено Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (КМДА) провести роботу щодо передачі прав орендодавця по договору оренди та подати на погодження постійній комісії Київської міської ради з питань власності додаткову угоду до договору оренди, складену спільно з орендарем щодо продовження терміну дії договору оренди, за результатами розгляду додаткової угоди постійною комісією, Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (КМДА) видати розпорядчий документ.

27.08.2014 Приватним малим підприємством "Аптека КіАВО" на адресу орендодавця за договором оренди - Клінічної лікарні № 15 Подільського району м. Києва було подано пропозицію, в який викладено прохання невідкладно укласти, підписати та скріпити печаткою три примірники додаткової угоди до договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду від 05.03.2008, зареєстрованого в книзі записів договорів оренди майна Головного управління охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації 08.03.2008 за № 3348/8.

Проте, відповідь на його пропозицію позивача від відповідача не надійшла, три примірники додаткової угоди запропонованої позивачем збоку відповідача не підписано та не скріплено печаткою.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача з даним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем прав позивача, бездіяльності відповідача, яка полягає у тому, що останній не розглянув пропозицію позивача щодо підписання додаткової угоди до договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста, яке передається в оренду від 05.03.2008, зареєстрованого в книзі записів договорів оренди майна Головного управління охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації 08.03.2008 за №3348/8 в редакції, запропонованій позивачем, порушуються права позивача на користування майном, одержаним ним за вищевказаним договором оренди, а також на свободу підприємницької діяльності.

З оскаржуваного рішення вбачається, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що позивач помилково ототожнює рішення органу місцевого самоврядування із рішенням постійних комісій такого органу, оскільки постійні комісії можуть вносити рекомендації та пропозиції на розгляд міськради, а не приймати рішення замість останньої.

В даному випадку договір може бути продовжено лише за наявності відповідного рішення міської ради, яке міськрадою не приймалося, правові підстави щодо внесення змін до договору оренди, строк дії якого закінчився та підстави для продовження користування комунальним майном на правах оренди згідно спірного договору у позивача відсутні.

Тому, в зв'язку з тим, що договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста, яка передається в оренду від 05.03.2008, зареєстрованого в книзі записів договорів оренди майна Головного управління охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації 08.03.2008 за №3348/8 є припиненим у зв'язку із закінченням строку його дії 31.03.2012.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги є такими, що спростовуються матеріалами справи, а тому не дають підстав для скасування прийнятого у справі судового рішення з огляду на наступне.

Згідно відповіді Клінічної лікарні № 15 Подільського району м. Києва на пропозицію Приватного малого підприємства "Аптека КіАВО" за вих.№751 від 03.09.2014, орендаря було повідомлено про те, що у Клінічної лікарні № 15 Подільського району м. Києва немає правових підстав для укладання будь - яких додаткових угод до спірного договору з огляду на наявність невирішеного судового спору.

Дана відповідь була надіслана на адресу орендаря (директора Приватного малого підприємства "Аптека КіАВО"), яка вказана у вищеназваному договорі, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист підприємства поштового зв'язку від 03.09.2014.

Таким чином, пропозиція позивача про продовження строку дії договору та укладення додаткової угоди відповідачем була відхилена.

Статтею 17 Закону України ""Про оренду державного та комунального майна" (в редакції станом на час укладення договору) визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін. Умови договору оренди на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право орендаря на укладення договору припиняється.

В ст. 26 Закону України ""Про оренду державного та комунального майна" визначено, що договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Згідно ст. 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п.31 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції місцевих рад відноситься зокрема прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення;

Частиною 5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до умов п. 9.3. укладеного між сторонами договору оренди про передачу майна комунальної власності територіальної громади м. Києва, яке передається в оренду, від 05.03.2008, зареєстрованого в книзі записів договорів оренди майна Головного управління охорони здоров'я та медичного забезпечення 08.09.2008 №3348/8, після закінчення строку дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Як вбачається з матеріалів справи, дію договору було продовжено рішенням Київради від 14.07.2011 №402/5789 на строк лише до 31.03.2012.

В свою чергу, місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні обґрунтовано послався на те, що постійні комісії можуть вносити рекомендації та пропозиції на розгляд міськради, а не приймати рішення замість останньої, що вбачається з аналізу положень ст.47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", якою визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями. Рекомендації постійних комісій підлягають обов'язковому розгляду органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, яким вони адресовані. Про результати розгляду і вжиті заходи повинно бути повідомлено комісіям у встановлений ними строк.

Отже, після 31.03.2012 рішення про продовження строку дії договору не приймалось, тому правові підстави щодо внесення змін до договору оренди, строк дії якого закінчився та підстави для продовження користування комунальним майном на правах оренди згідно спірного договору у позивача відсутні.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд відзначає, що в розумінні ст. 33, 36 Господарського процесуального кодексу України скаржник не надав ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції докази які б підтверджували його вимоги та заперечення.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 15.12.2014 року по справі № 910/21795/14 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного малого підприємства "Аптека КіАВО" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 15.12.2014 року по справі № 910/21795/14 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/21795/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

Е.О. Шевченко