ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 березня 2015 року Справа № 910/1562/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівПолянського А.Г., Коробенка Г.П., Мачульського Г.М. (доповідач),
перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Атіс Строй"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від17.02.2015
у справіГосподарського суду міста Києва
за позовомДержавного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Атіс Строй"
третя особаТовариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Максимус"
простягнення суми,

В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Атіс Строй" не може бути прийнята до розгляду з таких підстав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2014, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.02.2015, позов про стягнення 2046922,70 грн. заборгованості з орендної плати та 62850,02 грн. заборгованості з відшкодування податку на землю задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1630725,71грн. боргу, в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до приписів статті 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити: найменування касаційної інстанції; найменування апеляційного господарського суду, постанова якого оскаржується, номер справи та дату прийняття постанови; найменування особи, що подає скаргу, та іншої сторони (сторін) у справі; вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права; перелік доданих до скарги документів.

Межі перегляду справи в касаційній інстанції визначені статтею 1117 цього кодексу, частиною першою якої встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати.

Так, за подання касаційної скарги на рішення господарського суду, ставки судового збору встановлюються у розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми. Ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. Ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру, становить 1 розмір мінімальної заробітної плати (п.2,1 п.2.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір"). При цьому, за приписами статті 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата установлюється у місячному розмірі і на 01.01.2015 становить 1218 грн.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог на суму 100000,00грн. Проте, доводи, викладені у касаційній скарзі, зводяться до того, що Типовий договір оренди є неукладеним, а його умови - нікчемними Також, за доводами, викладеними у цій скарзі, договір поруки є нікчемним в силу нікчемності забезпеченого ним основного зобов'язання за вказаним типовим договором оренди.

При цьому у касаційній скарзі не наведено доводів і розрахунків, за яких стягнутий судами розмір заборгованості має бути зменшений саме на зазначену відповідачем у касаційній скарзі суму - 100000,00грн.

У самій касаційній скарзі зазначено про суть порушення та неправильного застосування судами норм матеріального і процесуального права стосовно усієї суми боргу.

Враховуючи, що як підставу для стягнення частини заборгованості суди поклали в основу своїх рішень наведені вище договори, також виходячи з наведених норм права та тієї обставини, що у касаційній скарзі заперечується чинність цих договорів, та фактично заперечується і наявність заборгованості, стягнутої судом, доводи, викладені у касаційній скарзі, стосуються правомірності стягнення усієї суми заборгованості, та спонукають суд касаційної інстанції здійснити перевірку застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права щодо всієї суми боргу, а суд касаційної інстанції зобов'язаний здійснити таку перевірку.

За вказаних обставин оспорюваною є вся сума боргу, відтак відповідач зобов'язаний сплатити судовий збір виходячи із цієї суми, а його посилання у касаційній скарзі на відсутність коштів для сплати судового збору у повному обсязі та прохання скасувати судові рішення у вказаній вище частині, не дають правових підстав вважати, що судовий збір має сплачуватись виходячи із суми, вказаної відповідачем у касаційній скарзі.

Разом з тим, до касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Атіс Строй" додано платіжне доручення №38 від 20.02.2015 на загальну суму 1000,00 грн. про перерахування судового збору за подання касаційної скарги.

Отже, судовий збір сплачено не у встановленому розмірі.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст.ст. 86, 111, пунктом 4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Атіс Строй" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 у справі Господарського суду міста Києва №910/1562/14 повернути особі, що її подала.

Головуючий суддя А.Г. Полянський

Судді Г.П. Коробенко

Г.М. Мачульський