ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Справа № 911/1920/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Панової І.Ю.,
суддів:Запорощенка М.Д., Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю малого підприємства науково-виробнича фірма "Екологічна ініціатива" в особі ліквідатора Головачева І.М.
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 року
у справі№ 911/1920/14 господарського суду Київської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю малого підприємства науково-виробнича фірма "Екологічна ініціатива"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Хімакс"
треті особи на стороні позивача1.ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області 2.Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Крюківщина" 3.Крюківщинська сільська рада
треті особи на стороні відповідача1.Мале приватне підприємство "Кіо" 2.Товарна біржа "Універсальна товарно-сировинна біржа" 3.Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Актив-Банк"
про витребування майна з чужого незаконного володіння
за участю представників сторін: ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю малого підприємства науково-виробнича фірма "Екологічна ініціатива" Головачева І.М.; від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімакс" - Гримальський А.Ю., дов. б/н від 01.02.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю малого підприємства науково-виробничої фірми "Екологічна ініціатива" (далі - ТОВ МП НВФ "Екологічна ініціатива", позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімакс" (далі - "Хімакс", відповідач) про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням господарського суду Київської області від 04.08.2014 року у справі № 911/1920/14 (суддя - Лопатін А.В.) позов задоволено частково; витребувано на користь ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" від ТОВ "Хімакс", тим самим відновлено первинний стан, який існував до 13.10.2004 року, майно згідно переліку; визнано за ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива", тим самим відновлено первинний стан, який існував до 13.10.2004 року, право власності на майно згідно переліку; визнано право володіння і постійного користування, заснованого на договорі від 01.09.2000 про строкове платне володіння і постійне користування земельною ділянкою площею 0,5 га, що знаходиться в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області за ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива", тим самим відновлено первинний стан, який існував до 13.10.2004 року; зобов'язано ТОВ "Хімакс" повернути земельну ділянку площею 0,5 га, що знаходиться за адресою с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, вул. Балукова, 1-1а ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива"; визнано право володіння і постійного користування на будівлю заводу, котельної та інших споруд, які були побудовані ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" в результаті реконструкції: нежитлових приміщень кормоцехів - літера А, загальною площею 1160,8 кв.м та під літерою Б, загальною площею 620,2 кв.м, котельної, що входять до складу цілісного майнового комплексу, заснованого на договорі суборенди майна від 01.05.2002 року та договорі оренди від 02.03.1998 року, що знаходиться за адресою с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, вул. Балукова,1-1а, тим самим відновити первинний стан, який існував до 13.10.2004 року; зобов'язано ТОВ "Хімакс" повернути будівлю заводу, котельної та інших споруд, які були побудовані ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" в результаті реконструкції: нежитлових приміщень кормоцехів - літера А, загальною площею 1160,8 кв.м та під літерою Б, загальною площею 620,2 кв.м, котельної, що входять до складу цілісного майнового комплексу, заснованого на договорі суборенди майна від 01.05.2002 та договорі оренди від 02.03.1998 року, що знаходиться за адресою с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, вул. Балукова, 1-1а, тим самим відновити первинний стан, який існував до 13.10.2004 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з ТОВ "Хімакс" на користь ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" 1 218,00 грн. судового збору; стягнуто з ТОВ "Хімакс" в доход Державного бюджету України 16 818,00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 року у справі № 911/1920/14 (головуючий суддя - Разіна Т.І., суддя - Остапенко О.М., суддя - Шипко В.В.) апеляційну скаргу ТОВ "Хімакс" задоволено. Рішення господарського суду Київської області від 04.08.2014 року у справі № 911/1920/14 скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову повністю. Стягнуто з ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" в дохід державного бюджету 16 818 (шістнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 00 коп. недоплаченого судового збору за подання позовної заяви. Стягнуто з ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" на користь ТОВ "Хімакс" 9 018,00 (дев'ять тисяч вісімнадцять) гривень 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Не погоджуючись із постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 року у справі № 911/1920/14, ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" в особі ліквідатора Головачева І.М. звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 року у справі № 911/1920/14 скасувати. Рішення господарського суду Київської області від 04.08.2014 року у справі № 911/1920/14 залишити без змін.

В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, ст. ст. 215, 264, 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

ТОВ "Хімакс" подало до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" в особі ліквідатора Головачева І.М., в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 року у справі № 911/1920/14 - без змін.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2014 року ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ТОВ "Хімакс" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції позивачем подано уточнення до позовної заяви № 5/№151/14б-04/3 від 24.06.2014 року, № 6/№151/14б-04/3 від 08.07.2014 року, № 7/№151/14б-04/3 від 18.07.2014 року.

З урахуванням уточнень ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" просило суд витребувати на свою користь у ТОВ "Хімакс" майно, яким воно користується та визнати право власності за позивачем, чим відновити первісний стан, який існував до 13.10.2004 року, та зобов'язати ТОВ "Хімакс" повернути технологічне обладнання цеху для виробництва спирту, обладнання котельної та допоміжне обладнання (згідно специфікації до контракту № 00286 від 10.11.2014), яке знаходиться за адресою: вул. Балукова 1-1а, с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської обл.; визнати право власності на це майно за ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" та зобов'язати ТОВ "Хімакс" повернути його; визнати право володіння і постійного користування, засноване на договорі про строкове платне володіння і постійне користування земельною ділянкою площею 0.5 га, що знаходиться за адресою вул. Балукова 1- 1а, с. Крюківщина, Києво-Святощинського району Київської області, тим самим відновити первинний стан, який існував до 13.10.2004 року, зобов'язати ТОВ "Хімакс" повернути вказану земельну ділянку та визнати право володіння і постійного користування, засноване на договорі суборенди майна від 01.05.2002 року та договорі оренди від 02.03.1998 року на будівлю заводу, котельні та інших споруд, які були побудовані ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" в результаті реконструкції нежитлових приміщень кормоцехів літера А, загальною площею 1160,8 кв.м. та під літерою Б загальною площею 620,2 кв.м. котельної, що входять до складу цілісного майнового комплексу та знаходиться по вул. Балукова 1 - 1а, с. Крюківщина, Києво-Святощинського району Київської області, тим самим відновити первинний стан, який існував до 13.10.2004 року, та зобов'язати ТОВ "Хімакс" повернути вказані нежитлові приміщення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що майно, яке є предметом спору у даній справі було незаконно відчужене відповідачу.

Розглянувши вказані позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове їх задоволення. Зокрема, вказавши, що позивачем належними та допустимими доказами доведено той факт, що зазначене вище спірне майно було вилучено з його володіння без волі останнього та, у подальшому, підстава, на якій майно було вилучено (біржовий контракт № 00286 від 10.11.2004 року), відпала.

Суд апеляційної інстанції, погодився з судом першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог заявлених у цій справі та наявність порушених прав позивача.

Проте, оцінивши заяву відповідача ТОВ "Хімакс" про застосування строку позовної давності, в сукупності з встановленими обставинами справи, з врахуванням вимог законодавства і попереднього висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Хімакс" подало до суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності від 06.06.2013 року відповідно до ст. 257, ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, в якій просило суд в задоволенні позову відмовити, у зв'язку зі сплином строку позовної давності.

Дана вимога була уточнена ТОВ "Хімакс" у відзиві на позовну заяву від 19.06.2013 року, в якому відповідач просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності до заявлених позивачем вимог внаслідок його пропуску.

Мотивуючи залишення без задоволення заяви про застосування строків позовної давності, вимоги та мотиви якої викладені в відповідній заяві та відзиві на позовну заяву, суд першої інстанції послався на те, що арбітражного керуючого Головачева І.М., яким підписано позовну заяву в якості службової особи позивача, призначено ліквідатором ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" лише 04.12.2013 року, що є поважною причиною пропуску строку позовної давності на звернення до суду 23.05.2014 року з позовом про витребування майна, метою якого є відновлення фінансово-господарського становища позивача, виконуючи обов'язки покладені на нього Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтями 256-258, 260, 261, 263, 264 ЦК України визначено поняття позовної давності, її загальну і спеціальну тривалість, правила обчислення, початок перебігу, умови зупинення і переривання перебігу позовної давності.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до позовної заяви та уточнень до неї, позивач, обґрунтовуючи вимоги, неодноразово стверджував, що спірне майно було незаконно відчужено внаслідок укладання біржового контракту № 00286 від 10.11.2004 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням господарського суду Київської області від 22.11.2005 року у справі №70/4-05 відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ МП НВФ "Екологічна ініціатива" про визнання недійсним біржового контракту від 10.11.2004 року № 00286.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.06.2006 року у справі №70/4-05 рішення господарського суду Київської області від 22.11.2005 року скасовано, прийнято нове рішення, яким визнано недійсним біржовий контракт реєстраційний № 00286 від 10.11.2005 року, укладений на товарній біржі "Універсальна товарно-сировинна біржа", відновлено становище, яке існувало до 13.10.2004 року, зокрема, зобов'язано ПП "Блокер" повернути технологічне обладнання цеху для виробництва спирту, обладнання котельної та допоміжне обладнання (згідно специфікації додатку до біржового контракту № 00286 від 10.11.2004 року), яке знаходиться в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області ТОВ МП НВФ "Екологічна ініціатива", зобов'язано ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області повернути ПП "Блокер" 780000,00 грн., сплачених за біржовим контрактом реєстраційний №00286 від 10.11.2004 року, укладеним на товарній біржі "Універсальна товарно-сировинна біржа", зобов'язано МПП "Кіо" повернути ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області 148 200,00 грн. комісійної винагороди.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.10.2007 року постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.06.2006 року у справі №70/4-05 залишено без змін.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції вказав на те, що загальний трирічний строк позовної давності щодо витребування у ТОВ "Хімакс" та визнання права власності за позивачем на спірне майно та щодо визнання права володіння і постійного користування та зобов'язання повернути спірне майно, яке входило до цілісного майнового комплексу, зокрема земельна ділянка та нежитлові приміщення кормоцехів та котельної, рахується з дня винесення постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.06.2006 року, якою визнано недійсним біржовий контракт, таким чином строк сплив 10.06.2009 року, а позивач звернувся до суду 23.05.2014 року.

Пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз'яснено, що за змістом частини першої ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Щодо фізичної особи (громадянина) останніми можуть бути документально підтверджені тяжке захворювання, тривале перебування поза місцем свого постійного проживання (наприклад, за кордоном) тощо. Стосовно підприємства (установи, організації) зазначені обставини не можуть братися судом до уваги, оскільки за відсутності (в тому числі й з поважних причин) особи, яка представляє його в судовому процесі, відповідне підприємство (установа, організація) не позбавлене права і можливості забезпечити залучення до участі у такому процесі іншої особи; відсутність зазначеної можливості підлягає доведенню на загальних підставах.

Відповідно до абз. 4 п 4.1. зазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України господарські суди під час встановлення початку перебігу позовної давності не можуть брати до уваги доводи новопризначеного (новобраного) керівника підприємства, установи, організації про те, що він дізнався про порушене право очолюваної ним юридичної особи лише з часу свого призначення (обрання) оскільки позовна вимога заявляється про захист прав саме юридичної особи, а не прав її керівника.

Виходячи з викладених норм в сукупності з встановленими обставинами справи, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, що призначення арбітражного керуючого Головачева І.М. ліквідатором ТОВ МП НПФ "Екологічна ініціатива" лише 04.12.2013 року не є поважною причиною пропуску строку позовної давності, оскільки в даному випадку він звернувся з позовом про захист порушеного права підприємства.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 року у справі № 5013/492/12.

Таким чином, оцінивши заяву відповідача ТОВ "Хімакс" про застосування строку позовної давності, в сукупності з встановленими обставинами справи, з врахуванням вимог законодавства і попереднього висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю малого підприємства науково-виробнича фірма "Екологічна ініціатива" в особі ліквідатора Головачева І.М. залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 року у справі № 911/1920/14 залишити без змін.

Головуючий: Панова І.Ю.
Судді: Запорощенко М.Д.
Погребняк В.Я.