ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. Справа № 911/47/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фішальянс"

до відповідача Германівської сільської ради Обухівського району Київської області

третя особа Державне підприємство "Укрриба"

про визнання незаконним та скасування рішення

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Турченко Є.І. (договір про надання правової допомоги адвоката №77 від 20.10.2014); Чуклін Д.В. (директор);

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фішальянс" (далі - ТОВ "Фішальянс") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Германівської сільської ради Обухівського району Київської області (далі - Германівська сільська рада) про визнання незаконним та скасування рішення Германівської сільської ради Обухівського району Київської області від 23.06.2014 № 362/41-VI "Про відміну рішення Германівської сільської ради від 27.02.2012 №144/13-VI "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Фішальянс".

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на те, що спірне рішення є незаконним, оскільки відповідачем скасовано рішення Германівської сільської ради від 27.02.2012 №144/13-VI "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Фішальянс" за відсутності у нього повноважень на це та з порушенням норм Конституції України. Як вказує позивач, спірне рішення порушує його право на здійснення дій на розроблення проекту для подальшого отримання в оренду земельної ділянки (а.с.2-6).

З урахуванням заяви б/н від 03.03.2015 про уточнення позовних вимог, якою фактично позивач, не змінюючи ні предмету, ні підстав позову, уточнив спосіб захисту порушеного права та просить суд визнати недійсним рішення Германівської сільської ради Обухівського району Київської області від 23.06.2014 №362-41-VI «Про відміну рішення Германівської сільської ради від 27.02.2012 №144/13-VI «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Фішальянс» (а.с.71).

Відповідач у справі - Германівська сільська рада письмового відзиву по суті заявлених вимог не надала.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.02.2015 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне підприємство "Укрриба" (далі - ДП «Укрриба»)

Третя особа - ДП «Укрриба» позовні вимоги підтримала та просила суду розглянути справу за відсутності її представника.

03.03.2015 в судове засідання представник відповідача не з'явився. При цьому, відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, з посиланням на неможливість яки представника Сидоренка Р.В., який буде перебувати у Київському апеляційному господарському суді.

Представники позивача щодо заявленого клопотання заперечували.

Зазначене клопотання відхилено судом, оскільки:

- в порушення вимог ч.1 ст.33 ГПК України, не надано доказів, які б підтверджували обставини, викладені у поданому клопотанні;

- в матеріалах справи наявна довіреність від 04.02.2015, видана відповідачем (а.с.38), відповідно до якої не лише Сидоренко Р.В. уповноважений на представництво інтересів відповідача в суді, а ще й 3 інших особи щодо неможливості явки яких доказів не надано;

- судом вже відкладався розгляд справи за клопотанням відповідача, який вказував на необхідність підготувати відзив на позов та ознайомитись з матеріалами справи, між тим відзиву та доказів в обґрунтування заперечень на позов не надано, що свідчить про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами та намаганням затягнути розгляд даної справи;

- строк вирішення спору, встановлений ст.69 ГПК України, закінчується 06.03.2015 і, з урахуванням того, що клопотань про його продовження сторонами не заявлено, відкласти розгляд справи на інший день неможливо.

Враховуючи відповідні обставини, розгляд справи здійснено за відсутності представника відповідача та його відзиву на позов відповідно до ст. 75 ГПК України.

Представники позивача заявлені вимоги в судовому засіданні підтримали у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

27.02.2012 Германівською сільською радою Обухівського району Київської області прийнято рішення №144/13-VI «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Фішальянс" (а.с.12).

Відповідно до вказаного рішення позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення прибережної захисної смуги розміром 2,3875 га та земельної ділянки покритої водою в оренду, орієнтованою площею 53,17 га, з метою риборозведення та здійснення інших видів рибогосподарської діяльності в с. Германівка.

Вказаним рішенням зазначено, що розробку проекту землеустрою щодо відведення прибережної захисної смуги та земельної ділянки покритої водою в оренду необхідно замовити землевпорядній організації, яка має відповідну ліцензію, а розроблений проект землеустрою щодо відведення прибережної захисної смуги та земельної ділянки покритої водою в оренду - подати для погодження Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації з землеустрою.

В силу п.6 відповідного рішення, підготовка проекту не дає права на використання земельної ділянки до одержання документа, що посвідчує право на неї та його державної реєстрації.

23.06.2014 Германівською сільською радою Обухівського району Київської області прийнято рішення №362-41-VI «Про відміну рішення Германівської сільської ради від 27.02.2012 №144/13-VI «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Фішальянс» (далі - оспорюване рішення).

Як вказано у такому рішення, воно прийнято з метою приведення до норм чинного законодавства у сфері земельних відносин та у зв'язку з рішення господарського суду Київської області від 29.11.2012 у справі №9/116-11, яким визнано недійсним договір зберігання з правом користування майном №15-11 від 12.05.2011, укладений між позивачем та третьою особою у даній справі.

Предметом спору у даній справі є дійсність відповідного рішення.

Оспорюючи дійсність вищевказаного рішення, позивач посилається на те, що відповідач не міг скасовувати своє рішення, відповідно до якого позивач набув певних прав та здійснював дії направлені на реалізацію таких прав шляхом замовлення проекту, його погодження, виготовлення водного паспорту тощо.

Зазначені вимоги є обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження органів місцевого самоврядування, до яких входить і Германівська сільська рада, визначені, зокрема, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон).

Так, в силу ст.5 Закону, до системи місцевого самоврядування входить сільська рада.

Згідно ч.1 ст.10 Закону, сільська рада є органами місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

До повноважень сільської ради, як визначено п.34 ч.1 ст.26 Закону, віднесено, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

В силу ч. 1 ст.59 Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. При цьому, згідно ч.10 Закону, акти органів місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Аналогічний, визначеному ч.10 ст.59 Закону, спосіб захисту цивільних прав та інтересів встановлений і ст.16 ЦК України, відповідно до якої способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Рішенням Германівської сільської ради від 27.02.2012 №144/13-УІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «Фішальянс» відповідач дозволив позивачу здійснювати дії з метою розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду певної ділянки. При цьому, у відповідному рішенні не вказано строку, у який потрібно надати проект на затвердження.

Отже, на підставі такого рішення позивач набув права замовити розроблення відповідного проекту шляхом укладення договору, здійснювати дії на його погодження з відповідними органами та подати його на затвердження комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою.

Як встановлено судом, у відповідності з набутим відповідно до вказаного рішення ради правом, позивач затвердив завдання на виконання робіт з розроблення такого проекту відповідно до укладеного договору на виконання робіт з ТОВ КФ «РІВА».

Таким чином, позивачу належить суб'єктивне матеріальне право, на захист якого ним подано даний позов.

Відповідно до п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Конституційний Суд України роз'яснив, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). При цьому, у формі рішень, рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. При цьому, ненормативні акти, як вказано у такому рішенні Конституційного Суду України, передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Також, у п.5 відповідного рішення Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3); органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, за висновком Конституційного Суду України органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Як вказаного у відповідному рішенні, це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Як зазначено у відповідному пункті рішення, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, враховуючи що відповідач своїм рішенням №144/13-VI 27.02.2012 надав позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду останньому у позивача виникло право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки. Отже, скасовуючи своє рішення оспорюваним рішенням, відповідач порушив надані йому законом повноваження та позбавив позивача права, яке виникло в силу відповідного рішення.

Під час розгляду справи по суті відповідачем не надано доказів наявності у нього повноважень на це, а також документів та матеріалів, на підставі яких оспорювань рішення прийнято взагалі.

За таких обставин, заявлені вимоги щодо визнання недійсним оспорюваного рішення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у повному обсязі, а саме в розмірі 1218,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення Германівської сільської ради Обухівського району Київської області від 23.06.2014 №362-41-VI «Про відміну рішення Германівської сільської ради від 27.02.2012 №144/13-VI «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Фішальянс».

3. Стягнути з Германівської сільської ради Обухівського району Київської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фішальянс» 1218,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 13.03.2012.

Суддя Ейвазова А.Р.