Господарський суд Чернігівської області
======================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від 18 березня 2015 року по справі №927/236/15

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Т.Г. Оленич

розглянуто у відкритому судовому засіданні справу №927/236/15

За позовом: Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, просп. Миру, 49-а, м. Чернігів, 14005

До відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування «Пожспецмаш», вул.Миру, 100-А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, 17583

Про стягнення 23758грн.40коп. пені

за участю представників сторін

від позивача: Полякової О.П. - завідувача юридичного сектору, довіреність №01-14/468 від 23.03.2015р.

від відповідача: Радченко І.Ю. (довір.пост. №16/14 від 22.12.2014)

В судовому засіданні 18.03.2015 на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 23758грн.40коп. пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №62-рш від 18.12.2013 у справі №02-05/62-2013 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем терміну сплати останньої частини штрафу, встановленого рішенням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №62/1-рш від 10.01.2014 «Про розстрочення сплати штрафу».

Відповідач в письмовому відзиві позовні вимоги визнає частково. Відповідач не погоджується з тим, що за несвоєчасну сплату останньої частини штрафу він має сплатити пеню, обчислену позивачем виходячи із всієї суми накладеного на нього штрафу, а саме 68000грн., оскільки йому за рішенням адміністративної колегії відділення №62/1-рш від 10.01.2014 було розстрочено сплату штрафу на 12 календарних місяців. За повідомленням відповідача платежі ним перераховувались вчасно, а за ті платежі, які були сплачені з запізненням, нарахована пеня, яка була сплачена ним в повному обсязі. А тому, відповідач вважає, що сума пені, яку він зобов'язаний сплатити за прострочення сплати останньої частини штрафу, повинна обчислюватись від суми простроченого платежу, а саме 5630грн.

В судовому засіданні, яке відбулось 18.03.2015, прийняли участь представники сторін.

У зв'язку із задоволенням клопотань сторін про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу, засідання господарського суду по розгляду даної справи проведені без фіксації технічними засобами. Хід судового процесу відображено у протоколах судових засідань.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши в ході розгляду справи по суті пояснення та доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2013 року адміністративною колегією Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України винесено рішення №62-рш у справі №02-05/62-2013 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким визнано, що товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування «Пожспецмаш» вчинило порушення, передбачене п.1 ст.50, ч.1, п. 4 ч.2 ст.6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів тендеру при закупівлі Державним підприємством «Зарічненське лісове господарство» у 2013 році «Автомобіля спеціальної призначеності» (Лісопожежний комплекс на шасі УАЗ (аналог АПЛ-5) нового)», шляхом усунення конкуренції між учасниками тендеру та накладено штраф у розмірі 68000грн.

За змістом ч.1 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Аналогічний строк сплати штрафу визначений і в рішенні адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №62-рш від 18.12.2013 у справі №02-05/62-2013.

Як свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за №524 адресату (а.с.20) рішення разом із супровідним листом №01-14/4517 від 18.12.2013 (а.с.19), в якому містилися реквізити для перерахування штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, отримано відповідачем 20.12.2013.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.62 Закону України «Про захист економічної конкуренції» строки, в межах яких вчиняються відповідні дії, зокрема при розгляді заяв про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб'єктів господарювання, при розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції тощо, встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції, а також органами Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України. Зазначені строки визначаються календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу. Перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

З огляду на вищевикладену норму Закону, штраф мав бути сплачений відповідачем до 21.02.2014.

Згідно із ч.6 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за заявою особи, на яку накладено штраф, органи Антимонопольного комітету України своїм рішенням мають право відстрочити або розстрочити сплату накладеного ним штрафу.

В межах встановленого рішенням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №62-рш від 18.12.2013 у справі №02-05/62-2013 двомісячного строку сплати штрафу, а саме 30.12.2013, як свідчить відбиток реєстраційного штампу позивача на заяві (а.с.21), відповідач звернувся до позивача із заявою №471 від 27.12.2013 про розстрочення сплати штрафу на 12 календарних місяців.

На підставі вищевказаної заяви відповідача рішенням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.01.2014 №62/1-рш у справі №02-05/62-2013 (а.с.22-23) розстрочено сплату штрафу, накладеного рішенням №62-рш від 18.12.2013, строком на один рік зі сплатою наступним чином:

до 25 січня 2014 року 5670грн.;

до 25 лютого 2014 року 5670грн.;

до 25 березня 2014 року 5670грн.;

до 25 квітня 2014 року 5670грн.;

до 25 травня 2014 року 5670грн.;

до 25 червня 2014 року 5670грн.;

до 25 липня 2014 року 5670грн.;

до 25 серпня 2014 року 5670грн.;

до 25 вересня 2014 року 5670грн.;

до 25 жовтня 2014 року 5670грн.;

до 25 листопада 2014 року 5670грн.;

до 25 грудня 2014 року 5630грн.

Як свідчить реєстр на відправлену рекомендовану кореспонденцію від 11 січня 2014 року №1 (а.с.25) 11.01.2014 рішення №62/1-рш від 10.01.2014 при супровідному листі №01-14/33 від 10.01.2014 направлено відповідачу.

Доказів оскарження та зміни, визнання недійсними чи скасування рішень адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №62-рш від 18.12.2013 та №62/1-рш від 10.01.2014 у справі №02-05/62-2013, сторонами в ході розгляду справи не надано, а тому суд приходить до висновку, що вищевказані рішення є чинними та обов'язковими до виконання.

Аналіз наданих сторонами платіжних доручень про сплату штрафу свідчить, що відповідачем порушено графік розстрочки щодо сплати частини штрафу в сумі 5670грн. до 25.08.2014 (фактично сплачено 15.09.2014), щодо сплати частини штрафу в сумі 5670грн. до 25.09.2014 (фактично сплачено 30.09.2014), щодо сплати штрафу в сумі 5670грн. до 25.10.2014 (фактично сплачено 31.10.2014) та щодо сплати частини штрафу в сумі 5630грн. до 25.12.2014 (фактично сплачено 20.01.2015), що підтверджується платіжними дорученнями №242 від 15.09.2014, №273 від 30.09.2014, №924 від 31.10.2014, №419 від 20.01.2015 та визнано відповідачем в ході розгляду справи.

Як вбачається зі змісту платіжних доручень №924 від 31.10.2014, №358 від 25.11.2014 та №419 від 20.01.2015 та підтверджено в судовому засіданні відповідачем, ним за порушення графіку розстрочки сплати штрафу в термін до 25.08.2014, до 25.09.2014 та до 25.10.2014 сплачено пеню в сумі 2761грн.60коп.

В межах даного позову позивач просить стягнути з відповідача 23758грн.40коп. пені, нарахованої за період з 26.12.2014 по 20.01.2015 за прострочення сплати частини штрафу згідно із графіком розстрочки в сумі 5630грн. до 25.12.2014.

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожен день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, судом встановлено, що пеня нарахована позивачем на всю суму штрафу (68000грн.), без урахування наданої відповідачу розстрочки.

За загальним правилом під розстрочкою розуміється сплата коштів встановленими частинами з певним інтервалом у часі у визначені терміни (строки).

Підставою застосування пені за змістом ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є прострочення сплати штрафу, тобто невиконання боржником обов'язку щодо сплати штрафу у встановлений строк.

Надаючи відповідачу розстрочку на сплату штрафу, позивач тим самим встановив нові терміни та порядок сплати штрафу, а тому прострочення сплати штрафу відбулось лише в частинах, в яких відповідачем сплачено штраф з порушенням встановленого графіком розстрочки терміну. На частину суми штрафу позивачем і мала б нараховуватись пеня, оскільки на момент нарахування пені не існувало боргу в сумі 68000грн., так як графік розстрочки сплати штрафу за період з січня по липень, та листопад 2014 року виконувався відповідачем належним чином.

Загальний розмір пені за всі періоди прострочення термінів сплати штрафу, встановлених графіком розстрочки, становить 4832грн.25коп. Відповідачем в добровільному порядку сплачено 2761грн.60коп. пені, що, як вбачається з розрахунку, що міститься в позовній заяві та поясненнях №01-14/516 від 24.02.2015, також враховано позивачем при обчислені пені, заявленої до стягнення в межах даного позову. Таким чином, розмір пені за прострочення сплати штрафу, який підлягає стягненню з відповідача становить 2070грн.65коп.

Судом не приймається до уваги посилання позивача на постанову Вищого господарського суду України від 25.06.2013 по справі №908/587/13-г, оскільки як вбачається з обставин, наведених у вказаній постанові, відповідачу не надавалась розстрочка на сплату штрафу, відповідач самостійно без надання згоди органом Антимонопольного комітету України сплачував штраф частинами поза межами двомісячного строку встановленого на виконання рішення, а тому суд приходить до висновку, що вищевказане судове рішення прийняте судом касаційної інстанції на підставі інших, а ніж встановлені у даній справі обставин.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач доказів сплати пені в повному обсязі на момент винесення рішення суду не представив.

Згідно із ч.ч.7, 9 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку. Сума стягнутої пені зараховуються до державного бюджету.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем встановленого рішенням №62/1-рш від 10.01.2014 «Про розстрочення сплати штрафу» терміну сплати останньої частини штрафу, накладеного на нього рішенням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №62-рш від 18.12.2013 у справі №02-05/62-2013, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню частково у сумі 2070грн.65коп.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

За змістом ч.3 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

При цьому в силу ч.2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Дана норма застосовується як процесуальна санкція до сторони, неправомірні дії якої призвели до виникнення спору, незалежно від результату вирішення спору.

Враховуючи, що відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» територіальне відділення Антимонопольного комітету України звільнене від сплати судового збору, з огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір у сумі 1827грн., який мав бути сплачений за подання даного позову, підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись Законом України «Про захист економічної конкуренції», Законом України «Про судовий збір», ст.ст.32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування «Пожспецмаш», Чернігівська область, Прилуцький район, смт.Ладан, вул. Миру, 100-А (ідентифікаційний код 36264544, р/рахунок 1112 в ПАО Промінвестбанк, МФО 300012) в доход державного бюджету (одержувач: УК в м. Чернігові/21081100, код ЄДРПОУ одержувача 38054398, р/р 0002 в ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, код платежу (КБКД) 21081100) 2070грн.65коп. пені за прострочення сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування «Пожспецмаш», Чернігівська область, Прилуцький район, смт.Ладан, вул. Миру, 100-А (ідентифікаційний код 36264544, р/рахунок 1112 в ПАО Промінвестбанк, МФО 300012) в доход Державного бюджету України (рахунок 3002 в ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, отримувач: УК у м.Чернігові/м.Чернігів/22030001, , код бюджетної класифікації доходів 22030001, призначення платежу: «судовий збір, код 03500068 (код ГСЧО) пункт 2») 1827грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення підписано 23 березня 2015 року.

Суддя Т.Г. Оленич