ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

05.03.2015р. Справа № 917/2717/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма-Сільгосптехніка", вул.Ковпака, 39, м. Полтава, Полтава, Полтавська область,36007

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 36000,00 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: Безрук С.І. дов. від 17.12.2014 року

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів в сумі 36000,00 грн.

12.02.2015 року за вхідним № 1876(канцелярії суду) на виконання вимог ухвали суду представник позивача подав витяг з ЄДРПОУ суд поданий витяг прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Представник позивача 05.03.2015 року на виконання вимог ухвали суду подав додаткові докази по суті предмету спору (вх. канцелярії суду №3077). Суд подані докази прийняв, розглянув та залучив до матеріалів справи.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, відзив на позовну заяву не подав, ухвали суду які були направлені на адресу відповідача вказану в позовній заяві (АДРЕСА_2) повернулися на адресу суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Фізична особи-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки судом були виконані вказані норми, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутності за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

01 січня 2014 між ТОВ «ЕНЕРГОБУД СМ» (далі - Власник мереж) та ТОВ «ФІРМА - СІЛЬГОСПТЕХНІКА» (далі - Користувач) був укладений договір № 4 від 01.01.2014 про спільне використання технологічних мереж, за яким Власник мереж зобов'язувався забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених Користувачу для використання, а Користувач - своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, отримані послуги, в тому числі за перетікання реактивної електричної енергії.

Зазначеним договором не передбачена участь у технологічному процесі спільного використання технологічних мереж третіх осіб.

Відповідно до наданих Позивачем рахунків: № 0244 від 18.12.2013,№ 0007 від 23.01.2014, № 0032 від 21.02.2014, 0049 від 21.03.2014, № 0077 від 22.04.2014, № 0092 від 22.05.2014, № 0098 від 23.06.2014, № 0126 від 25.07.2014, № 0137 від 25.08.2014, № 0164 від 22.09.2014, № 0177 від 23.10.2014, № 0197 від 21.11.2014 з грудня 2013 р. до ТОВ «ФІРМА - СІЛЬГОСПТЕХНІКА» стали надходити рахунки від фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про сплату на її рахунок щомісячно грошових коштів у розмірі 3 000 грн. за оренду електролічильника трьохфазного НІК - 2301АК - 13*220/380 № 0563006.

ТОВ «ФІРМА - СІЛЬГОСПТЕХНІКА» помилково в період часу з 03.01.2014 по 02.12.2014 сплачувало на рахунок ФОП ОСОБА_1 № НОМЕР_2 в ПРУ КБ «Приватбанк» МФО 331401, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 щомісячно 3000 грн. шляхом надання платіжних доручень, а саме платіжних доручень № 6390 від 03.01.2014, № 223 від 03.02.2014, № 546 від 04.03.2014, № 939 від 03.04.2014, № 1264 від 05.05.2014, № 1648 від 03.06.2014, № 2046 від 04.07.2014, № 2442 від 04.08.2014, № 2776 від 02.09.2014, № 3129 від 03.10.2014, № 3421 від 03.11.2014, № 3708 від 02.12.2014.

Всього, ТОВ «ФІРМА - Сільгосптехніка» в період часу з 03.01.2014 по 02.12.2014 на рахунок ФОП ОСОБА_1 помилково сплачено грошові кошти у сумі 36 000 (тридцять шість тисяч) грн..

З огляду на ту обставину, що між ТОВ «ФІРМА - СІЛЬГОСПТЕХНІКА» та ФОП ОСОБА_1 не укладався договір оренди електролічильника, а отже ТОВ «ФІРМА - СІЛЬГОСПТЕХНІКА» не є боржником, а ФОП ОСОБА_1 - кредитором, Позивач Листом № 242 від 19.12.2014 звернувся до ФОП ОСОБА_1 з вимогою про повернення безпідставно одержаних нею грошових коштів у сумі 36 000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи описом та фіскальним чеком поштової установи від 22.12.2014р.

Проте, ФОП ОСОБА_1 не повернула ТОВ «ФІРМА -СІЛЬГОСПТЕХНІКА» безпідставно отримані грошові кошти у сумі 36.000 грн.

Враховуючи наведене, позивач просить господарський суд стягнути з відповідача 36 000,00 грн. безпідставно отриманих грошових коштів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно із частиною першою ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка одержала майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до частини другою ст. 1212 Цивільного кодексу України, положення глави 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій. Пунктом другим частини третьої ст. 1212 Цивільного кодексу України положення визначено, що положення цієї глави застосовуються до витребування майна із чужого незаконного володіння.

Згідно із частиною першою статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Оскільки, між ТОВ «ФІРМА - СІЛЬГОСПТЕХНІКА» та ФОП ОСОБА_1 не укладався договір оренди електролічильника, Відповідач не є власником зазначеного електролічильника та не передавала ТОВ «ФІРМА - СІЛЬГОСПТЕХНІКА» електролічильник у користування за плату, у ФОП ОСОБА_1 відсутні правові підстави для одержання грошових коштів від ТОВ «ФІРМА - СІЛЬГОСПТЕХНІКА», господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 36 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення яким позовні вимоги задоволено повністю.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, АДРЕСА_4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА - СІЛЬГОСПТЕХНІКА» (, м. Полтава, вул. Ковпака, 39) 36 000 (тридцять шість тисяч) грн. у якості безпідставно одержаних грошових коштів та 1827(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. сплаченого позивачем судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 12.03.2015р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.