РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2015№910/2814/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веталон"

до Державного підприємства "Конярство України"

про стягнення 944 513,36 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Жученко І.Ю. - представник за дов.;

від відповідача: не з'явились.

У судовому засіданні 23.03.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕТАЛОН" до Державного підприємства "Конярство України" про стягнення 944 513,36 грн. на підставі Договору про відступлення права вимоги № 38 З від 20.05.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.02.2015 порушено провадження у справі №910/2814/15-г, розгляд справи призначений на 04.03.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.2015, в порядку статті 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 23.03.2015.

23.03.2015 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з ускладненням в отриманні розрахунку по біржовому договору №6 з філією "Запорізький кінний завод №86" ДП "Конярство України".

Заслухавши пояснення представника позивача щодо клопотання відповідача та дослідивши наявні матеріали справи, суд відмовив в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на наступне.

Положення статті 77 ГПК України, визначають обставини, що можуть слугувати для відкладення розгляду справи, зокрема: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу;

1 1) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

2) неподання витребуваних доказів;

3) необхідність витребування нових доказів;

4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача;

5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

При цьому суд зазначає, що ухвалу про порушення провадження у справі відповідач отримав 19.02.2015, що свідчить про достатність часу для підготовки та подання необхідних документів, письмових пояснень чи заперечень.

Однак, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не надав до суду письмові пояснення чи заперечення на позов.

Таким чином, суд дійшов висновку про розгляд справи на наявними в матеріалах справи документами, які є достатніми для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 23.03.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

11.05.2012 між ДП "Конярство України" (покупець за договором) та ТОВ "Агрофармахім" (продавець за договором) укладений біржовий договір №6 за умовами якого, продавець зобов'язується поставити, а покупець - прийняти і оплатити згідно умов цього договору насіння соняшника (код товару 01.11.3) (товар).

Відповідно до п. 3.1 Договору, сума цього договору становить 944 513,36 грн. Форма оплати: оплата здійснюється в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на відповідні рахунки (п.3.3).

Згідно п. 4.1 Договору, продавець забезпечує наявність товару на базисі поставки CPT - склад покупця: селище Трудове, Новомиколаївського району Запорізької області. Строк поставки - до 20 травня 2012 року. Поставки вважається здійсненою в момент підписання сторонами акту приймання-передачі біржового товару на базисі поставки відповідно до умов цього Договору.

Оплата вартості товару здійснюється за договором на підстав рахунку на оплату товару виставленого продавцем до 01.12.2012 (п. 5.1).

Цей договір набуває чинності та вважається укладеним з моменту його реєстрації на біржі і діє до повного виконання сторонами своїх зобов»язань.

Як свідчать матеріали справи, зокрема видаткова накладна №1264 від 11.05.2012, продавець поставив покупцю товар згідно біржового договору №6 від 11.05.2012 на загальну суму 944 513,36 грн., який отриманий відповідачем за довіреністю №160 від 11.05.2012.

Крім того, на підтвердження здійснення вказаної господарської операції, позивач надав податкову накладну від 11.05.2012.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Отже, ТОВ "Агрофармхім" належним чином виконало свої зобов'язання перед відповідачем, передало йому товар, обумовлений Договором. Даний факт підтверджується видатковою накладною, яка підписана сторонами Договору, копія якої знаходяться в матеріалах справи.

Як свідчать матеріали справи, 20.05.2014 між ТОВ "Агрофармхім" (первісний кредитор) та ТОВ "Веталон" (новий кредитор, позивач) укладено договір про відступлення права вимоги №38 З (далі - Договір про відступлення), за умовами якої первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника - ДП "Конярство України", що належить первісному кредитору на підставі наступних документів: біржовий договір №6 від 11.05.2012, видаткова накладна №1264 від 11.05.2012, податкова накладна №305 від 11.05.2012, довіреність на отримання ТМЦ №160 від 11.05.2012.

Відповідно до п. 1.2 цього Договору відступлення, новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання його зобов'язання, а саме сплатити заборгованість по біржовому договору №6 від 11.05.2012 в сумі боргу 944 513,36 грн.

За відступлення права вимоги на підставі цього Договору, новий кредитор сплачує первісному кредитору винагороду в розмірі 10 % від коштів, фактично отриманих від боржника.

Згідно п. 3.2 цього Договору, кредитор отримує право сповістити боржника про заміну кредитора у біржовому договорі №6 від 11.05.2012 та вимагати виконання зобов'язання щодо сплати суми боргу.

Договір про відступлення набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором, відповідно до п. 5.1.

На виконання умов Договору про відступлення, сторони підписали акт приймання-передачі від 20.05.2014.

Крім того, на виконання умов договору про відступлення, позивач направив боржнику повідомлення про заміну кредитора за договором №6 від 11.05.2012 та зазначив про необхідність погасити заборгованість у розмірі 944 513,36 грн. протягом 7 днів. Повідомлення отримане відповідачем 24.11.2014, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, що жодного підтвердження щодо факту погашення відповідачем перед позивачем основної заборгованості в сумі 944 513,36 грн., яка утворилася внаслідок прострочення оплати товару за Договором, сторонами судового процесу не надано до матеріалів справи.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи та в їх сукупності, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спротсований, тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 944 513,36 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства "Конярство України" (01001, м. Київ, вул.Б.Гринченка,1, код 37404165) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веталон" (49064, м. Дніпропетровськ, вул. Камчатська, 26, кв. 3, код 38112674) заборгованість у розмірі 944 513,36 грн. (дев'ятсот сорок чотири тисячі п'ятсот тринадцять гривень 36 коп.) та 18 890,26 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот дев'яносто гривень 26 коп.) судового збору.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 26.03.2015.

Суддя М.Є. Літвінова