ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.03.2015 Справа № 907/62/15

За позовом публічного акціонерного товариства „Акцент - Банк", м. Дніпропетровськ

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Ужгород

про стягнення суми 22873 грн. 50 коп., в т.ч. 10300 грн. заборгованості по сплаті кредиту згідно договору банківського обслуговування б/н від 30.05.2012 року, 8494 грн. 07 коп. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 1118 грн. 57 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом та 2960 грн. 86 коп. пені.

Суддя господарського суду - В.В.Мокану

представники:

Позивача - Урумбаєва Л.В., довіреність № 1429 - О від 29.04.2014 року

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: публічним акціонерним товариством „Акцент - Банк", м. Дніпропетровськ заявлено позов до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Ужгород про стягнення суми 22873 грн. 50 коп., в т.ч. 10300 грн. заборгованості по сплаті кредиту згідно договору банківського обслуговування б/н від 30.05.2012 року, 8494 грн. 07 коп. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 1118 грн. 57 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом та 2960 грн. 86 коп. пені.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням відповідачем умов договору банківського обслуговування б/н від 30.05.2012 року, а саме, неповерненням грошових коштів в межах наданого кредитного ліміту, несплатою відсотків за користування кредитом та комісії за користування кредитом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та наполягає на задоволенні позову.

Відповідач явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив. Надісланим суду електронною поштою клопотанням від 14.03.2015 року позовні вимоги визнав частково; заперечив щодо стягнення пені у розмірі 2960 грн., у зв'язку з чим просить зменшити її розмір, посилаючись на важкий матеріальний стан, нездійснення підприємницької діяльності, перебуванням на його утриманні двох малолітніх дітей, перебуванням дружини у декретній відпустці. Разом з тим, з посиланням на наведені обставини важкого матеріального становища просить суд при винесенні рішення у справі розстрочити його виконання на шість місяців рівними частинами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

30.05.2012 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови) та тарифів банку (позивача), які разом із заявою про відкриття поточного рахунку складають договір банківського обслуговування № б/н від 30.05.2012 року.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 17.03.2015 року у справі № 907/62/15

Пунктом 3.11.1.16 Умов встановлено, що при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до „Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі „Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь - якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно умов договору банківського обслуговування № б/н від 30.05.2012 року банк (позивач) зобов'язався встановити відповідачеві кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку (системи клієнт - банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено та врегульовано Умовами, а останній зобов'язався повернути отримані грошові кошти згідно умов договору, сплатити відсотки та винагороду за користування кредитними коштами.

Відповідно до п. 3.11.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта. Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (п. 3.11.1.3).

У відповідності до п. 3.11.1.8 Умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до „Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі „Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - „Угода").

Пункт 3.11.1.6. Умов визначає, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Розділом 3.11.4., яким затверджений порядок розрахунків, встановлено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 17.03.2015 року у справі № 907/62/15

дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 (п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого „Умовами і правилами надання банківських послуг", клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Під „непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. Клієнт сплачує банку винагороду (комісію) за використання ліміту 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.11.2.3.4. Умов банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, зокрема, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Матеріалами справи встановлено, що зобов'язання банку (позивача) щодо надання позичальнику (відповідачеві) кредиту (встановлення кредитного ліміту) відповідно до умов договору банківського обслуговування № б/н від 30.05.2012 року виконані в повному обсязі, що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів по клієнту ОСОБА_1, поточний рахунок № НОМЕР_2, виписками по рахунку боржника.

Проте, всупереч існуючим зобов'язанням за договором банківського обслуговування, відповідач, починаючи з 27.05.2013 року припинив виконувати належним чином умови договору банківського обслуговування, не здійснив погашення отриманого кредиту у повному обсязі, що за таких обставин є порушенням п. 3.11.1.3. Умов, яке призвело до обґрунтованого нарахування банком відсотків за користування кредитними коштами за ставкою 48% та з 01.07.2014 року у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості та на підставі п. 3.11.4.4. Умов комісії за користування лімітом.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору банківського обслуговування № б/н від 30.05.2012 року зобов'язань, виникла заборгованість, яка станом на 28.11.2014 року склала: за кредитом - 10300 грн.; за відсотками за користування кредитом - 8494,07 грн.; з комісії за користування кредитом - 1118,57 грн.

Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача: за кредитом - 10300 грн.; за відсотками за користування кредитом - 8494,07 грн.; з комісії за

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 17.03.2015 року у справі № 907/62/15

користування кредитом - 1118,57 грн. підтверджена матеріалами справи, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості належним чином обґрунтована матеріалами справи, відповідачем визнана.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином. Порушене право позивача підлягає захисту судом шляхом стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором банківського обслуговування № б/н від 30.05.2012 року, а саме, 10300 грн. заборгованості за кредитом; 8494,07 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом та 1118,57 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом.

Крім того, порушення відповідачем зобов'язань згідно приписів ст. 193 Господарського кодексу України є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ст. 230 Господарського кодексу України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, як спеціальної норми закону, яка встановлює наслідки при порушенні умов кредитних зобов'язань, передбачено, що боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно приписів ч. 1 ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В свою чергу п. 3.11.5.1. Умов встановлено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.11.2.2.2, 3.11.4.1, 3.11.4.2, 3.11.4.3 Умов, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.11.1.8, 3.11.2.2.3, 3.11.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.11.2.2.5, 3.11.4.4, 3.11.4.5, 3.11.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України, - нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, відповідно до 3.11.5.4 Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.11.0.5.1., 3.11.5.2., 3.11.5.3, здійснюється протягом З (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Таким чином, позивач правомірно просить стягнути з відповідача пеню за прострочення строку повернення кредиту у сумі 2960 грн. 86 коп. за період з 04.07.2012 року по 28.11.2014 року. Сума 2960 грн. 86 коп. пені підлягає стягненню з відповідача.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення суми пені та надання розстрочки виконання рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 17.03.2015 року у справі № 907/62/15

Згідно п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, необхідно врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Відтак, розстрочка виконання судового рішення може бути встановлена судом лише за умов наявності виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи наведені відповідачем обставини необхідності розстрочення рішення суду, позицію представника позивача - не заперечення проти надання розстрочки, суд приходить до висновку про задоволення заяви відповідача в частині надання розстрочки виконання рішення на 6 місяців шляхом сплати рівними частинами відповідно до п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, згідно ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

В даному випадку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання винятковим даного випадку, враховуючи значний період прострочення відповідачем взятих на себе зобов'язань, тривалий період неналежного виконання зобов'язань, невжиття відповідачем жодних заходів, спрямованих на виконання зобов'язань (в т.ч. часткове), а також з огляду на розмір нарахованої суми пені, клопотання відповідача про зменшення розміру пені задоволенню не підлягає.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 17.03.2015 року у справі № 907/62/15

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1827 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (88000, АДРЕСА_1, ідн. код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства „Акцентбанк" (49074, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11, код ЄДРЮОФОП 14360080) суму 22873 (двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят три) грн. 50 коп., в т.ч. 10300 (десять тисяч триста) грн. заборгованості по сплаті кредиту згідно договору банківського обслуговування б/н від 30.05.2012 року, 8494 (вісім тисяч чотириста дев'яносто чотири) грн. 07 коп. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 1118 (одна тисяча сто вісімнадцять) грн. 57 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом та 2960 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят) грн. 86 коп. пені, а також суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Розстрочити виконання рішення на 6 місяців згідно з наступним графіком:

до 17.04.2015 року - 3812 (три тисячі вісімсот дванадцять) грн. 25 коп. заборгованості, а також 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору;

до 17.05.2015 року - 3812 (три тисячі вісімсот дванадцять) грн. 25 коп. заборгованості;

до 17.06.2015 року - 3812 (три тисячі вісімсот дванадцять) грн. 25 коп. заборгованості;

до 17.07.2015 року - 3812 (три тисячі вісімсот дванадцять) грн. 25 коп. заборгованості;

до 17.08.2015 року - 3812 (три тисячі вісімсот дванадцять) грн. 25 коп. заборгованості;

до 17.09.2015 року - 3812 (три тисячі вісімсот дванадцять) грн. 25 коп. заборгованості;

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.03.2015 року

Суддя В.В.Мокану