ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

12.03.15р. Справа № 904/1992/15

Суддя Мартинюк С.В., розглянувши матеріали

за позовом публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1 товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ІНДУСТРІАЛ-СЕРВІС", м. Нікополь

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВІГ-Україна", м. Нікополь

до відповідача-3 товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський електромашинобудівний завод", м. Нікополь

до відповідача-4 ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про стягнення солідарно заборгованість за кредитним договором №01-1657/Т від 10.01.2014 у сумі 2 608 592, 58 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення солідарно з товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ІНДУСТРІАЛ-СЕРВІС", товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВІГ-Україна", товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський електромашинобудівний завод" та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №01-1657/Т від 10.01.2014 у сумі 2 608 592, 58 грн.

У відповідності зі статтею 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності; мають право звертатись до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорювавних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

За змістом частини 1 статті 21 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

- спорів про приватизацію державного житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

- спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

- інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Як вбачається із заявлених позовних вимог позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором №01-1657/Т від 10.01.2014 у сумі 2 608 592, 58 грн. солідарно з відповідачів з яких один є фізичною особою ОСОБА_1 (договір поруки №01-1657/Т/3 від 10.01.2014).

В п. 14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначено якщо в законодавчому акті підвідомчість спорів визначена альтернативно: суду чи господарському суду, або зазначено, що спір вирішується в судовому порядку, господарському суду слід виходити з суб'єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин.

Необхідно мати на увазі, що Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості об'єднання в одне провадження вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Тому в разі подання позову, в якому такі вимоги об'єднано, господарський суд приймає позовну заяву в частині вимог, що підлягають розглядові господарськими судами, а в іншій частині з посиланням на пункт 1 частини першої статті 62 Господарського процесуального кодексу України - відмовляє у прийнятті позовної заяви. Якщо у розгляді справи буде встановлено, що провадження у відповідній частині порушено помилково, господарський суд припиняє провадження у справі в цій частині згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

В якості обґрунтування позовних вимог позивачем надано кредитний договір №01-1657/Т від 10.01.2014 та договори поруки №01-1657/Т/5 від 10.01.2014, №01-1657/Т/3 від 10.01.2014, №01-1657/Т/4 від 10.01.2014, які укладені з метою забезпечення виконання кредитного договору. Позивач просить стягнути заборгованість з усіх відповідачів солідарно. Таким чином, окремий розгляд взаємопов'язаних між собою вимог неможливо.

Крім того, в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вказано, що оскільки у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи та з урахуванням вимог статей 15 - 16, частини другої статті 118 Цивільного процесуального кодексу України при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку (іншої фінансової установи) до фізичної особи - позичальника і до юридичної особи - поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин - отримання кредиту.

Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 Цивільного кодексу відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів.

Разом із тим, оскільки пред'явлення позову до солідарних боржників є правом, а не обов'язком банку чи іншої фінансової установи (частина перша статті 543 Цивільного кодексу), у разі пред'явлення позову до кожного з них окремо суди мають враховувати визначену Цивільним процесуальним кодексом України компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Зокрема, позов банку (іншої фінансової установи) до юридичної особи - поручителя із залученням фізичної особи - позичальника як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" у разі участі у справі кількох позивачів та відповідачів, одним з яких є фізична особа, господарські суди мають виходити з того, що справа в частині позовних вимог фізичної особи або до фізичної особи, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, господарському суду не підвідомча. У розгляді відповідних позовних заяв суд має застосувати: у вирішенні питання про порушення провадження у справі - положення пункту 1 частини першої статті 62 Господарського процесуального кодексу України; після порушення провадження у справі - пункт 1 частини першої статті 80 названого Кодексу.

Водночас це не перешкоджає відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України залученню фізичної особи, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що позов публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК", м. Дніпропетровськ до відповідача-1 товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ІНДУСТРІАЛ-СЕРВІС", м. Нікополь; відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВІГ-Україна", м. Нікополь; відповідача-3 товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський електромашинобудівний завод", м. Нікополь; відповідача ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ про стягнення солідарно заборгованість за кредитним договором №01-1657/Т від 10.01.2014 у сумі 2 608 592, 58 грн. не належить розглядати в порядку господарського судочинства.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Керуючись п.1 ч. 1 ст.62, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

У прийнятті позовної заяви відмовити.

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток: позовна заява № 781 від 25.02.2015 з додатками на 69 аркушах.

Суддя С.В. Мартинюк