РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2015№910/28232/14

За позовомПриватного підприємства "Контейнерний термінал Іллічівськ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Масс-Логістик"
простягнення 139 339,48 грн.

Головуючий суддя Літвінова М.Є.

Судді Босий В.П.

Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Контейнерний термінал Іллічівськ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Масс-Логістик" про стягнення 139 339,48 грн. заборгованості та штрафних санкцій на підставі Договору №333/12 від 08.11.2012 року про надання послуг з обробки вантажів у контейнерах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 порушено провадження у справі №910/28232/14 та призначено справу до розгляду на 19.01.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2015 було відкладено розгляд справи на 02.02.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 було відкладено розгляд справи на 23.02.2015 та продовжено строк вирішення спору на 15 днів в порядку статі 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва 23.02.2015 в порядку статті 77 ГПК України розгляд справи відкладений на 18.03.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва 23.02.2015 судом із власної ініціативи призначено колегіальний розгляд справи №910/28232/14.

Розпорядженням заступника Голови господарського суду міста Києва від 23.02.2015 справу №910/28232/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Літвінова М.Є., суддя Босий В.П., суддя Борисенко І.І.

Ухвалою від 23.02.2015 справу прийнято до провадження колегії суддів, розгляд справи призначено на 18.03.2015.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представники відповідача в судові засідання не з'явились, про дату та час розгляду були повідомлені.

Ухвали суду направлялись на всі наявні адреси в матеріалах справи: 01025, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, 7; 68001, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Шевченко, 7А, каб. 44, Бізнес-центр, однак з них повернулась вся поштова кореспонденція з довідками ф. 20 "організація вибула", "за закінченням встановленого строку зберігання". Інших адрес відповідач суду не повідомив.

Місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1 постанови пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011).

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд зазначає про належне повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи.

Враховуючи, що наявні в матеріалах справи документи є достатніми для вирішення спору по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

08.11.2012 між Приватним підприємством "Контейнерний термінал Іллічівськ" (термінал) (діяв на підставі договору №435-О про спільну діяльність від 22.06.2005) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Масс-Логістик" (експедитор) укладений договір №333/12 (далі - Договір), за умовами якого, у порядку і на умовах, передбачених даним договором, термінал надає експедиторові комплекс послуг/робіт із обробки в Іллічівському морському торговельному порту (далі - порт) експортних, імпортних і транзитних безпечних і не потребують особливих режимів зберігання вантажів в 20-, 40- і понад 40-футових контейнерах стандартів ISO, а також інші послуги/роботи, а експедитор зобов'язується оплачувати надані терміналом послуги/роботи.

Термінал забезпечує відвантаження експортних і транзитних вантажів на судна відповідно до наданим експедитором дорученнями на відвантаження (додаток 1), письмово підтвердженими лінійним агентом; проводить відвантаження імпортних і транзитних вантажів по призначенню відповідно до наданого експедитором наряду на відвантаження (додаток 2) і розпорядженням лінійного агента про видачу вантажу, оформляє документи про відвантаження й надає їх експедиторові протягом 48 годин з моменту оформлення; надає інші супутні послуги/роботи по заявкам експедитора за окрему плату, тощо.

Додатковою угодою №3 від 15.06.2013, сторони погодили доповнити розділ 2.2 п.2.2.14 наступним:

"2.2.14. Протягом 2 банківських днів з дати укладення цього договору вносить та у подальшому забезпечує її підтримання у визначеному цим договором розмірі незнижувану суму оперативно-фінансового резервування витрат на надані терміналом послуг у розмірі 6 000,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Визначена сума резервування не є платою за послуги терміналу, факт її внесення експедитором не тягне за собою виникнення у сторін відповідної дебіторської/кредиторської заборгованості. Сума резервування є забезпеченням виконання експедитором своїх зобов'язань перед терміналом по сплаті наданих терміналом послуг у разі прострочення їх оплати експедитором. Сторони домовились, що термінал може використовувати кошти сплачені експедитором в якості суми резервування, задоволення своїх вимог до експедитора в разі не виконання експедитором грошових зобов'язань, в порядку передбаченому цим договором…"

Відповідно до п. 3.1 Договору, експедитор оплачує послуги терміналу за тарифами терміналу, у тому числі: товарно-експедиторське обслуговування експортно-імпортних та транзитних вантажів в контейнерах - 45,49 грн./конт.; транспортно-експедиторське обслуговування порожніх контейнерів - 0,21 дол. США/конт.; оформлення коносаментів та маніфестів на відвантаження контейнерів на експорт у лінійному сполученні: вартість оформлення першого аркуша коносамента (оригінал) - 65,49 грн./лист;вартість оформлення одного контейнера в додатку до одного коносаменту (оригінал) - 1,53 грн./конт.; вартість оформлення одного порожнього контейнера в додатку до одного коносаменту (оригінал) - 0,51 грн./конт.

Подача і прибирання залізничних вагонів: припортова залізнична станція - Іллічівський порт - 125,44 грн. за вагон; вартість зважування контейнера з підвозом транспортом експедитора - 9 дол. США/кон.; вартість зважування контейнера з підвозом транспортом терміналу - 25 дол. США/ конт.; вартість зважування контейнера з підвозом транспортом експедитора для дозування - 7 дол. США/конт.; вартість зважування контейнера з підвозом транспортом терміналу для дозування - 21 дол. США/конт.; вартість комплексу послуг з організації та проведення доглядових операцій, включаючи зважування на вагах терміналу: вартість комплексу послуг з організації та проведення доглядових операцій, включаючи зважування на вагах терміналу: 20 фут - 65,00 дол. США/ конт., 40 фут - 85,00 дол. США/ конт.; вартість комплексу послуг з організації та проведення доглядових операцій - 20 фут - 60,00 дол. США/ конт., 40 фут - 80,00 дол. США/конт.; вартість комплексу послуг з організації та проведення доглядових операцій, включаючи зважування на вагах терміналу і підвіз для сканування на території порту - 20 фут - 95,00 дол. США/конт, 40 фут - 105,00 дол. США/ конт.; вартість комплексу послуг з організації та проведення доглядових операцій, включаючи підвезення для сканування на території порту - 20 фут - 90,00 дол. США/конт, 40 фут - 100,00 дол. США /конт.

Експедитор з 1 серпня 2013 року сплачує послуги терміналу зі зберігання імпортних, експортних та транзитних завантажених контейнерів, що знаходяться під контролем ліній, від імені і /або агентом яких у договірних відносинах з терміном виступають компанії "Мерск Україна Лтд", "МШК Україна", "СМА Сі Джи Ем Шипінг Едженсіз Україна", за діючими тарифами терміналу (додаткова угода №3).

Послуги не зазначені в п. 3.1 цього Договору, вартість яких не сплачується за акордною ставкою, надаються терміналом на підставі заявок експедитора та сплачуються за тарифами терміналу, чинними на день надання послуг.

Додатковою угодою №3 від 15.06.2013 до Договору, сторони погодили викласти розділ 3 Договору "Порядок розрахунків" у наступній редакції:

Фактом виконання терміналом робіт (послуг) є підписаний акт виконаних робіт.

Згідно п. 3.3 Договору, заявки експедитора на послуги, надані терміналом, і акти виконаних робіт повинні підписуватись уповноваженими представниками експедитора. Підтвердженням повноважень представника є видане експедитором доручення.

На підставі заявки та акта виконаних робіт, терміналом формується рахунок та акт надання послуг до відповідних рахунків протягом 1 робочого дня після обробки контейнерів в ІМТП, включаючи вивантаження контейнера з території терміналу на судно/випуску з території терміналу (відповідно до митного режиму). Копії виставлених рахунків направляються експедитору для відома та сплати шляхом надіслання на електронну адресу, зазначену експедитором у розділі 8 Договору, а у випадку відсутності такої адреси в умовах договору на дату його підписання - на адресу електронної пошти, повідомлену експедитором за запитом терміналу.

Сторони погодили, що акт надання послуг до відповідного рахунку, підписаний уповноваженими представниками сторін, є документом, що підтверджує факт виконання терміналом робіт на користь експедитора.

Прийом-передача акту для підпису та оформлення здійснюється сторонами шляхом передачі уповноваженими представниками під особистий підпис у реєстрі пред»явлених рахунків.

Експедитор зобов'язаний не пізніше 5-го робочого дня після обробки контейнерів, направити до терміналу уповноваженого представника відповідно до доручення, для отримання екземплярів рахунку та акту надання послуг до такого рахунку та повернути терміналу підписаний та засвідчений власною печаткою належний терміналу екземпляр акту.

У разі невиконання експедитором зазначених зобов'язань акт надання послуг вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документа, підписаного експедитором. (п. 3.4 в редакції додаткової угоди № 3 до договору).

Згідно п. 3.5 Договору, вартість послуг термінала за даним договором сплачується експедитором протягом 5 банківських днів з дати виставлення рахунку.

У разі погашення терміналом вартості послуг із внесення експедитором суми резервування у порядку передбаченому п. 6.6 цього Договору, акт надання послуг та рахунок на відновлення суми резервування направляються терміналом експедитору рекомендованим листом з повідомленням та описом або кур'єрською службою.

Крім того, в редакції додаткової угоди №3 до Договору сторони погодили, що термінал має право в односторонньому порядку змінювати тарифи. При збільшенні рівня тарифів, що зазначені в цьому Договорі, термінал повідомляє експедитора про таку зміну надісланням інформаційного листа, нотісу або повідомлення на адресу експедитора засобами поштового зв'язку або кур'єрською службою доставки, не пізніше ніж за 30 днів до зміни тарифів.

Даний договір набуває чинності від дня його підписання уповноваженими особами сторін і діє до 31.12.2013 (згідно додаткової угоди №1). Дія договору вважається продовженою на наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не повідомила іншу сторону в 30-денний строк до дати закінчення терміну дії договору про намір припинити його дію (в редакції додаткової угоди №3).

У період з 17.09.2014 по 17.10.2014, у відповідності до п. 1.1 та п. 2.1.2 Договору, на підставі наданих експедитором заявок, нарядів на відвантаження, листів-розпоряджень вантажоодержувача розпоряджень агента на видачу вантажу, термінал надав експедитору транспортно-експедиторського обслуговування та зберігання контейнерів.

Відповідно до умов договору фактом виконання терміном робіт є підписаний акт виконаних робіт. В матеріалах справи наявні акти надання послуг, які підписані лише з боку позивача, однак, слід зазначити, що обов'язок отримання рахунку та акту наданих послуг не пізніше 5-го робочого дня після обробки контейнерів уповноваженим представником за довіреністю, покладений на експедитора. Крім того, суд зазначає, що після отримання уповноваженим представником рахунків та актів, експедитор зобов'язаний повернути терміналу підписаний та засвідчений власною печаткою належний терміналу екземпляр акту.

У разі не виконання експедитором зазначених зобов'язань акт надання послуг вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документу, підписаного експедитором, про що сторони домовились в додатковій угоді № 3 до Договору.

Беручи до уваги наведене, суд зобов'язував відповідача надати належні докази виконання умов договору в частині направлення представника за довіреністю для отримання акті надання послуг та рахунків.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач не надав суду без поважних причин витребувані докази, письмові пояснення щодо цього, тощо.

Таким чином, взяв до уваги умови Договору та дійшов висновку, що акти надання послуг (від 06.10,2014, від 07.10.2014 (2 шт.), від 08.10.2014 (4 шт.), від 09.10.2014 (2 шт.), від 10.10.2014, від 16.10.2014, від 21.10.2014, від 22.10.2014, від 22.10.2014, від 23.10.2014, від 25.10.2014), які долучені до матеріалів справи підтверджують факт виконання терміналом робіт (послуг) та слід їх вважати такими, що прийняті без зауважень та мають силу документа підписаного експедитором.

Отже, акти надання послуг, що містяться в матеріалах справи є належними доказами надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем на суму 137 066,64 грн.

Відповідно до п. 3.4 Договору за фактом надання послуг терміналом експедитору були виставлені рахунки на загальну суму 137 066,64 грн., з яких лише рахунок №I/30218 від 06.10.2014 сплачений відповідачем на суму 1 534,70 грн., тобто в результаті у відповідача виникла заборгованість за надані послуги у розмірі 135 531,94 грн.

Належних доказів погашення заборгованості за надані послуги у розмірі 135 531,94 грн. відповідач суду не надав.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що рахунки станом на 25.11.2014 за надані послуги експедитором не сплачені на суму 135 531,94 грн.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

12.11.2014 позивач звернувся до відповідача з претензією №1183-01/ОБ-14 про погашення заборгованості, яка отримана 20.11.2014 за фактичною адресою.

Однак вимога залишена без відповіді та задоволення.

Враховуючи відсутність доказів погашення заборгованості у розмірі 135 531,94 грн. за надані послуги за Договором, суд визнає вимоги про стягнення суми основного боргу доведеними документально належними та допустимими доказами, тому їх слід задовольнити.

Крім того, позивач заявив до стягнення пеню - 3 415,11 грн., 3 % річних - 392,43 грн.

Як на підставу нарахування пені позивач посилається на п. 6.5 Договору, однак при цьому, не взяв до уваги, що додатковою угодою №3 від 15.06.2013 до договору, сторони погодили викласти розділ 6 Договору "Відповідальність сторін" у новій редакції, де п. 6.5 Договору не містить положення щодо нарахування пені за порушення строків сплати.

Суд дійшов висновку про безпідставність нарахування пені позивачем з огляду на наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частиною 1 статті 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

У відповідності до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

З огляду на вищевикладене та у зв'язку з тим, що позивачем не надано доказів того, що між сторонами існувала письмова угода щодо нарахування пені за порушення строків сплати передбачених договором, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 3 415,11 грн. визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що з поданих документів не вбачається за можливе встановити дату виставлення рахунків на оплату, слід виходити з положень ст. 530 ЦК України. Претензія про сплату заборгованості отримана відповідачем 20.11.2014, в якій позивач зазначив про погашення боргу протягом 7 банківських днів з моменту отримання вимоги, тому останнім днем сплати боргу слід вважати 01.12.2014, а прострочення - 02.12.2014.

Враховуючи, що позивач здійснює нарахування 3 % річних до 02.12.2014, тому в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У клопотанні від 19.01.2015 позивач просить суд до складу судових витрат включити вартість квитків у розмірі 530,00 грн. пов'язаних з прибуттям представника в судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

Згідно положень ст. 121 Кодексу законів про працю, працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями.

Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством.

До інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

Ухвалою від 17.12.2014 явка уповноважених представників в судове засідання 19.01.2015 визнана судом обов'язковою.

В судове засідання 19.01.2015 представник позивача з»явився.

Тому, суд вважає, що слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог витрати позивача понесені представником на оплату проїзду для прибуття в судове засідання 19.01.2015, що підтверджено документами ТОВ "Гюнсел" №34052 від 19.01.2015 та ПІК "ААЗ Трейдінг КО" №1793 від 19.01.2015.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові від 17.12.2014 № 910/11353/14.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Масс-Логістик" (01024, м. Київ, вул.Круглоуніверситетська, 7, код 38292070) на користь Приватного підприємства "Контейнерний термінал Іллічівськ" (68001, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 10, код 33140204) суму основного боргу у розмірі 135 531,94 грн. (сто тридцять п'ять тисяч п'ятсот тридцять одна гривня 94 коп.) та 3 226,15 грн. (три тисячі двісті двадцять шість гривень 15 коп.) судових витрат.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 20.03.2015.

Головучий суддя М.Є. Літвінова

Судді В.П. Босий

І.І. Борисенко