ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р. Справа № 922/442/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. НАЕ 899980 від 25.11.2014 року

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 (вх. №1232 Х/3-11) на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.02.15 у справі № 922/442/15

за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Запоріжжя,

про видачу виконавчого документу

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про видачу виконавчого документа на виконання рішення Харківського міжобласного третейського суду (постійно діючого) при Асоціації "Міжрегіональний юридичний союз" від 05.01.2015р. у справі № 1/12/2014 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.02.2015 року у справі №922/442/15 (суддя Лавренюк Т.А.) в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про видачу виконавчого документа на виконання рішення Харківського міжобласного третейського суду (постійно діючого) при Асоціації "Міжрегіональний юридичний союз" від 05.01.2015р. у справі № 1/12/2014 відмовлено.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не погодився з ухвалою місцевого господарського суду, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та задовольнити заяву про видачу виконавчого документа на виконання рішення Харківського міжобласного третейського суду (постійно діючого) при Асоціації "Міжрегіональний юридичний союз" від 05.01.2015р. у справі № 1/12/2014 року.

Апеляційну скаргу обгрунтовує, з урахуванням пояснень нормативно-правової та фактичної обгрунтованості апеляційної скарги (вх.№ 3769 від 10.03.2015 року) тим, що в матеріалах справи наявні копії ухвал та наказів господарського суду Харківської області, а також рішень третейських судів, які свідчать про наявність преюдиціальних фактів дійсності договору про надання фінансової допомоги № 76 від 01.06.2011, підписаного від імені відповідача ОСОБА_4 та відповідності третейського застереження, закріпленого п.4.3. Договору, вимогам Закону України «Про третейські суди».

До того ж, як зазначає заявник скарги, недійсність договору фінансової допомоги №76 від 01.06.2011 законом не встановлена, в судовому порядку правочин недійсним не визнавався, у зв"язку з чим відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України він вважається правомірним.

Також вказує на те, що статтею 122-8 ГПК України встановлено вичерпний перелік документів, які додаються до заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, до якого не віднесений документ, що підтверджує повноваження представника сторони третейської угоди. Окрім цього , з урахуванням вимог статті 122-10 ГПК України, при розгляді заяви про видачу виконавчого документу на виконання рішення третейського суду місцевий господарський суд не в праві встановлювати дійсність третейської угоди.

Крім того, звертає увагу на те, що до нового кредитора (ФОП ОСОБА_2) перейшло право на звернення до третейського суду з позовними вимогами до відповідача , так як таке право саме в таких обсягах та на таких умовах існувало у первісного кредитора на момент укладання договору уступки вимоги №1 від 24.09.2012 на підставі договору про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги від 01.06.2011 року.

Також заявник зазначає, що чинне законодавства не встановлює такої імперативної вимоги для видачі виконавчого документа, як детальна конкретизація в третейській угоді категорії спору, який передається на вирішення третейському суду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.02.2015 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 10.03.2015 року на 10:30 год.

10.03.2015 року позивач через канцелярію Харківського апеляційного господарського суду надав письмові пояснення нормативно-правової та фактичної обгрунтованості апеляційної скарги (вх.№ 3769 від 10.03.2015 року)

Представник позивача в судовому засіданні 10.03.2015 року підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове засідання 10.03.2015 року не з"явився, 10.03.2015 року відповідач електронною поштою (вх. №3760 від 10.03.2015 року) надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку із неможливістю його представника ОСОБА_5 з"явитись в судове засідання через участь у розгляді Запорізьким районним судом Запорізької області кримінальної справи.

Також 10.03.2015 року відповідач електронною поштою (вх. №3760 від 10.03.2015 року) надіслав копію повістки про виклик захисника ОСОБА_5 на 10.03.2015 року о 10:30 год. у справі №317/578/14-к до судді Мінгазова Р.В.

Колегія суддів, розглянувши дане клопотання, дійшла висновку про залишення його без задоволення, оскільки відповідачем не зазначено з урахуванням вимог статті 77 ГПК України, яким чином нез"явлення представника відповідача унеможливить розгляд даної справи.

Крім того, у пункті 3.9.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено про те, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.).

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

До того ж, апеляційний господарський суд обмежений п"ятнадцятиденним строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду, який закінчується 11.03.2015 року, що унеможливлює відкладення розгляду справи.

А тому колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 01.06.2011р. між Приватним підприємством "Наукове промислово-комерційне об'єднання "ТАТА", кредитором, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, боржником, в особі представника ОСОБА_4 було укладено договір надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 76, відповідно до умов якого кредитор зобов'язався надати боржнику зворотну процентну фінансову допомогу у розмірі 520 000,00грн., а боржник - повернути кредитору фінансову допомогу у строки та в порядку, встановлені даним договором.

У п. 4.3 договору про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 76 від 01.06.2011р. сторони погодили наступну редакцію третейської угоди: "Усі спори, що можуть виникнуть між сторонами, вирішуються шляхом переговорів. Спори по договору, що неврегульовані шляхом переговорів, Сторони передають на вирішення Харківського міжобласного третейського суду (постійно діючого) при Асоціації "Міжрегіональний юридичний союз"".

24.09.2012р. між Приватним підприємством "Наукове промислово-комерційне об'єднання "ТАТА", первісним кредитором, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, заявником, укладено договір уступки права вимоги № 1, відповідно до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув у порядку, передбаченому цим договором, право вимоги до боржника, що випливає з договору про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 76 від 01.06.2011р., укладеного між первісним кредитором та боржником.

У зв'язку з невиконанням Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за договором про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 76 від 01.06.2011р. заявник звернувся з позовом до Харківського міжобласного третейського суду (постійно діючого) при Асоціації "Міжрегіональний юридичний союз" про стягнення збитків від інфляції в сумі 103 482,31грн., 100% річних у сумі 787 479,00грн., пені в сумі 134 687,63 грн., а також витрат, пов'язаних з вирішенням спору в третейському суді в розмірі 14 256,48грн.

Згідно з рішенням Харківського міжобласного третейського суду (постійно діючого) при Асоціації "Міжрегіональний юридичний союз" від 05.01.2015р. у справі № 1/12/2014, позовні вимоги позивача задоволені повністю. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 103 482,31грн. збитків від інфляції, 787 479,00грн. 100% річних, 134 687,63грн. пені, 14 256,48грн. витрат по сплаті третейського збору.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду від 05.01.2015р. у справі № 1/12/2014.

Відповідно до ст. 122-7 Господарського процесуального кодексу України питання видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається господарським судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення третейського суду подається до господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Частиною 3 ст.122-9 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 122-10 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.122-10 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України від 11.05.2004р. № 1701-IV "Про третейські суди" спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Частиною 7 статті 12 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що у разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Місцевий господарський суд, відмовіляючи у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, виходив з того, що в матеріалах третейської справи відсутні докази того, що представник ОСОБА_4 мала право вчиняти від імені боржника такий правочин, як укладення третейської угоди.

Також господарський суд першої інстанції зазначив, що третейське застереження, що міститься в договорі про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 76 від 01.06.2011р. навіть за наявності в особи, яка підписала цей договір, повноважень на укладення даної угоди, не може вважатись судом дійсною третейською угодою, оскільки в цій угоді сторонами не визначено предмету спорів, які можуть бути передані на вирішення третейського суду, а зазначено у пункті 4.3 лише про спори по договору без їхньої конкретизації.

Окрім цього, місцевий господарський суд зазначив, що підставою звернення позивача з позовом до третейського суду був договір уступки права вимоги № 1 від 24.09.2012р., відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до боржника, що випливає з договору про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги № 76 від 01.06.2011р. При цьому, сторони, укладаючи цей договір, погодили, що спори, що можуть виникнути під час виконання цього договору, передаються на вирішення господарського суду (п. 6.3 договору уступки права вимоги № 1 від 24.09.2012р).

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для видачі виконавчого документа на виконання рішення Харківського міжобласного третейського суду (постійно діючого) при Асоціації "Міжрегіональний юридичний союз" від 05.01.2015р. у справі № 1/12/2014.

Однак, колегія суддів не може погодитися із таким висновком, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як свідчать матеріали справи, недійсність договору фінансової допомоги №76 від 01.06.2011 законом не встановлена, в судовому порядку вона недійсною не визнавалася, у зв"язку з чим відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України ця угода вважається правомірною.

До того ж, господарським процесуальним кодексом України не передбачено таких повноважень господарського суду при розгляді заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, як перевірка дійсності третейської угоди, що є елементом розгляду справи по суті.

Також слід зазначити, що докази оскарження чи скасування рішення Харківського міжобласного третейського суду (постійно діючого) при Асоціації "Міжрегіональний юридичний союз" від 05.01.2015р. у справі № 1/12/2014 року в матеріалах справи відсутні.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 122-8 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду додаються:

1) оригінал рішення третейського суду або належним чином завірена його копія. Копія рішення постійно діючого третейського суду завіряється головою постійно діючого третейського суду, а копія рішення третейського суду для вирішення конкретного спору має бути нотаріально завірена;

2) оригінал третейської угоди або належним чином завірена її копія;

3) документ, що підтверджує сплату судового збору;

4) копія заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до кількості учасників судового розгляду;

5) довіреність або інший документ, що підтверджує повноваження особи на підписання заяви.

Таким чином, статтею 122-8 ГПК України встановлено вичерпний перелік документів, які додаються до заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, до якого не віднесений документ, що підтверджує повноваження представника сторони третейської угоди.

Також слід зазначити, що ч. 5 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

При цьому зазначена норма не містить вимоги про те, що у третейській угоді мають бути конкретизовані спори, які передаються на розгляд третейського суду. Не містять такої вимоги й інші норми законодавства.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевим господарським судом не взято до уваги те, що умови договору уступки вимоги №1 від 24.09.2012 року, в тому числі стосовно вирішення спорів, застосовуються виключно до сторін вказаного договору, тобто до первісного кредитора та нового кредитора, та не стосуються боржника.

До того ж, згідно з пунктом 1.2 договору уступки вимоги №1 від 24.09.2012 року новий кредитор за цим договором одержує всі права первісного кредитора, які належали останньому за договором №76 про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги від 01.06.2011 року.

Виходячи зі змісту вказаного пункту, до нового кредитора переходить також і право стосовно передачі спору до третейського суду, встановлене пунктом 4.3 (третейським застереженням) договору про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги від 01.06.2011 року.

А тому укладення договору уступки вимоги №1 від 24.09.2012 року не тягне за собою припинення дії третейського застереження, яке міститься у договорі про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги від 01.06.2011 року, укладеному між первісним кредитором та боржником.

Як свідчать матеріали справи, судом першої інстанції було витребувано третейську справу №1/12/2-14 року (копію), з матеріалів якої вбачається, що рішення Харківського міжобласного третейського суду (постійно діючого) при Асоціації "Міжрегіональний юридичний союз" від 05.01.2015р. у справі № 1/12/2014 є чинним та сторонами не оскаржувалось.

Після укладення договору уступки вимоги №1 від 24.09.2012 року Харківським міжобласним третейським судом (постійно діючим) при Асоціації "Міжрегіональний юридичний союз" 05.10.2012 року було прийнято рішення у справі №9/1/2012 за участю боржника - ОСОБА_3 та нового кредитора -ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором №76 про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги від 01.06.2011 року в сумі 522600грн.; 7158,90 грн. річних, 522600 грн. штрафу; 1071,33 грн. пені. та ухвалою господарського суду Харківської області від 14.03.2013 року видано на виконання цього рішення наказ.

Зазначене рішення сторонами не оскаржувалось, в тому числі і з підстав встановлення у договорі уступки вимоги №1 від 24.09.2012 року положення, яке не містить третейського застереження, а передбачає вирішення спорів за цим договором у судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, неповністю дослідив обставини, які мають значення для справи, порушив норми процесуального права, а тому вказана ухвала підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктами 1, 4 частини 1 статті 104, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 04.02.2015 року у справі №922/442/15 скасувати.

Задовольнити заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про видачу виконавчого документа на виконання рішення Харківського міжобласного третейського суду (постійно діючого) при Асоціації "Міжрегіональний юридичний союз" від 05.01.2015р. у справі № 1/12/2014.

Доручити господарському суду Харківської області видати виконавчий документ на виконання рішення Харківського міжобласного третейського суду (постійно діючого) при Асоціації "Міжрегіональний юридичний союз" від 05.01.2015 р. у справі № 1/12/2014.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (69120, АДРЕСА_1, п/р НОМЕР_1 в ПАТ "Комерційний банк "Надра", код банку 380764) 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 16.03.2015 року.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.