РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Справа № 906/858/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Крейбух О.Г.

при секретарі Новоселецький І.А.

за участю представників сторін:

позивача: представник Петренко О.С.;

відповідача: представник Мачульний О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" на рішення господарського суду Житомирської області від 13.01.15р. у справі № 906/858/13 (суддя Ляхевич А.А.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр"

про стягнення 264774,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області у справі №906/858/13 від 13.01.15р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що на час розгляду даної справи, судовими актами у справах господарських судів №906/798/13 та №910/14535/13 встановлено факт як належності права власності на спірне майно Товариству з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" так і недійсність договору №2/ОЗК/08 оренди під'їзних залізничних колій від 17.09.2008р., який є підставою позовних вимог у даній справі про стягнення 264774,63 грн., з яких: 20845,34грн. основного боргу, 863,21грн. пені, 173,04грн. 3% річних, 105268,97грн. договірної неустойки за неповернення майна та 137624,07грн. неустойки, згідно ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України.

Враховуючи недійсність договору оренди під'їзних залізничних колій №2/03К/08 від 17.09.2008р., невиконанням умов якого в частині сплати орендної плати за лютий місяць 2013 року та неповерненням орендованого відповідачем майна після закінчення строку дії договору, будь-які підстави для задоволення вищевказаних позовних вимог відсутні.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 13.01.15р. у справі 906/858/13 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню. Крім того, апелянт, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції, посилається на те, що жоден із доводів позивача не був врахований . Суд першої інстанції у своєму рішенні прийшов помилково до висновку, що будь-яких правових підстав для стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" на користь позивача, заявлених до стягнення у позові сум за оренду майна, нема.

Позивач не скористався правом подачі письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності ч.2 ст. 96 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судового акту.

У судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав.

Розгляд апеляційної скарги здійснено у режимі відеоконференції.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 13.01.15р. у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу скаржника - без задоволення, виходячи з наступного.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, колегією суддів апеляційної інстанції взято до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", що змінило своє найменування на Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (далі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" (далі - відповідач, орендар) було укладено договір №2/03K/08 оренди під'їзних залізничних колій (далі - договір), відповідно до п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування під'їзні залізничні колії 3,5км, в тому числі 9 комплектів стрілочних переводів інв.№743, ваги залізничні інв.№12 та приміщення вагового інв.№11 за адресою: ст.Гранітний, с.Горщик, Коростенського району Житомирської області (далі - майно), що знаходиться на балансі ВАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ".

У відповідності до п.2.1 даного договору орендар вступає у строкове платне користування майном з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі майна, але не раніше від дати підписання сторонами цього договору. Акт приймання-передачі підписується уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п.2.2 договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається ВАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ", а орендар користується ним протягом строку оренди.

В пункті 2.3 договору встановлено, що орендар не має права приватизувати, здавати орендоване майно в піднайом або суборенду іншим організаціям, підприємствам та приватним особам повністю або частково.

В подальшому, сторонами було укладено додаткові угоди до договору №1 від 16.12.2009р. та №2 від 01.03.2011р., якими змінено розмір орендної плати та встановили строк дії договору до 01.03.2013р.

Звертаючись до суду з позовом у даній справі, Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" мотивувало позов тим, що: 1) строк дії вказаного договору оренди закінчився 01.03.2013р.; 2) в листі №642 від 25.02.2013 р., у зв'язку з відсутністю повідомлення від відповідача про намір пролонгувати договір оренди відповідача повідомлено про заперечення використовувати майно позивача після спливу строку дії договору; 3) пунктом 10.1. договору оренди встановлено, що після закінчення терміну оренди орендар (відповідач) зобов'язаний повернути орендодавцю (позивачу) орендоване майно в термін 3 діб згідно пункту 5.8. договору; 4) станом на 10.06.2013 р. орендар, в порушення умов договору не виконав свого зобов'язання щодо сплати орендної плати за лютий 2013 року, яка становить 20845,34 грн.; 5) відповідно до умов пунктів 3.5 та 9.2. договору оренди, якими встановлено, що в разі порушення умов пункту 3.4. договору оренди орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені, за кожний день прострочення, включаючи день оплати, за порушення умов сплати орендної плати, нарахована пеня до стягнення з відповідача за період з 02.03.2013р. по 10.06.2013р. становить 863,21грн.; 6) нарахована сума 3% річних, відповідно до ст.625 ЦК України, за період прострочення оплати з 02.03.2013р. по 10.06.2013р.складає 173,04 грн.; 7) пунктом 9.3. договору оренди встановлено, що у випадку несвоєчасного повернення (передачі) майна, орендар сплачує орендодавцю неустойку у розмірі 5% від місячної плати за кожний день використання майна, яка станом на 10.06.2013р. складає 105268,97 грн.; 8) згідно з ч.2 ст.785 ЦК України, якщо наймач не виконує свого обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, яка на 10.06.2013р. складає 137624,07 грн.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги (зокрема, у відзиві на позовну заяву, а.с.101-103) посилався на те, що в лютому 2013 року з листа від 14.02.2013 року №04/657 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області та переліку нерухомого майна, переданого до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства ВАТ "Омелянівський кар'єр" (додаток до листа від 14.02.2013 року №04/657) останній дізнався, що зазначене в договорі оренди майно є власністю відповідача як правонаступника Відкритого акціонерного товариства "Омелянівський кар'єр" та позивачу на праві власності не належить.

Доводи ТОВ "Омелянівський кар'єр" щодо належності йому на праві власності майна, переданого позивачем в оренду за договором оренди під'їзних залізничних колій №2/ОЗК/08 від 17.09.2008р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" (як орендарем) та Відкритим акціонерним товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (як орендодавцем), були предметом розгляду, зокрема, у справі господарського суду Житомирської області справи №906/798/13 за позовом ТОВ "Омелянівський кар'єр" до ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" про визнання права власності за ТОВ "Омелянівський кар'єр" на під'їзну залізничну колію довжиною 3994,1м., що знаходиться у с. Горщик, Коростенського р-ну, Житомирської області; вагонні ваги, що розташовані на під'їзній колії №3 у с.Горщик, Коростенського р-ну, Житомирської області; будку вагонних ваг, загальною площею 75,3кв.м, що розташована за адресою: Житомирська область, Коростенський р-н, с.Горщик, вул.Центральна,71.

У справі господарського суду міста Києва №910/14535/13, до вирішення якої зупинялось провадження у даній справі, розглядався позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" до Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" про визнання недійсним договору оренди під'їзних залізничних колій №2/ОЗК/08 від 17.09.2008р.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно п.26 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18, преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме фактам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), але не правовій оцінці таких фактів, здійсненій іншим судом чи іншим органом, який вирішує господарський спір.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 01.10.2014р. по справі №910/14535/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" до Приватного акціонерного товариства "Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" про визнання договору недійсним, тобто, за участю тих самих сторін, що і у справі №906/913/13, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" задоволено; визнано недійсним укладений 17 вересня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" та Відкритим акціонерним товариством "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" договір №2/ОЗК/08 оренди під'їзних залізничних колій. У даній справі суд встановив, що Відкритим акціонерним товариством "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" на момент укладення спірного договору №2/ОЗК/08 оренди під'їзних залізничних колій від 17.09.2008р. було порушено вимоги ч.1 ст.203 ЦК України та статті 761 Цивільного кодексу України, оскільки орендодавець за договором не є власником майна, переданого в оренду за даним договором, а також ПАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" не надано доказів делегування йому власником майна повноважень щодо передачі вказаного майна в найм, у т.ч. станом на момент укладення договору 17.09.2008р.

Так, 23.12.2013р. набрало законної сили рішення господарського суду Житомирської області від 28.10.2013р. у справі № 906/871/13 за позовом Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр", за участі прокурора та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство інфраструктури України, про визнання права власності на майно. Вказаним рішенням, що залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.12.13 та постановою Вищого господарського суду України від 26.02.14, в задоволенні позову відмовлено.

11.08.2014р. набрало законної сили рішення господарського суду Житомирської області від 21.05.2014р. у справі №906/798/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" до Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", за участю в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіонального відділення Фонду державного майна по Житомирській області, за участю в справі Коростенського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, про визнання права власності. Вказаним рішенням, що залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.08.2014р., позов задоволено повністю. Визнано за товариством з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" право приватної власності на під'їзну залізничну колію загальною довжиною 3994,1 метрів, що знаходиться у с.Горщик, Коростенський район, Житомирська область, у складі:

1) колія №1, ходова, повною довжиною 894,26 метрів, межі колії: від межі колії через стрілку 101 до в.с.п. № 107;

2) колія №1а, навантажувальна, повною довжиною 674,91 метрів, межі колії: від в.с.п. № 107 до в.с.п. № 102;

3) колія №2, навантажувальна, повною довжиною 914,04 метрів, межі колії: від в.с.п. № 107 через 107а, 109,112,102,106 до бал. призми;

4) колія №3, навантажувальна, повною довжиною 473,59 метрів, межі колії: від в.с.п. № 109 через 113 до в.с.п. № 104;

5) колія №5, деповська, повною довжиною 158,00 метрів, межі колії: в.с.п.№107а до упору;

6 колія №6, навантажувальна, повною довжиною 809,22 метрів, межі колії: від в.с.п. № 101 до упору;

7) з'їзд 112-113, повною довжиною 70,08м.;

8) стрілочні переводи № 101,102,104,106,107,107а, 109,112,113;

Крім того, за товариством з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" визнано право приватної власності на вагонні ваги, що розташовані на під'їзній колії №3 у с.Горщик Коростенського району Житомирської області та будку вагонних ваг, загальною площею 75,3кв.м., що розташована за адресою: Житомирська область, Коростенський район, с.Горщик, вул.Центральна, 71.

Вказані рішення обґрунтовані, зокрема тим, що державне підприємство "Омелянівський кар'єр" було перетворено у відкрите акціонерне товариство згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області №335-ВАТ від 04.09.1995р. у відповідності до Указу Президента України "Про заходи щодо забезпечення прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів" від 26.11.1994р. №699/94. Згідно п.1.2. статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" товариство є правонаступником всіх прав та обов'язків відкритого акціонерного товариства "Омелянівський кар'єр". Факт передачі спірного майна з відання Омелянівського кар'єру (попередника ТОВ "Омелянівський кар'єр") у відання Київ-Дніпровського міжгалузевого підприємства промислового залізничного транспорту "Укрпромжелдортранс" (попередника приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту") спростований судовими рішеннями у справі №906/871/13, тому в рішенні по справі №906/798/13 зазначено, що спірне майно з відання Омелянівського кар'єру не вибувало та в подальшому було приватизоване ВАТ "Омелянівський кар'єр" в складі цілісного майнового комплексу.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частинами 1 та 2 ст.136 Господарського кодексу України передбачено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Статтею 761 Цивільного кодексу України встановлено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права, наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Враховуючи встановлені рішеннями господарських судів у справах №906/798/13 та №906/871/13, ті факти, що ПАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" не є власником майна, переданого в оренду за спірним договором, так само останнім не надано доказів делегування йому власником майна повноважень щодо передачі вказаного майна в найм, а також, відсутність вказаних правомочностей у ПАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" станом на момент укладення спірного договору - 17.09.2008р., приймаючи рішення у справі №910/14535/13 суд дійшов висновку, що ПАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" передало ТОВ "Омелянівський кар'єр" в строкове платне користування майно без достатньої на те правової підстави.

З огляду на викладене та зважаючи на положення ч.1 ст.207 ГК України в рішенні по справі №910/14535/13 суд встановив, що відповідачем на момент укладення спірного договору №2/ОЗК/08 оренди під'їзних залізничних колій від 17.09.2008р. було порушено вимоги ч.1 ст.203 ЦК України та статті 761 Цивільного кодексу України, а тому визнав недійним вказаний договір, чим задовольнив позовні вимоги по справі.

Таким чином, на час розгляду даної справи, судовими актами у справах господарських судів №906/798/13 та №910/14535/13 встановлено як факт належності права власності на спірне майно Товариству з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр", так і недійсність договору №2/ОЗК/08 оренди під'їзних залізничних колій від 17.09.2008р., який є підставою позовних вимог у даній справі про стягнення 264774,63 грн., з яких: 20845,34грн. основного боргу, 863,21грн. пені, 173,04грн. 3% річних, 105268,97грн. договірної неустойки за неповернення майна та 137624,07грн. неустойки, згідно ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції з'ясував у представника позивача (він же і апелянт), чи набрало рішення господарського суду м.Києва у справі №910/14535/13. На що тримана ствердна відповідь. Це ж підтвердив і представник відповідача

Враховуючи недійсність договору оренди під'їзних залізничних колій №2/03К/08 від 17.09.2008р., невиконанням умов якого в частині сплати орендної плати за лютий місяць 2013 року та неповерненням орендованого відповідачем майна після закінчення строку дії договору обґрунтовувався позов у даній справі, відсутні й будь-які правові підстави для задоволення таких позовних вимог.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, Рівненський апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з врахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" від 02.02.15р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Житомирської області від 13 січня 2015 року у справі №906/858/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №906/858/13 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Крейбух О.Г.