РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. Справа № 906/1445/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Грязнов В.В. ,

суддя Гулова А.Г.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Лиманець О.О. - представник за довіреністю від 19.12.2014р. №482

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73", м.Миколаїв

на ухвалу господарського суду Житомирської області

від 17.02.15 р. у справі № 906/1445/14 (суддя Ляхевич А.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73", м.Миколаїв

до Служби автомобільних доріг у Житомирській області, м.Житомир

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічного акціонерного товариства "Мостобуд", м.Київ

про стягнення 810255,80 грн. та визнання недійсним результатів відкритих торгів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 17.02.2015р. у справі №906/1445/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" до Служби автомобільних доріг у Житомирській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення 810255,80грн. та визнання недійсним результатів відкритих торгів, для дослідження питань, що виникли при вирішенні спору у справі №906/1445/14 призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Житомирському відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та зупинено провадження у справі.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу господарського суду Житомирської області про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі №906/1545/14 скасувати.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського суду винесеною з порушенням норм чинного законодавства;

- зазначає, що заборгованість відповідача у розмірі 810255,80грн. перед ТОВ "Мостобудівельний загін № 73" виникла на підставі підписаних в односторонньому порядку актів №КБ-2в (за №1 та №2) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013р. за договором підряду № 14 від 19.07.2012р.. Згідно з ч.2 п.18 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №668 від 01.08.2005р., датою закінчення робіт вважається дата її прийняття замовником. Відповідно до ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Таким чином, підрядник не зобов'язаний вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. Після отримання письмової відмови відповідача (лист від 18.08.2014р. №8-10/2024) від підписання акту виконаних робіт, позивачем у відповідності до ст.882 ЦК України було підписано в односторонньому порядку акти форми №КБ-2В, №КБ-3 з приміткою про відмову замовника від підписання останніх. Таким чином акти були оформлені 28.08.2014р.. Надалі листом від 28.08.2014р. №255 позивач направив відповідачу на підставі ч.2. ст.530 ЦК України вимогу щодо оплати оформлених в односторонньому порядку актів, яка була залишена без належного реагування, кошти не були сплачені. Відповідно до ст.853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти виконану роботу, оглянути її і у разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про це виконавцю. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника (ч.3 ст.853 ЦК України). Отже, відповідно до вимог закону та умов договору (п.п.2.3, 2.4, 2.5), існує обов'язок замовника оглянути виконані роботи та перевірити відповідність виконаних робіт умовам договору. Відповідач не звертався до позивача з вимогою про усунення допущених недоліків у виконаних останнім роботах. Замовник не заперечує виконання робіт ТОВ "Мостобудівельний загін № 73", однак замість огляду об'єкту відмовив у підписанні актів виконаних робіт через надумані причини. Замовник не робив заяви про будь-які конкретні недоліки, тому він не має право не приймати виконані роботи та зобов'язаний виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи. Таким чином позивач вважає, що не має необхідності у призначенні експертизи, оскільки останнім належним чином доведено відповідність виконаних робіт, а доказів такої невідповідності відповідачем не було наведено;

- вказує, що ТОВ "Мостобудівельний загін № 73" було надано всі необхідні документи та пояснення, що надають можливість суду встановити факт виконання робіт зазначених в актах КБ-2в №1 та №2 та їх відповідності проектно-кошторисній документації і договірній ціні;

- звертає увагу, що відповідач також заперечує проти проведення судової експертизи;

- враховуючи обставини даної справи, а також наведену судову практику, можна зробити висновок, що для вирішення справи №906/1445/14 відсутня необхідність проведення судової експертизи. На думку скаржника, господарський суд Житомирської області в змозі самостійно дослідити всі підстави позову та заперечення, в тому числі документи, що були залучені сторонами, та прийти до об'єктивного, обґрунтованого та законного рішення по справі.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.03.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 17.03.2015р..

17.03.2015р. до суду від ПАТ "Мостобуд" надійшло клопотання - пояснення від 16.03.2015р., в якому останній просить ухвалу господарського суду Житомирської області від 17.02.2015р. у справі №906/1445/14 скасувати з підстав, викладених в ній та розглядати справу без участі його представника.

Відповідач не скористався правом подачі письмового відзиву на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду.

Представник позивача в судовому засіданні 17.03.2015р. підтримала доводи апеляційної скарги та надала пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу господарського суду Житомирської області від 17.02.2015р. у справі №906/1445/14 скасувати.

Відповідач в судове засідання 17.02.2015р. не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

Водночас, ухвалою суду від 04.03.2015р. про прийняття апеляційної скарги до провадження участь учасників судового процесу в судовому засіданні визначалась на власний розсуд, нові докази не витребовувались та повідомлено, що неявка уповноважених представників сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду представника позивача та третьої особи, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія розглянула апеляційну скаргу за відсутності представників останніх.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовною заявою до Служби автомобільних доріг у Житомирській області про визнання недійсним результатів відкритих торгів та стягнення 810255,80грн. (а.с.2-6, т.1).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 30.10.2014р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №906/1445/14.

Надалі, ухвалою господарського суду Житомирської області від 12.01.2015р., враховуючи положення ст.27 ГПК України, залучено до участі у даній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Мостобуд".

При розгляді даної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі матеріали, враховуючи покликання позивача на факт виконання робіт, зазначених в актах №КБ-2в №1, №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013р., вартістю 810255,80грн. (а.с.73-73, 77-80, т.1), та посилання відповідача на невідповідність робіт, вказаних в актах №1 і №2, роботам, обумовленим сторонами у договірній ціні, що є невід'ємною частиною договору №14 від 19.07.2012р. та об'єктному кошторисі (а.с.35, 36, т.2), а також ґрунтовно вивчивши обставини справи, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що для встановлення обставин справи щодо фактичного виконання позивачем робіт, вказаних в актах №КБ-2в №1, №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013р., їх переліку, обсягу та вартості, а також, відповідності виконаних робіт, відображеним в названих актах роботам, обумовленим сторонами у договірній ціні, що є невід'ємною частиною договору №14 від 19.07.2012р., необхідно призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу, оскільки вказані обставини мають бути досліджені та роз'яснені спеціалістами у певній галузі знань.

Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду Житомирської області від 17.02.2015р. у справі №906/1445/14 призначено судову будівельно-технічну експертизу та провадження у справі зупинено (а.с.165-168, т.2).

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

За приписами ст.41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ч.2 ст.79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Стаття 106 ГПК України визначає перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Однак, даний перелік не містить ухвали про призначення судової експертизи у справі. Крім того, даною статтею встановлено, що заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

При цьому, також і не передбачено оскарження даного виду ухвал і ст.41 ГПК України, якою визначено підстави призначення судової експертизи та основні засади її проведення.

Як вбачається з апеляційної скарги, позивач оскаржує ухвалу від 17.02.2015р. повністю, тобто як в частині призначення судової експертизи, так і в частині зупинення провадження у справі.

У відповідності до п.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", якщо в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв`язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Таким чином, колегія суддів, проаналізувавши наведені вище положення законодавства, приходить до висновку, що доводи скаржника стосовно підстав призначення судової експертизи, поставлених на вирішення експерта питань, проведення якої доручено Житомирському відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, не можуть бути предметом розгляду у даному апеляційному провадженні, оскільки останні виходять за межі повноважень апеляційного суду. Однак, згідно ст.106 ГПК України, наведені вище доводи позивача щодо оскарження призначення судової експертизи можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду, якщо таке буде прийнято господарським судом Житомирської області за результатами розгляду позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73".

Що ж до оскарження ухвали місцевого господарського суду в частині зупинення провадження у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначалось вище, згідно ст.79 ГПК України господарський суд наділений правом зупинити провадження у справі у зв`язку з призначенням судової експертизи. Тобто, зупинення провадження у справі з вказаних вище підстав є правом суду, а не обов`язком. Таким чином, судом першої інстанції при призначенні судової експертизи у даній справі було реалізоване надане законом право, а відтак, судом першої інстанції надано належну оцінку усім обставинам справи та правомірно зупинено провадження до проведення судової експертизи у справі №906/1445/14. Будь-якого порушення норм процесуального права при зупиненні провадження у справі допущено не було.

Крім того, колегія суддів зазначає, що для повного та всебічного проведення експертного дослідження необхідним є надсилання матеріалів справи безпосередньо до експертної установи.

Статтею 69 ГПК України встановлено двохмісячний строк розгляду справи, який починає свій відлік від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п`ятнадцять днів.

Відповідно до п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998р., строк проведення експертизи встановлюється залежно від складності дослідження з урахуванням експертного навантаження фахівців керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) у межах:

- 10 календарних днів - щодо матеріалів з невеликою кількістю об'єктів і простих за характером досліджень;

- 30 календарних днів - щодо матеріалів із середньою кількістю об'єктів або середньої складності за характером досліджень;

- 60 календарних днів - щодо матеріалів з великою кількістю об'єктів або складних за характером досліджень;

- понад 60 календарних днів - щодо матеріалів із дуже великою кількістю об'єктів або особливо складних за характером досліджень (досліджень з використанням криміналістичного обладнання (лазерного, оптичного, електронного), проведення експериментальних досліджень, застосування декількох методів), при цьому строк виконання не повинен перевищувати 90 календарних днів.

Відтак, задля уникнення порушення процесуальних строків розгляду справи господарські суди наділені правом зупинити провадження у справі до закінчення проведення експертного дослідження.

Згідно зі ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони. Однак, позивачем не наведено жодних переконливих обставин, які б мали наслідком зміни чи скасування оскаржуваної ухвали господарського суду Житомирської області, та не доведено порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає ухвалу господарського суду Житомирської області від 17.02.2015р.. в частині зупинення провадження у справі обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам закону.

Інші доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73", наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, наведеним вище, а тому відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали господарського суду Житомирської області від 17.02.2015р. у справі №906/1445/14.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 17.02.2015р. у справі №906/1445/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73", м.Миколаїв - без задоволення.

2. Справу №906/1445/14 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Гулова А.Г.

Віддрук. прим.:

1 - до справи,

2 - ТОВ "Мостобудівельний загін №73" (54301, м.Миколаїв, вул.Новозаводська, 5),

3 - Службі автомобільних доріг у Житомирській області (10029, м.Житомир, вул.Щорса, 16),

4 - ПАТ "Мостобуд" (01033, м.Київ, вул.Паньківська, 5),

5 - в наряд.