Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

18 березня 2015р. справа №927/160/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»,

вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094

(адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівм'ясопродукти»,

вул. Текстильників, 1, м. Чернігів, 14001

про стягнення 26 550грн.53коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівм'ясопродукти» заборгованості за договором від 26.02.2013р. в розмірі 26 550,53грн., в т.ч. 16 500,00грн. заборгованості за кредитом, 5 942,52грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2 623,01грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 1 485,00грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Від позивача 03.03.2015р. надійшла заява без дати про розгляд справи за відсутності представника заявника, до якої додано оригінал заяви про відкриття поточного рахунку ТОВ «Чернігів'ясопродукти» від 26.02.2013р. для огляду, за минуванням потреби позивач просив суд повернути оригінал до архіву банку, сповістивши про це представника позивача. Окрім того, до вказаної заяви позивачем надано документи, згідно додатку, а також письмове пояснення нормативного обґрунтування позовних вимог. Суд задовольнив заяву представника, долучив до матеріалів справи подані документи та письмове пояснення.

У поданих суду письмових поясненнях нормативного обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила) є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Підписавши заяву про відкриття поточного рахунку в банку, відповідач згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по розрахунковим карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою і карточками зі зразками підписів і відбитком печатки складають Договір банківського обслуговування. Відповідно до п. 1.2.4. Умов та Правил клієнт зобов'язаний у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів надати банку письмову вимогу про розірвання договору та погасити заборгованість перед банком. Відповідач не надав до банку жодної письмової вимоги про незгоду з Умовами та Правилами. Позивач пояснює, що рух коштів по рахунку клієнта підтверджується випискою по поточному рахунку, що доказами надання кредитних коштів є виписка по рахунку банку. Також позивач наводить пояснення щодо відображення кредиту «овердрафт», щодо розміру процентної ставки за користування кредитом, щодо порядку зміни розміру процентної ставки, щодо нарахування винагороди за користування кредитом та пені при порушенні клієнтом будь-якого з обов'язків по сплаті відсотків за користування кредитом, строків повернення кредиту. Позивач наголошує, що відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг процентна ставка є змінюваною.

До початку судового засідання від позивача 18.03.2015р. надійшла заява, в якій просив розглядати справу у відсутності представника позивача та зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. До вказаної заяви позивачем додані документи, у тому числі письмові пояснення, які залучені судом до матеріалів справи.

Суд задовольнив заяву позивача про розгляд справи без участі його представника, оскільки це є правом сторони.

У поясненні позивач зазначив, що сальдо кредиту: період нарахування з 29.11.2013р. по 03.03.2014р. склало 16 500,00грн., 24.03.2013р. - сальдо кредиту в зв'язку з проплатою було погашено в повному об'ємі, в період з 25.03.2014р. по 01.04.2014р. відповідач скористався кредитним лімітом в розмірі 16 500,00грн., в період з 01.04.2014р. по 12.01.2015р. сальдо кредиту відповідачем не погашалось і тому борг по кредиту станом на 12.01.2015р. складає 16 500,00грн. Відсотки: за період з 31.12.2013р. по 03.02.2014р. за користування кредитом було нараховано 284,91грн., які були погашені відповідачем 03.02.2014р., за період з 04.02.2014р. по 12.01.2015р. за користування кредитом були нараховані відсотки в сумі 5961,56грн. та з врахуванням проплати 01.04.2014р. у сумі 19,14грн. борг склав 5942,52грн. Позивач пояснив, що комісія нараховується за період з 01.04.2014р. по 12.01.2015р., щомісячно в розмірі 148,50грн. на сальдо кредиту 16 500,00грн., у зв'язку з тим, що відповідачем не були здійснені проплати розмір нарахувань комісії не змінювався та склав 1 485,00грн. Нарахування пені на сальдо кредиту здійснювалося за період з 01.08.2014р. по 12.01.2015р. в сумі 1 956,09грн., нарахування пені на відсотки здійснювалося за період з 04.03.2014р. по 12.01.2015р. в сумі 515,14грн., нарахування пені на комісію здійснювалось за період з 04.03.2014р. по 12.01.2015р. в сумі 152,00грн. Відповідачем 24.03.2014р. була оплачена пеня в розмірі 0,26грн., з даної суми 0,05грн. було направлено на погашення заборгованості по нарахуванню пені за попередній період, тому з урахуванням проплати 0,21грн. борг по пені станом на 12.01.2015р. складає 2623,01грн.

Відповідач відзив на позов не надав. Повноваженого представника відповідач у судове засідання не направив. Ухвали про порушення провадження у справі від 09.02.2015р. та про відкладення розгляду справи від 19.02.2015р., від 05.03.2015р. направлені на адресу відповідача, отримані останнім згідно поштових повідомлень №616, №165, №966 відповідно.

Судом вчинені дії щодо перевірки статусу та місця реєстрації відповідача у справі. Так, згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в реєстрі станом на 19.02.2015р. та згідно, отриманої судом, інформації з офіційного сайту Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» (htth:search.irc.qov.ua/edr.html) за умовами пошуку код 38509901 в Єдиному державному реєстрі станом на 05.03.2015р. зареєстроване Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівм'ясопродукти» місцезнаходження: вул. Текстильників,1, м. Чернігів, 14001.

Відповідності до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Судом надсилались відповідачу ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи за адресою, вказаною в позовній заяві, яка є адресою державної реєстрації відповідача, на підставі чого суд доходить висновку, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Судом було вжито всі заходи щодо належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але відповідач витребувані судом документи не надав, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини невиконання вимог суду не повідомив.

Зважаючи на те, що відповідач мав можливість, але не скористався правом надати суду письмовий відзив на позов, зважаючи на дотримання розумного строку вирішення господарського спору, господарський суд доходить висновку, що нез'явлення відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті. Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

У статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до приписів ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст.639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.02.2013 року товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігів'ясопродукти» (відповідачем у справі) було підписано з публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (позивачем у справі) заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг та заяву про відкриття поточного рахунку, на підставі якої банком було відкрито для відповідача поточний рахунок №5536, валюта - гривня. Оригінал заяви відповідача про приєднання до умов і правил надання банківських послуг та відкриття поточного рахунку знаходиться в матеріалах справи (а.с.70 т.1).

Відповідно до Заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг відповідач дав згоду на Умови та Правила надання банківських послуг (знаходяться на сайті банку www.pb.ua), Тарифами банку, які разом з даною анкетою складають договір банківського обслуговування. Відповідач підтвердив згоду на ведення з ПАТ КБ «Приватбанк» документообігу, в тому числі підписання угод, договорів. Додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підпису так і шляхом електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ст. 1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

За приписами ст. 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського рахунку можливість передбачити в ньому положення про надання банком клієнту овердрафту - короткострокового кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка, що має місце у спірних правовідносинах, які склались між сторонами у справі з приводу виконання укладеного між ними договору банківського обслуговування від 26.02.2013 року.

Своїм підписом відповідач приєднується та зобов'язується виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах Приватбанку - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих угод або додаткових угод до договору, так і шляхом обміну інформацією відносно банківського обслуговування з клієнтом через web-сайти банку www.pb.ua чи інший Інтернет SMS-ресурс, зазначений банком.

Наказом від 28.01.2011р. №СП-2011-85 позивачем був затверджений розділ 3.18 «Умов та Правил надання банківських послуг».

Наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715 банком було затверджено «Умови та правила надання банківських послуг» в новій редакції та відповідно наказом від 10.06.2014р. №СП-2014-6780656 внесено зміни.

Відповідно до розділу 1 «Умов та правил надання банківських послуг», розміщених на web-сайті банку www.pb.ua, ці правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. За таких обставин, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг позивача.

Розділом 3.18. "Умов та правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169, передбачено умови обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів (пункт 3.2.1.1. "Умов та правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656).

Згідно п. 3.18.1.1. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. №СП-2013-123169 (п. 3.2.1.1.1 «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. №СП-2014-6780656) кредитний ліміт на поточний рахунок (кредит) надається на поповнення оборотних засобів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту (ліміт). Про розмірі ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms- повідомлення, тощо). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, шляхом проведення його платежів понад залишок засобів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних засобів в межах ліміту, шляхом дебатування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.18.1.3. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.1.3. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. №СП-2014-6780656), кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Пунктом 3.18.1.5. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. №СП-2013-123169 (п. 3.2.1.1.5. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. №СП-2014-6780656), передбачено, що кредитний ліміт є сумою грошових коштів, в межах яких банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишку грошових коштів на його поточному рахунку.

Ліміт кредитування, відповідно до п.п.3.18.1.5., 3.18.1.6. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169, (п. 3.2.1.1.5. та п.3.2.1.1.6. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), розраховується за внутрішньобанківською методикою на підставі даних про рух грошових коштів на поточному рахунку, платоспроможності клієнта, інших показників. Банк має право в односторонньому порядку змінити розмір ліміту кредитування.

Відповідно до п. 3.18.1.8. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.1.8 «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. №СП-2014-6780656), проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода». При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених «Умов та правил надання банківських послуг», банк на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту. При належному виконанні клієнтом зобов'язань, передбачених «Умовами та правилами надання банківських послуг», за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено банком на той самий строк.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до довідки позивача вих.№08.7.0.0.0/37 від 16.01.2015 року, товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівм'ясопродукти» ЄДРПОУ/ДРФО 38509901, Чернігівське РУ, МФО 353586, №5536, валюта гривня був встановлений ліміт: з 26.02.2013 - 1200,00грн.; з 19.03.2013 - 3000,00 грн.; з 21.06.2013 - 12000,00 грн.; з 18.07.2013 - 16500,00 грн.; з 01.03.2014 - 16500.00 грн.; 02.03.2014 - 16382,94грн. (а.с.47 т.1).

Встановлення розмірів кредитного ліміту відповідачу підтверджується також виписками з Приват24 по клієнту товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівм'ясопродукти» (), копії яких додано позивачем до матеріалів справи.

Як вбачається із пояснень позивача та з матеріалів справи, позивач виконав взяті на себе зобов'язання належним чином та за період 29.11.2013р. по 01.04.2014 року здійснив кредитування відповідача у формі овердрафту, шляхом перерахування коштів на рахунок №5536 та здійснення оплати платіжних документів відповідача на загальну суму 33000,00грн., що підтверджується наданими позивачем банківськими виписками по рахунку №5536.

Пунктом 3.18.2.2.3. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.2.2.5. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656) передбачено, що клієнт зобов'язаний повернути кредит, одержаний в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.18.1.11. (відповідно п.п.3.2.1.1.10., 3.2.1.2.3.4., 3.2.1.2.2.17. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656).

Пунктом 3.18.1.11. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.1.11. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656) також передбачено, що період безперервного користування «кредитним лімітом на поточному рахунку» - не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервного існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо.

Відповідач, в порушення «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП -2013-123169 та «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656, свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту виконав частково, фактично сплативши 16500,00грн., що підтверджується випискою з рахунку, доданою до матеріалів справи та розрахунком позивача. Заборгованість по основній сумі кредиту становить 16500,00грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією вих.№30228СNGLS0WH від 30.12.2014 року, яка направлена відповідачу рекомендованою кореспонденцією з описом вкладення, що підтверджується матеріалами справи (а.с.52-53 т.1), в якій повідомив боржника про наявність простроченої заборгованості, у тому числі за тілом кредиту в сумі 16500,00грн. Однак, претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивач просить стягнути з відповідача 5 942,52грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 04.02.2014 року по 12.01.2015 року, відповідно до п.3.18.1.12. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП -2013-123169 (п. 3.2.1.1.12. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП -2014-6780656).

Пунктом 3.18.1.12. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.1.12. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), визначено, що для розрахунку процентів за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка, яка залежить від строку існування непогашеного залишку по кредиту. Процентна ставка може бути змінена банком в порядку, передбаченому «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Згідно п.3.18.4.1.1. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.4.1. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656) за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20го до 25го числа місяця, розрахунок процентів проводиться по процентній ставці в розмірі, 0% річних від суми залишку несплаченої заборгованості.

При обнулінню дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню (п.3.18.4.1.2. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169) .

Згідно п.3.18.4.1.3. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169, у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Приписами ч.1-4 ст. 10561 Цивільного кодексу України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до п. 3.18.2.3.1. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169, сторони в порядку ч.1 ст. 212 Цивільного кодексу України прийшли до взаємної згоди про те, що процентна ставка за користування кредитом може бути підвищена банком, у разі якщо збільшиться облікова ставка НБУ на 1 або більше пунктів, та або курс гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше відсотків, та або вартість ресурсів на міжбанківському грошовому ринку збільшиться на 5 або більше відсотків. Сторони погодилися, що збільшена відсоткова ставка починає діяти після настання подій, закріплених цим пунктом, на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою засобів електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Відповідно до виписки з Приват24 від 05.06.2014 року по клієнту - товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівм'ясопродукти» банком було повідомлено клієнта відповідно до п. 3.18.2.3.1. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП -2013-123169, про зміну процентної ставки з 01.07.2014 року та встановлення її на рівні 36 % річних, а при прострочці більш 90 днів (починаючи з 91 дня прострочки) встановлення процентної ставки на рівні 56% річних.

Пунктом 3.2.1.4.1.2 "Умов та правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656, також визначено, що у випадку необнулювання дебетового сальдо з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню.

Пунктом 3.2.1.4.1.3. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656, також визначено, що при порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до п. 3.18.2.2.2. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.2.2.2. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656) клієнт зобов'язаний сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом відповідно п.п.3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3. (відповідно п. п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3).

Дослідивши наведений позивачем розрахунок процентів за користування відповідачем кредитом, надані позивачем виписки по рахунку відповідача щодо обліку нарахованих та сплачених процентів, суд дійшов висновку, що за користування кредитом за період з 31.12.2013 року по 12.01.2015 року позичальник зобов'язаний сплатити проценти за користування кредитом в загальній сумі 6246,47грн. За вказаний період відповідачем було сплачено 304,05грн., що підтверджується матеріалами справи. Заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 04.02.2014р. по 12.01.2015р. становить 5942,52грн., що не спростовано відповідачем.

Відповідно до п. 3.18.4.4. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п.п. 3.2.1.4.4. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п.3.18.1.6., 3.18.2.3.2. (відповідно п.п.3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2.) 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Клієнт доручає банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється у валюті - гривня.

За користування кредитним коштами за період з 01.04.2014р. по 12.01.2015р. позивачем нараховано відповідачу 1485,00грн. комісії.

Відповідач, в порушення п. 3.18.4.4. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п.п. 3.2.1.4.4. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), свої зобов'язання щодо сплати комісії за користування кредитним коштами не виконав. Заборгованість відповідача по комісії за період з 01.04.2014р. по 12.01.2015р становить 1485,00грн.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Позивач просить стягнути з відповідача 2623,01грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Як свідчать матеріали справи та пояснення позивача, нарахування пені проводилось на сальдо кредиту за період з 01.08.2014р. по 12.01.2015р. в сумі 1956,09грн., пені на відсотки за період з 04.03.2014р. по 12.01.2015р. в сумі 515,14грн., пені на комісію за період з 04.03.2014р. по 12.01.2015р. в сумі 152,00грн., а всього пеня на суму 2623,23грн. Відповідачем 24.03.2014р. була оплачена пеня в розмірі 0,26грн., з якої сума 0,05грн. була направлена на погашення заборгованості по нарахуванню пені за попередній період, а 0,21грн. на часткове погашення пені за несвоєчасну сплату комісії нарахованої за період з 04.03.2014р. по 12.01.2015р.

Пунктом 3.18.5.1. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п.п. 3.2.1.5.1. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656) визначено, що у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті, зокрема, процентів за користування кредитом, передбачених п.п.3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3. (відповідно п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3.), термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.18.1.8., 3.18.2.2.3., 3.18.2.3.4. (відповідно п.п. 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4., 3.2.1.4.3.), винагороди передбаченої п.п.3.18.2.2.5., 3.18.4.4., 3.18.4.5., 3.18.4.6. (відповідно п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6.), клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права, на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, зазначеному в п.3.18.4.1.3. (п. 3.2.1.4.1.3.) від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п. 3.18.5.4. та п. 3.18.5.7. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п.п. 3.2.1.5.4. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.п.3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3. (відповідно п. п.п.3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3.) здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконано клієнтом.

Строки позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами на протязі 5 років. (пункт 3.18.5.7. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 та п.3.2.1.5.7. «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656).

В порушення умов «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № П -2013-123169, та «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014р. СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), відповідач пеню за прострочку виконання зобов'язань сплатив частково у сумі 0,21грн., що підтверджується матеріалами справи. Дослідивши наведений позивачем розрахунок пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань по договору, суд доходить висновку, що заборгованість відповідача по пені становить 2623,01грн., яка складається із пені у розмірі 1956,09грн. за несвоєчасну сплату кредиту, пені у розмірі 515,13грн. за несвоєчасну сплату процентів, пені у розмірі 151,79грн. за несвоєчасну сплату комісії.

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приймаючи до уваги, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства та умов кредитного договору, взяті на себе зобов'язання не виконав, кредитні кошти, проценти за користування кредитом, комісію та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань своєчасно не сплатив і позовні вимоги не оспорив, а тому господарський суд з урахуванням вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 16500,00грн. заборгованості за кредитом; 5942,52грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2623,01грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань; 1485,00грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача та відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1827,00грн судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 173, 174, 193, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 207, 525, 526, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 33, 34, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівм'ясопродукти» (вул. Текстильників,1, м. Чернігів, банківські реквізити не повідомлені, ідентифікаційний код 38509901) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Набережна Перемоги,50, м. Дніпропетровськ, банківські реквізити не повідомлені, ідентифікаційний код 14360570) 16500грн.00коп. заборгованості по кредиту, 5942грн.52коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2623грн.01коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, 1485грн.00коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 1827грн.00коп. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 23.03.2015р.

Суддя Н.Ю.Книш

.