ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р.Справа № 922/99/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Гончаровою В.В.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця" в особі ВП "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень", м. Дніпропетровськ
до Товариство з обмеженою відповідальністю " Компанія "Лугатранссервіс 2006", м. Луганськ
про стягнення коштів в розмірі 27 955,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Алєксєєв С.С.

відповідача - Слесарев В.В.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" (надалі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Лугатранссервіс-2006" (надалі - відповідач), штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 27 955 грн. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. просить суд покласти на відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на виявлення факту неправильного зазначення у залізничній накладній № 50655257 маси вантажу з посиланням на комерційний акт № РА 003664/335/4 від 10.07.2014 року.

Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Надав пояснення по суті справи.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти позовних вимог заперечує та надав суду клопотання від 17.03.2015 року, в якому просить суд зменшити розмір штрафу, відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

У липні 2014 року зі станції Петровеньки Донецької залізниці ТОВ "Компанія "Лугатранссервіс-2006" здійснило відправлення вагону № 65803439 згідно накладної № 50655257 на станцію Дарниця Південно - Західної залізниці. Маса вантажу у вказаній накладній складала 68700 кг. (а.с.9).

Відповідно до ст.2 Статуту залізниць України, визначаються обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту)

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5 "Правил приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в міністерстві юстиції України 24.11.2000р., визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 "Правил оформлення перевізних документів", представник відправника затверджує своїм підписом. Так правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній а станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

По прибутті вагону на станцію Нижньодніпровськ - вузол Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту, залізницею було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній, про що було складено комерційний акт № 003664 від 10.07.2014 року, копія міститься в матеріалах справи (а.с.12), а саме: у накладній № 50655257 у вагоні № 65803439 вказана маса вантажу 68700 кг., фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 70550 кг., що на 1850 кг. більше, ніж вказано у накладній та на 1550 кг. більше, ніж вантажопідйомність вагону.

Згідно ст.24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, а у разі невірного зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі відповідно до ст.118 Статуту.

Отже, позивач за неправильне зазначення в накладній маси вантажу нарахував відповідачеві штраф у розмірі п 'ятикратної провізної плати у сумі 27955,00 грн., який просить стягнути з останнього.

За приписами ч. 1 ст. 309 ГК України вантажовідправник має право в порядку, встановленому транспортними кодексами чи статутами, одержати назад зданий до перевезення вантаж до його відправлення, замінити вказаного в перевізному документі одержувача вантажу (до його видачі адресату), розпорядитися вантажем у разі неприйняття його одержувачем чи неможливості видачі вантажу одержувачу.

Відповідач надав клопотання про зменшення суми нарахованого позивачем штрафу, посилаючись на те, що сума штрафу є надмірно великою порівняно з наслідками порушення забов'язання, окрім того, відповідач звернув увагу суду на важке фінансове становище, яке сталося внаслідок фінансової кризи в економіці України та просить суд розмір штрафу, встановленого ст. ст.118,122 Статуту залізниць України, зменшити до розміру провізної плати в сумі 5 591,00грн., а також не заперечує проти сплати судових витрат по справі в повному обсязі.

Згідно п. З ст. 83 ГПК України, господарський суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає зі сторони, що порушила зобов'язання.

В пункті 2.4 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 29.04.94 р. № 02-5/293 "Про деякі питання практики застосування майнової відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань" та пункті 3.9.2 роз'яснення Вищого арбітражного суду від 18.09.1997р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. З ст. 83 ГПК України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 233 Господарського кодексу України передбачає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вказана норма кореспондується з пунктом 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Беручи до уваги, що відповідачем своєчасно надано клопотання про зменшення суми нарахованого позивачем штрафу, сума штрафу є надмірно великою, оскільки ним не було завдано збитків іншим учасникам господарських відносин, позивачем не понесено додаткових витрат та приймаючи до уваги скрутне фінансове становище, яке сталося внаслідок фінансової кризи, господарський суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та зменшує штраф до 5 591,00 грн.

У відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача, оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі ст.ст. 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ч. 5 ст. 307, ч. 1 ст. 309 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт", ст.ст. 2, 6, 23, 24, 43 Статуту залізниць України, керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Лугатранссервіс-2006" (Донецька обл., м. Краматорськ, вул.Соціалістичні,45, оф.205 ) на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса,108, ЄДРОПУ 01073828) - 5 591,00 грн. штрафу, 1 827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині в позові відмовити.

Повне рішення складено 18.03.2015 р.

Суддя Л.С. Лаврова