ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" березня 2015 р.Справа № 924/197/15
Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Радченя Д.І., розглянувши матеріали справи за позовом публічного акціонерного товариства "Оболонь" м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Десмін" с. Жовтневе Кам'янець-Подільського району

про стягнення 43841,57 грн.

Представники сторін:

від позивача: Марків О.П. - представник за довіреністю від 23.02.2015р. №29/0/35-15

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В С Т А Н О В И В :

Суть спору: позивач - ПАТ "Оболонь" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача - ТОВ "Десмін" заборгованості в сумі 43 841, 57грн., що утворилася через неналежне виконання укладеного між сторонами договору товарного кредиту насіння пивоварного ячменю №271-АЗЛ від 13.03.2014р., з яких 30730,00грн. - сума основного боргу, 390,58грн. - 3% річних, 3134,46грн. - інфляційні втрати, 6146,00грн. - 20% штрафу та 3440,53грн. - пеня.

Ухвалою суду від 09.02.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №924/197/15.

Сторони про час і місце проведення судового засідання повідомленні належним чином, так копії ухвал про порушення провадження у справі сторонам направленні рекомендованими листами, підтвердженням чого є реєстр відправленої рекомендованої кореспонденції.

Розгляд справ неодноразово відкладався через неявку в засідання суду повноважного представника відповідача.

В судовому засіданні - 19.03.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, посилаючись при цьому, що вони підтверджені поданими доказами. Крім цього, представником позивача надано суду акт звіряння розрахунків між підприємством позивача та ТОВ "Десмін", підписаний директором ТОВ "Десмін" Кучером М.М. та завірений печаткою товариства, з якого вбачається, що заборгованість в сумі 30 730,00грн. відповідач визнає в повному обсязі. Заперечень щодо нарахованих позивачем 3%річних, інфляційних, пені та штрафу відповідач не надав.

Повноважний представник відповідача в судові засідання 23.02.2015р., 10.03.2015р., та 19.03.2015р. не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, доказів поважності причин невиконання вимог суду не подав. Крім цього, ухвала суду від 09.02.2015 року, направлена на його адресу, зазначену в позовній заяві та спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 23.02.2015 року, повернулася на адресу суду із зазначенням "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З метою забезпечення рівності та інших учасників процесу ухвалами суду від 23.02.2015р. та 10.03.2015р. розгляд справи відкладено на іншу дату. Зазначені ухвали крім адреси, зазначеної в договорі товарного кредиту від 13.03.2014 року № 271-АЗЛ, надіслані за поштовою адресою її засновників - Кучер М.М. с.Залісся Друге, Кам'янець-Подільського району та Кучер О.М. с.Грошова, Борщівського району Тернопільської області (повернута без вручення з відміткою "за зазначеною адресою не проживає".

В призначений час повноважні представники відповідача чи його засновники за викликом не з'явились, відзив на позов не надали.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 64 ГПК України, ухвали надсилаються сторонам за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала вручена їм належним чином. Аналогічна позиція викладена в п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Враховуючи, що судом вжито всіх передбачених ГПК України заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також з огляду на обмеженість строків вирішення даного спору, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи, господарським судом встановлено:

Публічне акціонерне товариство "Оболонь" м.Київ зареєстроване як юридична особа та включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за 03.02.2015р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Десмін" с. Жовтневе Кам'янець-Подільського району 01.11.2006р. зареєстроване як юридична особа та включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 23.02.2015р.

13 березня 2014 року між ПАТ "Оболонь" та ТОВ "Десмін" укладено договір товарного кредиту насіння пивоварного ячменю за №271-АЗЛ, у відповідності до умов якого позивач зобов'язався передати відповідачу насіння пивоварного ячменю на умовах товарного кредиту, а відповідач в свою чергу - прийняти товар, провести розрахунок за нього на умовах визначених цим договором та забов"язався запропонувати весь вирощений ячмінь, із отриманого насіння, для реалізації на ПАТ "Оболонь".

Згідно розділу 2 договору, вартість однієї тонни насіння ячменю становить 4390,00грн.. загальна вартістю товару становить 30730,00 грн.

На виконання умов даного договору позивачем передано, а відповідачем прийнято товар - насіння ячменю пивоварного сорту "Себастьян" першої репродукції в кількості 7000 кг. на загальну суму 30730,00 грн., підтвердженням чого довіреності на отримання товару серії НБК №13/03/14 від 13.03.2014р. та №56 від 14.03.2014р., видаткові накладні №52 від 21.03.2014р. та №53 від 21.03.2014р. (копії знаходяться в матеріалах справ, оригінали оглянуті в судовому засіданні).

Згідно п.5.1. договору, покупець здійснює розрахунок за поставлений товар, на умовах товарного кредиту, шляхом поставки пивоварного ячменю урожаю 2014 року, вирощеного із отриманого насіння, в пропорційному відношенні 1,9 тонни ячменю за 1 тонну насіння на загальну вартість 30730.00 грн. або в інший спосіб за письмовим погодженням Сторін.

Пунктом. 5.2. договору №271-АЗЛ визначено, що покупець зобов'язується здійснити поставку пивоварного ячменю не пізніше 01 вересня 2014 року, або інший термін за письмовим погодженням Сторін.

Свої зобов'язання згідно договору товарного кредиту насіння пивоварною ячменю № 271-АЗЛ від 13 березня 2014 року ТОВ "Десмін" не виконало, розрахунку за отримане у товарний кредит насіння пивоварного ячменю не провело, в результаті чого за ним утворився борг в сумі 30730,00 грн.

Крім цього, як стверджує позивач, відповідач за період з 01.09.2014 року по даний час жодного разу не звертався до ПАТ "Оболонь" з пропозицією відтермінувати проведення розрахунку за отримане у товарний кредит насіння пивоварного ячменю, чи здійснити повернення товарного кредиту в інший спосіб за домовленістю сторін.

15.12.2014р. позивач звернувся із вимогою до відповідача щодо сплати 63639,37грн. боргу з врахуванням пені та збитків в сумі недопоставленого товару. Направлення вимоги підтверджується фіскальним чеком від 16.12.2014р. та описом вкладення у цінний лист.

Розділом 6 даного договору сторони передбачили, що за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує спричиненні цим збитки іншій стороні у порядку передбаченому чинним законодавством України. За порушення строку розрахунку за товарним кредитом, передбаченого п.5.2 договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період від загальної вартості Товару за кожний день прострочення. У разі неповернення товарного кредиту продавець вправі вимагати повернення кредиту у грошовому еквіваленті обрахованому згідно п.5.1. цього договору.

Згідно п. 6.5, у разі неповернення товарного кредиту та порушення розрахунку в грошовому еквіваленті Покупець сплачує на користь Продавця штраф у розмірі 20% від суми заборгованості по товарному кредиту.

При порушенні умов Договору, що спричинить розрахунок в грошовому еквіваленті, винна сторона, окрім зазначеної відповідальності, несе відповідальність відповідно, до чинного законодавства щодо грошових взаємовідносин.

Враховуючи, що відповідач своїх зобов'язань щодо оплати одержаного товару належним чином не виконав, позивач просить стягнути з відповідача крім сум основного боргу - 390,58грн. - 3% річних, 3134,46грн. - інфляційні втрати, 6146,00грн. - 20% штрафу та 3440,53грн. - пені.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом взято до уваги наступне:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 11 та 509 ЦК України визначено, що однією з підстав виникнення, цивільних прав та обов'язків сторін є укладення між ними договору. В силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тобто сплати боргу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає товар у власність другої сторони (покупця), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар (ст. 655 Цивільного Кодексу України).

Судом враховується, що 13 березня 2014 року між ПАТ "Оболонь" та ТОВ "Десмін" укладено договір товарного кредиту насіння пивоварного ячменю за №271-АЗЛ, у відповідності до умов якого позивач зобов'язався передати відповідачу насіння пивоварного ячменю на умовах товарного кредиту, а відповідач в свою чергу - прийняти товар, провести розрахунок за нього на умовах визначених цим договором та забов'язався запропонувати весь вирощений ячмінь, із отриманого насіння, для реалізації на ПАТ "Оболонь".

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На виконання умов даного договору позивачем передано, а відповідачем прийнято товар - насіння ячменю пивоварного сорту "Себастьян" першої репродукції в кількості 7000 кг. на загальну суму 30730,00 грн., підтвердженням чого довіреності на отримання товару серії НБК №13/03/14 від 13.03.2014р. та №56 від 14.03.2014р., видаткові накладні №52 від 21.03.2014р. та №53 від 21.03.2014р.

Згідно п.5.1. договору, покупець здійснює розрахунок за поставлений товар, на умовах товарного кредиту, шляхом поставки пивоварного ячменю урожаю 2014 року, вирощеного із отриманого насіння, в пропорційному відношенні 1,9 тонни ячменю за 1 тонну насіння на загальну вартість 30730.00 грн. або в інший спосіб за письмовим погодженням Сторін.

Пунктом. 5.2. договору №271-АЗЛ визначено, що покупець зобов'язується здійснити поставку пивоварного ячменю не пізніше 01 вересня 2014 року, або інший термін за письмовим погодженням Сторін.

Свої зобов'язання згідно договору товарного кредиту насіння пивоварною ячменю № 271-АЗЛ від 13 березня 2014 року ТОВ "Десмін" не виконало, розрахунку за отримане у товарний кредит насіння пивоварного ячменю не провело, в результаті чого за ним утворився борг в сумі 30730,00 грн.

Вимога позивача про сплату боргу від 15.12.2014р. залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У відповідності до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України, передбачено забезпечення зобов'язання неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 549 цього ж кодексу, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Розділом 6 даного договору сторони передбачили, що за порушення строку розрахунку за товарним кредитом, передбаченого п.5.2 договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період від загальної вартості Товару за кожний день прострочення. У разі неповернення товарного кредиту продавець вправі вимагати повернення кредиту у грошовому еквіваленті обрахованому згідно п.5.1. цього договору.

Згідно п. 6.5, у разі неповернення товарного кредиту та порушення розрахунку в грошовому еквіваленті Покупець сплачує на користь Продавця штраф у розмірі 20% від суми заборгованості по товарному кредиту.

Враховуючи, що відповідач своїх зобов'язань щодо оплати одержаного товару належним чином не виконав, позивач просить стягнути з відповідача крім сум основного боргу 6146,00грн. - 20% штрафу та 3440,53грн. - пені.

Пунктом 6.6 договору передбачено, що при порушенні умов Договору, що спричинить розрахунок в грошовому еквіваленті, винна сторона, окрім зазначеної відповідальності, несе відповідальність відповідно, до чинного законодавства щодо грошових взаємовідносин.

Позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу нараховано до стягнення з відповідача 390,58грн. - 3% річних та 3134,46грн. - втрат внаслідок інфляції.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зазначені нарахування позивачем проведені правомірно і підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

При цьому слід врахувати, що право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги про стягнення 43841грн.57 коп. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідності до ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача у зв'язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства "Оболонь" м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Десмін" с. Жовтневе Кам'янець-Подільського району про стягнення 43841,57 грн. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Десмін" (с. Жовтневе Кам'янець-Подільського району, вул.Арсенальна, 16, ) на користь публічного акціонерного товариства "Оболонь" (м. Київ, вул.Богатирська, 3, ) - 30 730грн. 00коп. - основного боргу, 390грн. 58коп. - 3% річних, 3134 грн. 46коп. - інфляційних втрат, 6 146грн.00коп. - 20% штрафу, 3 440грн. 53коп. пені та 1827грн.00коп. - витрат на оплату судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення виготовлено та підписано суддею 20.03.2015р.

Суддя Д.І. Радченя

Віддрук. 2 прим. : 1 - до справи, 2 - відповідачу. 32319, Хмельницька обл., Кам'янець-Подільський р-н, с.Жовтневе, вул.Арсенальна, 16.реком. з пов.