Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

18 березня 2015р. справа №927/44/15

За позовом: Приватного підприємства «Фірма «Ревокс»,

вул.Гоголя,22, кв.12, м. Чернігів, 14005

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Клімово-Логістик»

вул. Радянська,135, смт.Клімово, Брянська обл., Росія, 242040

про стягнення 646 530,00руб. РФ, що складає по курсу НБУ 181 060грн.72коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Олійник С.А. представник довіреність від 16.01.2015р.

Від відповідача: не з'явився

Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні з 17.03.2015р. по 18.03.2015р. перерви на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 646530,00руб. РФ, що складає по курсу НБУ 181 060грн.72коп. за поставлений товар згідно контракту №27/06-13 від 27.06.2013р.

У відповідності до ст. 124 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст.4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності (набрала чинності для України 19 грудня 1992 р.) компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

Відповідно до п.10.1 контракту №27/06-13 від 27.06.2013р. всі неврегульовані спірні питання підлягають розгляду в господарському суді Чернігівської області, України.

Згідно зі ст.3 Господарського процесуального кодексу України:

«Мова господарського судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.14 Закону України «Про засади державної мовної політики»:

1. Судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами).

5. Слідчі і судові документи складаються державною мовою.»

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 16.01.2015р. порушено провадження у справі №927/44/15, призначено судове засідання на 17.02.2015р. на 10год.40хв., а також вирішено питання щодо звернення у встановленому законом порядку до компетентного суду Російської Федерації - Арбітражного суду Брянської області із судовим дорученням про надання правової допомоги щодо вручення відповідачу вказаної ухвали.

Ухвала про порушення провадження у справі від 16.01.2015р., направлена на адресу відповідача вказану у позовній заяві, отримана останнім згідно повідомлення про вручення №RB140238961 UA.

Доручення про вручення документів від 16.01.2015р. з додатком, направлене на адресу Арбітражного суду Брянської області отримане ним згідно повідомлення про вручення № RB140238975 UA. Згідно ухвали арбітражного суду Брянської області від 12.02.2015р. у справі №А09-671/2015 в судовому засіданні 12.02.2015р. директору ТОВ «Клімово-Логістик» Полехіній О.М. було вручено ухвалу господарського суду Чернігівської області від 16.01.2015р. про порушення провадження у справі №927/44/15.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 17.02.2015р. провадження у справі №927/44/15 поновлено.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 17.02.2015р. за клопотанням позивача відкладено розгляд справи №927/44/15 на 17.03.2015р. на 10год.30хв., а також вирішено питання щодо звернення у встановленому законом порядку до компетентного суду Російської Федерації - Арбітражного суду Брянської області із судовим дорученням про надання правової допомоги щодо вручення відповідачу вказаної ухвали, у зв'язку з чим провадження у справі №927/44/15 було зупинено до 17.03.2015р.

За змістом статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Ухвала про відкладення розгляду справи від 17.02.2015р., направлена на адресу відповідача вказану у позовній заяві, отримана останнім згідно повідомлення про вручення №RА140412121 UA.

Доручення про вручення документів від 17.02.2015р. з додатком, направлене на адресу Арбітражного суду Брянської області отримане ним згідно повідомлення про вручення №RА140395785 UA. Ухвалою від 12.03.2015р. у справі №А09-2221/2015 Арбітражний суд Брянської області повідомив про неможливість виконати судове доручення господарського суду Чернігівської області про вручення ухвали від 17.02.2015р. про відкладення розгляду справи №927/44/15 у зв'язку з неявкою представника ТОВ «Клімово-Логістик» в судове засідання.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 17.03.2015р. провадження у справі №927/44/15 поновлено.

Від відповідача 23.02.2015р. надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав, зазначивши, що вказані в позовній заяві поставки сільськогосподарської продукції дійсно були проведені позивачем на адресу відповідача, а саме згідно митної декларації №102110000/2014/015346 від 11.10.2014р. і електронного інвойсу позивач здійснив поставку кореню хрону свіжого вагою нетто 22 000кг на суму 257 400руб.РФ, згідно митної декларації №102110000/2014/015368 від 13.10.2014р. і електронного інвойсу позивач здійснив поставку кореню хрону свіжого вагою нетто 22 000кг на суму 257 400руб.РФ, згідно митної декларації №102110000/2014/015416 від 15.10.2014р. і електронного інвойсу позивач здійснив поставку кореню хрону свіжого вагою нетто 20 200кг на суму 202 000руб.РФ, розрахунок з позивачем не проведений в строки, передбачені контрактом у зв'язку з тимчасовими фінансовими труднощами компанії. Відповідач просив розглядати справу без участі його представника.

Представник позивача в судовому засіданні 17.03.2015р. не заперечував проти розгляду справи без участі представника відповідача. Суд задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника, оскільки це є правом сторони, а явка уповноваженого представника відповідача у судове засідання не визнавалася обов'язковою.

Представник позивача в судовому засіданні 17.03.2015р. надав клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

Представник позивача в судовому засіданні 17.03.2015р. надав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 17.03.2015р. заявив усне клопотання про оголошення перерви для подання додаткових документів, що стосуються предмету спору. Суд задовольни клопотання представника позивача та оголосив перерву до 18.03.2015р. 14:45.

18.03.2015р. від відповідача електронною поштою надійшли декларації на товар, які долучені судом до матеріалів справи.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, з'ясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності (вчиненої в м. Києві 20.03.1992р.) компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати спори, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб'єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав: відповідач мав постійне місце проживання або місце знаходження на день висування позову.

Згідно ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача

Відповідно до частин 1, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що право, яке підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Згідно з частинами 1-4 статті 5 Закону України «Про міжнародне приватне право», у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом. Вибір права може бути здійснений щодо правочину в цілому або його окремої частини. Вибір права щодо окремих частин правочину повинен бути явно вираженим.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до приписів ст. 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законом України.

Частиною 1 статті 44 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що у разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частини другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, є: продавець - за договором купівлі-продажу.

Відповідно до частини другої, третьої ст.32 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв'язок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов'язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження.

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що при вирішенні даної справи застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство України, зокрема, Цивільний кодекс України.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, яка кореспондується з ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.6 ст.265 Господарського кодексу України до відносин поставки не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець згідно договору купівлі-продажу передає або зобов'язується передати у власність покупцеві товар, а покупець прийняти його та оплатити.

Як свідчать матеріали справи, 27.06.2013р. між позивачем та відповідачем було укладено контракт №27/06-13.

Відповідно до п.1.1. контракту продавець (позивач у справі) продає, а покупець (відповідач у справі) купує і оплачує сільськогосподарську продукцію (товар) в наступному асортименті: томати свіжі - 1 000тн., огірки свіжі - 1 000тн, картопля свіжа - 1 000тн, яблука свіжі - 1 000тн, цибуля ріпчаста - 1 000тн, буряк свіжий - 1 000тн, капуста білокачанна свіжа - 1 000тн, хрін свіжий - 1 000тн, слива свіжа - 500,00тн та ін. Контракт вступає в дію з 27.06.13р. та діє до 27.06.16р. (п.4.1 контракту)

Згідно п.1.2 контракту вартість товару визначається згідно Інвойсу на кожну партію товару.

Відповідно до п. 2.1 контракту ціни на товар встановлені в рублях РФ, приведені в Інвойсах до контракту з базисом поставок, згідно Інвойсу по Інкотермс-2010. Загальна сума контракту складає 100 000 000,00 руб РФ. (п.3.1 контракту).

Відповідно до п. 1.4 контракту поставка товару здійснюється на умовах поставки згідно інвойсу по Інкотермс-2010. При цьому всі митні витрати на території покупця покриваються покупцем, якщо інше не передбачено додатковими угодами сторін.

Згідно Інвойсу №114 від 11.10.2014р. до контакту №27/06-13 від 27.06.2013р. визначено найменування продукції: корінь хрону свіжий, врожай 2014р., вага брутто 22720,00кг, кількість сіток 1 036шт, вага нетто 22 000,00кг, сума 257 400 руб. РФ, умови поставки: СРТ, смт.Клімово, Брянська обл., Росія, А/м №АС9645ВА/АС0854ХТ.

Згідно Інвойсу №116 від 13.10.2014р. до контакту №27/06-13 від 27.06.2013р. визначено найменування продукції: корінь хрону свіжий, врожай 2014р., вага брутто 22630,00кг, кількість сіток 1 076шт, вага нетто 22 000,00кг, сума 257 400 руб. РФ, умови поставки: СРТ, смт.Клімово, Брянська обл., Росія, А/м №СВ7861ВВ/ВС3934ХТ.

Згідно Інвойсу №117 від 15.10.2014р. до контакту №27/06-13 від 27.06.2013р. визначено найменування продукції: корінь хрону свіжий, врожай 2014р., вага брутто 20800,00кг, кількість сіток 1 050шт, вага нетто 20 200,00кг, сума 202 000руб. РФ, умови поставки: СРТ, смт.Клімово, Брянська обл., Росія, А/м №ВС2814АІ/ВС2883ХХ..

На виконання умов договору позивач поставив товар на загальну суму 716 800руб. РФ, що підтверджується митними деклараціями №102110000/2014/015346 від 11.10.2014р., №102110000/2014/015368 від 13.10.2014р., №102110000/2014/015416 від 15.10.2014р. та деклараціями на товар з відмітками митного органу РФ про оформлення товару №10102073/121014/0004946 від 12.10.2014р., №10102073/141014/0004961 від 14.10.2014р., №10102073/161014/0004985 від 16.10.2014р.

У відповідності до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.7.1.-7.2 контракту покупець оплачує кожну партію товару банківським переводом в рублях РФ на рахунок продавця. Оплата здійснюється як в формі передплати повної або часткової так і з відстрочкою платежу протягом 90 календарних днів з моменту завершення митного оформлення товару на території Російської Федерації шляхом перерахування грошових коштів з рахунку покупця на рахунок продавця чи на рахунок вказаний у письмовому розпорядженні продавця.

Таким чином, відповідач повинен був оплатити отриманий товар згідно Інвойсу №114 від 11.10.2014р. (митне оформлення проведено 12.10.2014р.) до 12.01.2015р. включно, згідно Інвойсу №116 від 13.10.2014р. (митне оформлення проведено 14.10.2014р.) до 12.01.2015р. включно, згідно Інвойсу №117 від 15.10.2014р. (митне оформлення проведено 16.10.2014р.) до 14.01.2015р. включно.

Як стверджує позивач, відповідач за отриманий товар згідно митної декларації №102110000/2014/015346 від 11.10.2014р. та інвойсу № 114 від 11.10.2014р. розрахувався частково і заборгованість становить 187 130,00руб.РФ.

На підтвердження існування заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Клімово-Логістик» перед Приватним підприємством «Фірма «Ревокс» по контракту №27/06-13 від 27.06.2013р. позивач надав суду довідку №95 від 16.03.2015р. ПАТ «Діамантбанк» у м. Чернігів, яка підтверджує заборгованість станом на 16.03.2015р. за митними деклараціями № 102110000/2014/015346 від 11.10.2014р. в розмірі 187130,00руб.РФ, № 102110000/2014/015368 от 13.10.2014 в розмірі 257400,00руб. РФ, № 102110000/2014/015416 від 15.10.2014 в розмірі 202000,00руб. РФ.

Відповідно до ст. 22 ч. 5 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Згідно з ст. 78 ч. 5 цього Кодексу у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. Відповідач на день розгляду справи в суді визнав позовні вимоги повністю при цьому його дії не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

За таких обставин, борг в сумі 646 530,00руб.РФ підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки, відповідач в порушення ст.525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, взяті на себе зобов'язання не виконав, за отриманий товар своєчасно і в повному обсязі не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення основного боргу в сумі 646 530руб.РФ, що складає по курсу НБУ на момент подання позовної заяви 181060грн.72коп.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача у зв'язку з несвоєчасним виконанням договірних зобов'язань та відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3621,21грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 77, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клімово-Логістик» (вул. Радянська,135, смт.Клімово, Брянська обл., Росія, 242040, ИНН , ОКПО 65809706, КПП 324101001 ОГРН 530, р/р Брянське ОСБ №8605, м. Брянськ, Середньоросійського банку СБ РФ ИНН /323402001, ОКПО 02789954 БИК 041501601, к/с ) на користь Приватного підприємства «Фірма «Ревокс» (вул.Гоголя,22, кв.12, м. Чернігів, ИНН 64 ОКПО 35606447 в/с в рос.руб. 324 ПАТ «Діамантбанк», м. Чернігів, проспект Миру,17, кор.рах. ПАТ «Діамантбанк» в ОАО «Промзв'язокбанк» Росія м. Москва, № м. Москва вул.Смирновська, б.10, будівля,22, кор.рах. в ОПЕРУ Московського ГГУ Банка Росії № БИК 044525555 ИНН КПП 775001001 ОКПО 40148343) 646 530 рублів Російської Федерації, що в еквіваленті складає по курсу НБУ 181060грн.72коп., боргу та 3 621грн.21коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 23.03.2015р.

Суддя Н.Ю.Книш

.