ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р. Справа № 909/1101/14

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від прокуратури - Макогон Ю.І.

від позивача - не з'явився

від відповідача (скаржника) - Халус А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного вищого навчального закладу "Коломийський коледж комп'ютерних наук", б/н від 29.12.2014 року

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2014 року (підписане 18.12.2014 року), суддя Фрич М.М.

у справі №909/1101/14

за позовом Заступника Коломийського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Коломийської міської ради, м. Коломия, Івано-Франківська область

до відповідача Приватного вищого навчального закладу "Коломийський коледж комп'ютерних наук", м. Коломия, Івано-Франківська область

про розірвання договору оренди земельної ділянки

в с т а н о в и в :

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вих.№80-302-14 від 24.11.2014 року - арк. справи 47) прокурор просив суд розірвати договір оренди землі від 02.03.2006 року, укладений між Коломийською міською радою та Приватним вищим навчальним закладом «Коломийський коледж комп'ютерних наук» та повернути в землі запасу Коломийської міської ради земельну ділянку, отриману відповідачем згідно акту прийому-передачі від 20.03.2006 року, у частині площі, яка незайнята приміщенням ПВНЗ «Коломийський коледж комп'ютерних наук» - 0,8864 га.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2014 року по справі №909/1101/14 позов Заступника Коломийського міжрайонного прокурора, заявлений в інтересах держави в особі Коломийської міської ради, задоволено частково. Суд вирішив розірвати договір оренди землі від 02.03.2006 року, укладений між Коломийською міською радою та Приватним вищим навчальним закладом «Коломийський коледж комп'ютерних наук». В частині вимоги про повернення в землі запасу Коломийської міської ради земельної ділянки, отриманої відповідачем згідно акту прийому-передачі від 20.03.2006 року, у частині площі, яка незайнята приміщенням ПВНЗ «Коломийський коледж комп'ютерних наук» - 0,8864 га - відмовлено.

Місцевий господарський суд, враховуючи заперечення прокурора, відмовив у затвердженні мирової угоди, укладеної між сторонами у справі - Коломийською міською радою та Приватним вищим навчальним закладом «Коломийський коледж комп'ютерних наук» та вирішив справу по суті.

Суд у рішенні, посилаючись на положення ч.2 ст.651 ЦК України та п.39 Договору, враховуючи порушення орендарем (відповідачем) умов договору щодо сплати орендної плати (п.п.10, 12, 13 Договору), у зв'язку з чим, в останнього виникла заборгованість в розмірі 60000 грн., дійшов висновку про розірвання договору оренди землі від 02 березня 2006 року. Разом з тим, суд, враховуючи положення ст.785 ЦК України, дійшовши висновку, що вимога прокурора повернути в землі запасу Коломийської міської ради земельну ділянку, отриману відповідачем згідно акту прийому-передачі від 20.03.2006 року, у частині площі, яка незайнята приміщенням ПВНЗ "Коломийський коледж комп'ютерних наук" - 0,8864 га, не є такою, яка порушує право, є передчасною та не підлягає до задоволення.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Приватний вищий навчальний заклад «Коломийський коледж комп'ютерних наук» подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2014 року по справі №909/1101/14 в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в позові, вказуючи на порушення судом норм матеріального права. Зокрема, скаржник вважає передчасним позов прокурора та зазначає, що в даному випадку для розірвання судом укладеного між сторонами договору необхідною умовою є прийняття Коломийською міською радою (орендодавцем за договором) рішення про таке розірвання. Разом з тим, наголошує, що на час судового розгляду справи заборгованість відповідача по орендній платі повністю погашена, а між сторонами укладено мирову угоду, відтак, вважає недоречним дострокове розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі від 02.03.2006 року.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: змінити рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2014 року по справі №909/1101/14 в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в позові. Разом з тим, на виконання вимог ухвал суду від 19.01.2015 року та 09.02.2015 року, представник скаржника подав суду докази надсилання копії апеляційної скарги прокурору та Коломийській міській раді.

Прокурор в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник Коломийської міської ради в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Оскільки, явка представника позивача не визнавалась обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача (скаржника), розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 02 березня 2006 року між Коломийською міською радою (в тексті договору - орендодавець) та Приватним вищим навчальним закладом «Коломийський коледж комп'ютерних наук» (в тексті договору - орендар) укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого, а саме: п.1 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для громадського використання (обслуговування навчального корпусу та облаштування спортивних площадок), що розташована в м. Коломия по вул. С. Петлюри, 94а (XV економіко-планувальна зона), Івано-Франківської області, на підставі рішення Коломийської міської ради №2243 від 09.02.2006 року.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Договору загальна площа земельної ділянки, що передається в оренду становить 1,0446 га. На земельній ділянці знаходиться приміщення, загальною площею 4147,1 кв. м, що належить орендарю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу приміщення, посвідченого 13.08.2001 року приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу Трачук Л.В. по реєстру №Д-1618 та зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 18.10.2001 року за №78, інші об'єкти інфраструктури відсутні. Земельна ділянка передається в оренду без будівель і споруд.

Згідно пунктів 10, 12, 13 Договору орендна плата вноситься орендарем щомісячно у грошовій формі в розмірі 3752,88 грн. в рік. Розрахунки закінчуються не пізніше 15-го числа поточного місяця.

Договір укладено на 50 років (п.9 Договору).

Відповідно до п.39 Договору його дія припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Земельна ділянка площею 1,0446 га, що є предметом договору оренди від 02.03.2006 року передана орендарю - Приватному вищому навчальному закладу «Коломийський коледж комп'ютерних наук» за актом прийому-передачі від 20.03.2006 року.

За результатами проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів у Коломийській міській раді з питань додержання вимог Земельного кодексу України в частині використання земель житлової та громадської забудови Коломийською міжрайонною прокуратурою встановлено, що Приватний вищий навчальний заклад «Коломийський коледж комп'ютерних наук», як орендар, не виконує умов договору оренди землі від 02.03.2006 року щодо сплати орендної плати, в результаті чого в останнього за період з вересня 2011 року по вересень 2014 року виникла заборгованість в розмірі 60000 грн.

У зв'язку з наведеним вище, враховуючи систематичну несплату орендарем орендної плати, заступник коломийського міжрайонного прокурора в інтересах Коломийської міської ради звернувся до суду з позовом до Приватного вищого навчального закладу «Коломийський коледж комп'ютерних наук» про розірвання договору оренди землі від 02.03.2006 року, укладеного між Коломийською міською радою та Приватним вищим навчальним закладом «Коломийський коледж комп'ютерних наук» та повернення в землі запасу Коломийської міської ради земельної ділянки, отриманої відповідачем згідно акту прийому-передачі від 20.03.2006 року, у частині площі, яка незайнята приміщенням ПВНЗ «Коломийський коледж комп'ютерних наук» - 0,8864 га (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Колегією суддів встановлено, що 09.12.2014 року відповідач подав до місцевого господарського суду заяву про затвердження мирової угоди (вх.№15815/14 від 09.12.2014 року), із змісту якої вбачається, що сторони уклали мирову угоду, згідно якої позивач не підтримує первісних та змінених позовних вимог, а відповідач повністю погашає заборгованість по орендній платі та сплачує пеню за прострочення оплати і в подальшому належним чином виконує умови договору оренди від 02.03.2006 року. З огляду на наведене, відповідач просив суд затвердити мирову угоду та припинити провадження по справі.

Враховуючи заперечення прокурора щодо укладення між сторонами мирової угоди та з огляду на п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №2 від 16.01.2013 року «Про внесення до деяких постанов пленуму Вищого господарського суду України доповнень і змін, що стосуються участі прокурора у судовому процесі» місцевий господарський суд правомірно прийняв до уваги подане прокурором заперечення щодо укладення мирової угоди між сторонами та вирішив справу по суті, відмовивши в затвердженні такої угоди.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 ст.2 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Нормами статті 21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Частиною 1 ст.24 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ч.1 ст.32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 141 ЗК України передбачено підстави припинення права користування земельною ділянкою, серед яких і систематична несплата орендної плати або земельного податку.

Відповідно до п.2.23 постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Так, згідно довідки Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції (вих.№61/9п/09-07-250/873 від 17.09.2014 року) станом на 17.09.2014 року заборгованість відповідача по орендній платі за землю за період з вересня 2011 року становить 60000 грн.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції не доведено протилежного, доказів належного виконання умов договору оренди землі щодо своєчасної сплати орендної плати за вказаний період відповідачем суду не надано.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду відносно того, що систематична несплата орендної плати (в даному випадку з вересня 2011 року до моменту подання позову) є підставою для розірвання договору оренди землі.

Посилання ж скаржника на те, що підстава для розірвання спірного договору відпала, оскільки на дату вирішення справи сума боргу була погашена, колегія суддів вважає помилковим, оскільки погашення орендарем заборгованості після подання позову не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки, як було зазначено вище, чинним законодавством (Закон України «Про оренду землі») передбачена можливість такого розірвання у разі систематичної несплати орендних платежів, тобто, встановлення факту системного характеру.

Як встановлено місцевим господарським судом, на час звернення прокурора з відповідним позовом умови договору оренди в частині сплати орендної плати відповідачем систематично порушувались, що і стало законною підставою для задоволення позовних вимог.

Та обставина, що сторони договору не наполягають на його розірванні, не впливає на користь правової позиції відповідача та не перешкоджає сторонам у майбутньому поновити договірні відносини у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовної вимоги про розірвання договору оренди землі від 02.03.2006 року, укладеного між Коломийською міською радою та Приватним вищим навчальним закладом «Коломийський коледж комп'ютерних наук».

Крім того, як на підставу розірвання договору оренди землі від 02.03.2006 року прокурор також посилався на використання орендарем земельної ділянки не за цільовим призначенням. З даного приводу колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до п.п.16, 17 Договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування навчального корпусу та облаштування спортивних площадок. Цільове призначення земельної ділянки: для громадського використання.

Статтею 96 ЗК України передбачено обов'язки землекористувачів, серед яких, використання земель за цільовим призначенням.

Згідно ст.141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Разом з тим, ст.143 ЗК України передбачено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку, серед іншого, у разі:використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

У разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі». Про невиконання відповідачем умов договору щодо використання землі за цільовим призначенням може свідчити, зокрема, відсутність проведення будь-яких будівельних робіт на об'єкті, що може підтверджуватися, наприклад, актом, складеним Державною архітектурно-будівельною інспекцією. Разом з тим слід звернути увагу на те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт використання землі не за цільовим призначенням, а не, наприклад, невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд (п.2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»).

З огляду на наведене, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів використання орендарем земельної ділянки не за цільовим призначенням, посилання прокурора з даного приводу є необґрунтованими.

Щодо вимоги прокурора повернути в землі запасу Коломийської міської ради земельну ділянку, отриману відповідачем згідно акту прийому-передачі від 20.03.2006 року, у частині площі, яка незайнята приміщенням Приватного вищого навчального закладу «Коломийський коледж комп'ютерних наук» - 0,8864 га, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ст.785 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.34 ЗУ «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Пунктом 22 Договору сторони погодили, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Відповідно до п.39 Договору його дія припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Поряд з тим, слід зазначити, що згідно з ч.3 ст.653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

З огляду на наведене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що вимога прокурора щодо повернення орендованої земельної ділянки є передчасною та правомірно відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України, кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду, в порядку ст.49 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2014 року по справі №909/1101/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного вищого навчального закладу "Коломийський коледж комп'ютерних наук" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №909/1101/14 повернути до господарського суду Івано-Франківської області.

Повну постанову складено 12.03.2015 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

Бонк Т.Б.