КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р. Справа№ 910/17956/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання: Кац О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Демчук О.В. довіреність № 14-49 від 18.04.14р.;

від відповідача: Костюк Н.І. довіреність № 147 від 23.09.14р.;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року,

у справі №910/17956/14 (Суддя: Лиськов М.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Державного підприємства "Санаторний комплекс "Пуща Озерна"

про стягнення 883 393,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ДП "Санаторний комплекс "Пуща Озерна" про стягнення 883 393,27 грн. (т. І, а.с.24-26).

Рішенням господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року по справі №910/17956/14 позов задоволено повністю (т. І, а.с. 124-127).

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року у справі №910/17956/14 в частині розстрочки виконання рішення та прийняти нове, яким відмовити у розстрочці виконання даного рішення, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно розстрочене виконання рішення у справі, оскільки ДП "Санаторний комплекс "Пуща Озерна" не надано належних доказів тяжкого матеріального становища, а тому підстави для розстрочки виконання рішення відсутні.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справи між суддями від 25 лютого 2015 року, справу № 910/17956/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25 лютого 2015 року апеляційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 10 березня 2015 року.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду Шевченка Е.О. від 10.03.2015 року у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Агрикової О.В., склад суду змінено на - головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді: Рудченко С.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10 березня 2015 року вказана колегія суддів прийняла справу №910/17956/14 до свого провадження.

В судовому засіданні 10 березня 2015 року представник ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надав суду свої пояснення, в яких підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині розстрочки виконання рішення скасувати.

Представник ДП "Санаторний комплекс "Пуща Озерна" в судовому засіданні 10 березня 2015 року також надав суду свої пояснення, в яких заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

6 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Державним підприємством "Санаторний комплекс "Пуща -Озерна" було укладено договір №13/3702-ТЕ-17 на купівлю-продаж природного газу. (т. І, а.с. 35-40).

Відповідно до п.п. 1.1., 2.1. Договору продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ (за кодом згідно з УТК ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну території України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити природний газ у обсязі 550 119 тис. куб. м. на умовах цього договору.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п.6.1. договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Додатковою угодою №1 до договору №13/3702-ТЕ-17 на купівлю-продаж природного газу п. 4.1. статті 4 «Порядок обліку газу» викладено у наступній редакції: «4.1. Кількість газу, яка передається Покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу Покупця.». (т. І, а.с. 41).

Факт отримання ДП "Санаторний комплекс "Пуща -Озерна" природного газу від ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підтверджується актами приймання - передачі газу, а саме:

- акт приймання - передачі газу від 31 січня 2013 року на суму 117 138,05 грн. (т. І, а.с. 42);

- акт приймання - передачі газу від 28 лютого 2013 року на суму 85 887,46 грн. (т. І, а.с. 43);

- акт приймання - передачі газу від 31 березня 2013 року на суму 93 376 07 грн. (т. І, а.с. 44);

- акт приймання - передачі газу від 30 квітня 2013 року на суму 423 814,23 грн. (т. І, а.с. 45).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено отримання газу ДП "Санаторний комплекс "Пуща -Озерна" на загальну суму 720 215,81 грн.

Доказів, що спростовують заборгованість ДП "Санаторний комплекс "Пуща -Озерна" перед ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" матеріали справи не містять.

Крім суми основної заборгованості ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в позовній заяві заявлено вимоги щодо стягнення штрафних санкцій.

Відповідно до п. 9.3 Договору №13/3702-ТЕ-17 строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності) у тому числі щодо стягнення заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалість 5 (п'ять) років.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з приписами статей 257, 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що статтею 259 ЦК України передбачене право сторін за домовленістю збільшити позовну давністю, встановлену законом і сторони у даній справі, укладаючи договір №13/3702-ТЕ-17 на купівлю-продаж природного газу даним правом скористались і досягли згоди, як по всім істотним умовам, так і щодо позовної давності, то колегія суддів з огляду на приписи ст.ст. 257-259, 627 ЦК України застосовує п. 9.3 Договору як такий, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Отже, ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заявлено позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій в межах строку позовної давності.

Провівши повторний математичний розрахунок за допомогою «калькулятора підрахунку ЛІГА:ЗАКОН», колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що сума пені підлягає до стягнення у розмірі 50 380, 57 грн., інфляційні витрати у розмірі 86 357, 72 грн., річних процентів - 26 439, 17 грн.

Таким чином, сума заборгованості ДП "Санаторний комплекс "Пуща -Озерна" за договором №13/3702-ТЕ-17 на купівлю-продаж природного газу складає 883 393,27 грн. підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, а тому господарський суд міста Києва дійшов правомірного висновку про задоволення позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вказує, що судом першої інстанції безпідставно розстрочене виконання рішення у справі, оскільки ДП "Санаторний комплекс "Пуща Озерна" не надано належних доказів тяжкого матеріального становища, а тому підстави для розстрочки виконання рішення відсутні.

Резолютивною частиною оскаржуваного рішення розстрочене виконання рішення наступним чином: квітень 2015 року - 150 000 грн.; травень 2015 року - 150 000 грн.; червень 2015 року - 150 000 грн.; липень 2015 року - 150 000 грн.; серпень 2015 року - 150 000 грн.; вересень 2015 року - 133 393, 27 грн.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу дійшла до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та зміні резолютивної частини оскаржуваного рішення виходячи з наступного.

В оскаржуваному рішенні господарський суд міста Києва вказав наступне: «Враховуючи, доводи наведені відповідачем у відзиві на позов, тяжке матеріальне становище боржника, господарський суд приходить до висновку про необхідність розстрочення виконання рішення у справі № 910/17956/14 на 6 місяців.».

Дослідивши матеріали справи та заяву ДП "Санаторний комплекс "Пуща -Озерна" (вих. №297 від 05.12.2014р., т. І, а.с. 117-118), в якій ДП "Санаторний комплекс "Пуща -Озерна" просить суд розстрочити виконання рішення на шість місяців колегією суддів апеляційної інстанції встановлено наступне.

В обґрунтування тяжкого матеріального становища, ДП "Санаторний комплекс "Пуща -Озерна" до заяви (вих. №297 від 05.12.2014р.) не додано жодних доказів.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практикивиконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, в розумінні статей 33, 34 ГПК України, які підтверджували б факт тяжкого фінансового становища на ДП "Санаторний комплекс «Пуща -Озерна».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що резолютивна частина рішення Господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року у справі №910/17956/14 в частині розстрочення виконання рішення суперечить вимогам чинного законодавства, а відтак, резолютивна частина оскаржуваного рішення підлягає зміні.

Рішення господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року по справі № 910/17956/14 змінити.

Апеляційна скарга ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року по справі № 910/17956/14 підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2.17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» норми Закону, якими встановлено ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарг, не ставлять визначення розміру судового збору в залежність від того, з якою саме частиною судового рішення - мотивувальною чи резолютивною - не погоджується особа, що подала апеляційну чи касаційну скаргу. Так само Закон не передбачає можливості зменшення ставки судового збору з апеляційної чи з касаційної скарги в зв'язку з тим, що судове рішення оскаржується лише в частині відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Таким чином, сума судового збору за розгляд справи в Київському апеляційному господарського суді підлягає стягненню з ДП "Санаторний комплекс "Пуща -Озерна" у розмірі 8 833,93 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 4 ч.1 ст. 103, п. 2, ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року по справі № 910/17956/14 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року по справі № 910/17956/14 змінити.

3. Викласти рішення в наступній редакції:

« І. Позовні вимоги задовольнити повністю.

ІІ. Стягнути з Державного підприємство "Санаторний комплекс "Пуща -Озерна" (04075, м. Київ, Пуща-водиця, 14-лінія, ідентифікаційний код 05907147) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) 720 215 (сімсот двадцять тисяч двісті п'ятнадцять) грн. 81 коп. -основного боргу, 50 380 (п'ятдесят тисяч триста вісімдесят) грн. 57 коп. -пені, 86 357 (вісімдесят шість тисяч триста п'ятдесят сім) грн. 72 коп. -інфляційних втрат, 26 439 (двадцять шість тисяч чотириста тридцять дев'ять) грн. 17 коп. -процентів річних та 17 667 (сімнадцять тисяч шістсот шістдесят сім) грн. 87 коп. -судового збору.»

4. Стягнути з Державного підприємство "Санаторний комплекс "Пуща -Озерна" (04075, м. Київ, Пуща-водиця, 14-лінія, ідентифікаційний код 05907147) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) судовий збір у розмірі 8 833,93 грн. за розгляд справи в Київському апеляційному господарському суді.

5. Доручити господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

6. Справу №910/17956/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді С.Г. Рудченко

А.О. Мальченко