КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2015 р. Справа№ 910/21585/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

За участю представників:

від позивача: Рясков Д.О.- представник;

від відповідача: Гераскин Ю.С.- представник;

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2014

у справі № 910/21585/14 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації

житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

до Приватного підприємства "Енергостарт-Монтаж"

про стягнення 163 872, 83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Енергостарт-Монтаж" (надалі по тексту - відповідач) про розірвання договору та стягнення 163 872,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 52 від 18.07.2011 на виконання проектних робіт в частині виконання робіт у повному обсязі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2014 у позові Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції по цій справі скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"у справі № 910/21585/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 12.03.2015.

06.03.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 12.03.2015 сторони надали свої пояснення по справі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи,рішенням Київської міської Ради від 01.03.2001 № 217/1194 було створено Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" шляхом реорганізації Дирекції по утриманню та експлуатації житлових будинків маневреного фонду КП "Київжитлоспецексплуатація".

18.07.2011 між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (замовник) та Приватним підприємством "Енергостарт-Монтаж" (підрядник) укладено Договір № 52 на виконання проектних робіт (далі-Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору підрядник зобов'язується виконати роботи по розробці проектно-кошторисної документації зовнішніх електричних мереж стадії "Робочий проект" по об'єкту "Житловий будинок по вул. Фрунзе, 85/87-А у Подільському районі м. Києва", а замовник зобов'язується прийняти і оплатити їх на умовах визначених цим договором.

Термін виконання робіт - 90 робочих днів з моменту підписання договору (пункт 2.1. Договору).

Згідно з пунктом 3.1. Договору вартість робіт згідно додатку 1 даного договору складає 89 793,33 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 14 965,56 грн.

Кошти за виконану роботу замовник перераховує підряднику після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (пункт 3.2. Договору).

Відповідно до пункту 4.1. Договору підрядник зобов'язаний виконати роботи та покладені на нього обов'язки якісно та у терміни, вказані у пункті 2.1., якщо не відбулися події, зазначені у пунктах 8.1.-8.3. цього договору.

Згідно з пунктом 4.3. Договору підрядник зобов'язується усунути зауваження замовника по роботі на протязі 3 днів після закінчення робіт, у випадку дотримання замовником умов договору.

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили, що після завершення робіт підрядник подає замовнику акт приймання-здачі виконаних робіт, але не пізніше 20 числа поточного місяця.

Відповідно до пункту 5.2. Договору замовник протягом 10 днів з дня отримання акту приймання-передачі виконаних робіт зобов'язаний передати підряднику підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт або подати мотивовану відмову від приймання робіт.

У випадку мотивованої відмови замовника сторонами складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок і терміни їх виконання (пункт 5.3 Договору).

Згідно з пунктом 6.2. Договору за невиконання робіт у встановлені строки підрядник сплачує замовнику неустойку у розмірі 0,5 % від суми Договору за кожний день прострочки.

За невиконання робіт у встановлені строки підрядником замовник може порушити питання щодо розірвання договору з даним підрядником (пункт 6.3. Договору).

Пунктом 7.2. Договору сторони погодили, що термін дії договору починає свій перебіг після його оформлення і підписання і закінчується після виконання всіх етапів робіт у терміни визначені у пункті 2.1. цього договору.

Матеріали справи свідчать про те, що що актом прийому-передачі документації від 14.11.2011 відповідач передав позивачу проектну документацію на зовнішні електричні мережі:

- проект ТП, 10 кВ, 0,4 кВ;

- траси КЛ 10 кВ;

- траси 0,4 кВ;

- кошториси 10 та 0,4 кВ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано роботи у встановлені договором строки у зв'язку з цим позивач просить розірвати Договір № 52 на виконання проектних робіт від 18.07.2011 року та стягнути неустойку в розмірі 163 872,83 грн.

Відповідач проти позову заперечує та посилається на те, що на виконання умов укладеного між сторонами договору відповідачем документація була передана в повному обсязі, претензій по складу і якості не було. Крім того, у зв'язку з прийомом-передачею робіт, строк дії спірного договору закінчився. Тому, спірний договір не може бути розірваний у судовому порядку, оскільки строк його дії закінчився на законних підставах, а неустойка за невиконання умов договору не може бути стягнена, оскільки роботи по договору виконані у повному обсязі.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За своїм змістом, укладений між сторонами Договір відноситься до договору підряду.

Згідно з частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 846 Цивільного кодексу України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Так, сторонами у пункті 2.1. Договору встановлено, що Термін виконання робіт - 90 робочих днів з моменту підписання договору.

Згідно акту прийому-передачі документації від 14.11.2011 відповідач передав позивачу проектну документацію на зовнішні електричні мережі:

- проект ТП, 10 кВ, 0,4 кВ;

- траси КЛ 10 кВ;

- траси 0,4 кВ;

- кошториси 10 та 0,4 кВ.

Претензій по складу і якості не було.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором належним чином.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Крім того, згідно зі статтею 615 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Матеріали справи не містять доказів порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо строків виконання робіт за Договором.

Пунктом 7.2. Договору сторони погодили, що термін дії договору починає свій перебіг після його оформлення і підписання і закінчується після виконання всіх етапів робіт у терміни визначені у пункті 2.1. цього договору.

В своїй апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що акт приймання-передачі проектної документації, на який відповідач посилається як на факт остаточної передачі проектно-кошторисної документації підписаний особою, яка не має на це повноважень та не скріплений основною печаткою підприємства, яка має форму кола та на якій чітко повинно бути зазначено назву підприємства, організаційно правову форму та ідентифікаційний код.

Наведене не береться колегією суддів до уваги, оскільки вказаний акт підписаний кожною з сторін, що свідчить про факт остаточної передачі проектно-кошторисної документації. Крім того, позивачем не надано належних (первинних) доказів на підтвердження викладених в апеляційній скарзі обставин, а матеріали справи не свідчать про порушення відповідачем прав позивача.Також, незважаючи на те, що оспорюваний договір був укладений в липні 2011 року, строк дії договору закінчився в листопаді 2011 року, позивач звернувся з вказаним позовом лише в жовтні 2014 року, тобто через 3 роки після закінчення дії договору.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірний договір не може бути розірваний у судовому порядку, оскільки строк його дії закінчився на законних підставах, а неустойка за невиконання умов договору не може бути стягнена, оскільки роботи по договору виконані у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2014 у справі № 910/21585/14 залишити без змін.

Матеріали справи №910/21585/14 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська