РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015Справа №910/2237/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" м. Дніпропетровська

до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" м. Києва

про відшкодування шкоди, ціна позову 18528,76 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Діденко І.В.,

від відповідача не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

у лютому 2015 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 24 лютого 2013 р. на 18-му кілометрі автодороги Т-06-16 Новоград-Волинський-Городниця сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Джилі", д.н. АЕ 9958 ЕК, що належить Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" під керуванням Михальчука В.В., та "Фольксваген", д.н. АМ 5601 ВЕ, під керуванням його власника Гончаренко С.В.

Унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль "Джилі", д.н. АЕ 9958 ЕК, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 19358,26 грн.

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Джилі" відповідно до умов укладеного з ним договору страхування наземного транспорту № ZRL1AX від 6 квітня 2011 р. страхове відшкодування в розмірі 19038,76 грн.

З підстав ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою 18528,76 грн. шкоди, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку, через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву в якому проти возову заперечував, посилаючись на те, що вартість завданої шкоди безпідставно не було зменшено на суму податку на додану вартість у розмірі 3226,38 грн.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 лютого 2013 р. на 18-му кілометрі автодороги Т-06-16 Новоград-Волинський-Городниця сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Джилі", д.н. АЕ 9958 ЕК, що належить Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" під керуванням Михальчука В.В., та "Фольксваген", д.н. АМ 5601 ВЕ, під керуванням його власника Гончаренко С.В.

Це підтверджується довідкою відділенням Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території Новоград-Волинського району при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 24 лютого 2013 р. та постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 березня 2013 р. у справі № 285/971/13-п.

Унаслідок зіткнення автомобілів було пошкоджено автомобіль "Джилі", д.н. АЕ 9958 ЕК, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду 19358,26 грн., розмір якої визначено на підставі звіту про оцінку № 86 від 12 березня 2013 р., складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Експерт авто" та рахунку-фактури № СФ-0000017 від 18 березня 2013 р., складеного Фізичною особою-підприємцем Матисом І.В.

Позивач як страховик згідно меморіального ордеру № 1 від 26 березня 2013 р. відповідно до умов укладеного договору страхування наземного транспорту № ZRL1AX від 6 квітня 2011 р. виплатив страхове відшкодування в розмірі 19038,76 грн., що обчислене виходячи з характеру пошкоджень та стану транспортного засобу, за вирахуванням франшизи.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, котра одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 березня 2013 р. у справі № 285/971/13-п винною у вчиненні ДТП визнано Гончаренко С.В., яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність Гончаренко С.В. як власника автомобіля "Фольксваген", д.н. АМ 5601 ВЕ, була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8436277 від 20 вересня 2012 р. на підставі Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) відповідачем.

Таким чином, особами, відповідальними за завдані Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" збитки, в даному випадку є відповідач, відповідно до положень Закону, у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, та гр. Гончаренко С.В. відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України у тій частині, що не підлягає відшкодуванню відповідачем як страховиком.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування наземного транспорту № ZRL1AX від 6 квітня 2011 р. перейшло право вимоги, яке Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" мало до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до вимог п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Як вбачається з вищевказаного меморіального ордеру сума страхового відшкодування була виплачена позивачем на рахунок Фізичної особи-підприємця Матиса І.В., тобто особи яка проводила ремонт пошкодженого автомобіля "Джилі", д.н. АЕ 9958 ЕК.

Тому посилання відповідача на те, що розмір оціненої шкоди не був зменшений на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість є необґрунтованими.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав зобов'язання по сплаті страхового відшкодування, з нього на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підлягає стягненню 18528,76 грн. шкоди (19038,76 грн. - 510 грн. франшизи).

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" м. Дніпропетровська задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" (02081 м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, код 33248430) 18528,76 грн. шкоди, 1827 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар