ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015 р. Справа №917/56/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА", вул.Петра Сагайдачного, 16-А, м.Київ, 04070

до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібдар плюс", вул.Б.Хмельницького,34, кв.63, м.Полтава, 36037

про стягнення грошових коштів

Суддя Кльопов І.Г.

Представники сторін у судове засідання не з"явилися

У судовому засіданні 19.03.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки насіння №500/2-011103 від 27.03.2014р. , а саме: 24139,70грн. - сума основного боргу, 3724,19грн. - інфляційні нарахування, 3930,93грн. - пеня, 421,17грн. - 3% річних, 2414,00грн. - штраф.

18.02.2015р. від позивача надійшли додаткові пояснення за вхід. №2214, в яких позивач повідомив про сплату відповідачем після порушення провадження у справі суми основного боргу у розмірі 24139,68грн.

Відповідач представництво у судове засідання не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, причин щодо цього суду не повідомив. Останній відповідно до пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення - вказаних ухвал суду.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо для розгляду справи, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, то справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Рлзглянувши матеріали справи, суд встановив

27 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АДМ Трейдінг Україна" (Позивач, Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрхлібдар Плюс" (Відповідач, Покупець) було укладено договір поставки насіння №500/2-011103 від 27.03.2014р. (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Продавець зобов'язувався поставити та передати у власність Покупця гібриди Насіння, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість Насіння на умовах Договору.

Згідно п. 2.1. Договору загальна кількість, асортимент та первинна ціна Насіння, що поставляється згідно цього Договору погоджується Сторонами та відображається у відповідному Додатку №1 (додатках у випадку збільшення закупки або зміни асортименту Насіння), який с невід'ємною частиною цього Договору.

В Додатку №1 Сторони визначили асортимент: Насіння, назва гібриду P63LL01 в кількості 86 посівних одиниць (далі - «Насіння»). Первинна вартість насіння становить 161 285,26 грн., без ПДВ, з розрахунку 1 875,41 грн. без ПДВ за одну посівну одиницю.

В зв'язку із тим, що Насіння є імпортним товаром, Позивач та Відповідач узгодили в Договорі порядок коригування вартості Насіння.

Зокрема, п. 5.5. Договору визначає, якщо на дату, що передує даті складання рахунку відповідно до п. б) п. 5.2. Договору, або даті складання рахунку на сплату Неоплаченої Вартості Насіння відповідно до п. 5.З., п. 5.4. Договору курс продажу банківськими установами доларів США на міжбанківську валютному ринку України, зміниться порівняно з середньозваженим курсом продажу банківськими установами доларів на міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті підписання цього Договору, ціна на

Насіння, Неоплачена Вартість Насіння коригується.

Відповідно до положень п. 5.1. Договору Відповідач здійснює передоплату Позивачу в розмірі 30 % від Загально вартості Насіння, пропорційно номенклатурі Насіння протягом 3-ьох банківських днів з дня виставлення рахунку.

27.03.2014р. Позивач виставив рахунок-фактуру №00003612 на оплату Відповідачем 25.8 посівних одиниць Насіння, що становить 30% від 86 посівних одиниць на суму 48 385,58 грн.

Відповідач здійснив оплату, відповідно до рахунку-фактури №00003612 від 27.03.2014р. за 25.8 посівних одиниць Насіння, що підтверджується довідкою з банку AT «Райффайзен Банк Аваль».

Решту вартості Насіння, в кількості 60.2 посівних одиниць Відповідач зобов'язувався оплатити в термін до 15.11.2014р., що визначено в Додатку №1 до Договору.

За видатковою накладною №00003561 від 28.03.2014р Позивач поставив, а уповноважений представник Відповідача Тесля P.M. отримав весь об'єм Насіння в кількості 86 посівних одиниць, про що сторони в подальшому підписали Акт приймання-передачі гібридів Насіння від 28.03.2014р.

Крім того факт поставки Насіння в кількості 86 посівних одиниць підтверджується Листом Відповідача від 28.03.2014р. №28/03-04 щодо відвантаження насіння, Товарно-транспортною накладною №189 від 28.03.2014р.

Таким чином, Позивач виконав свої зобов'язання належним чином і в повному обсязі, проте Відповідач оплатив Насіння, поставлене Позивачем, лише частково.

Положення п. 5.З. Договору визначають наступний порядок сплати неоплаченої вартості Насіння, зокрема:

Оплата в строк не пізніше, визначеного в Додатку №1 (до 15 листопада 2014р.);

Позивач самостійно за 3 (три) банківських дні до Дати кінцевого розрахунку за

Договором - виставляє рахунок Відповідачу на сплату Неоплаченої вартості Насіння (п. 5.3.3 Договору);

Сторони погоджуються, що Неоплачена вартість Насіння може бути змінена, відповідно до положень п.5.5. Договору (п.5.3.4. Договору). Позивач, виконуючи положення п. 5.3.3. Договору, за 3 дні до Дати кінцевого розрахунку за Договором виставив рахунок-фактуру №00004570 від 12.11.2014р. Відповідачу на суму 166 844,40 грн. ( з врахуванням положень п. 5.5 Договору).

Позивачем було визначено наступний розрахунок суми неоплаченої вартості насіння, відповідно до середньозваженого курсу до долара США на міжбанківському валютному ринку України, який публікується на сайті НБУ, на дату, що передує даті складання відповідного рахунку.

Станом на 11.11.2014р. курс становив 15,771363 грн., порівняно із курсом, що передував даті підписання договору на 26.03.2014р. - даний курс становив 10,6721 грн.

Відповідно Позивач, з врахуванням положень п. 5.5. Договору, здійснив коригування Неоплаченї вартості насіння (в кількості 60.2 посівних одиниць), та виставив рахунку-фактури №00004570 по новій ціні 2 771,50 грн., без ПДВ за одну посівну одиницю Насіння, на загальну суму 166 844,49 грн., без ПДВ.

Відповідно до п. 5.6. Договору Сторони погоджуються, що коригування вартості Насіння, Неоплаченої Вартості Насіння, передбачені п. 5.5. цього Договору не є односторонньою зміною умов Договору. Підписавши даний Договір, Відповідач погоджується на процедуру коригування вартості Насіння, Неоплаченої Вартості Насіння.

15 грудня 2014 року Відповідач здійснив часткову оплату Неоплаченої вартості Насіння, в сумі 42 704,70 грн., та 23.12.2014р. часткову оплату в сумі 100 000,00 грн., відповідно до рахунку-фактури №00004570 від 12.11.2014р, що підтверджується довідкою з банку AT «Райффайзен Банк Аваль».

Отже, заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором поставки насіння №500/2-011103 від 27.03.2014р. на момент звернення з позовом до суду становила 24 139,70 грн.

Після порушення провадження у справі, Відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 24139,70грн., що підтверджується банківською випискою та визнається Позивачем.

Таким чином, провадження в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 24139,68грн. підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частина друга статті 712 Цивільного кодексу України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ч. 1 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно до ст. 611 ЦК України сторона, що порушила зобов'язання зобов'язана сплатити неустойку.

Відповідно до п.7.2 Договору у разі, якщо оплата неоплаченої вартості насіння не буде здійснена Покупцем в строки, передбачені Договором або здійснена не в повному обсязі, Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 10 % вартості від неоплаченої вартості насіння згідно Договору, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої вартості насіння за кожний день прострочення

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а так само три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Так, Відповідачу нараховано 3724,19грн. - інфляційних, 3930,93грн. - пені, 421,17грн. - 3% річних, 2414,00грн. - штраф за період з 16.11.2014р. по 13.01.2015р.

Здійснивши перерахунок пені, 3% річних, інфляційних та штрафу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 49, п.1-1 ст.80, ст.ст. 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхлібдар Плюс» (адреса: 36037, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Б.Хмельницького, будинок 34, квартира 63, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Трейдінг Україна» (адреса: 04070, м. Київ, вул. П.Сагайдачного 16 А, , р/р 9 в AT «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ, МФО 380805) інфляційні нарахування у розмірі 3 724,19грн.., пеню у розмірі 3 930,93грн., З % річних у розмірі 421,17грн., штраф у розмірі 2 414,00грн., а також судовий збір у розмірі 1 827,00грн.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення суму боргу за договором поставки насіння №500/2-011103 від 27.03.2014р. у розмірі 24 139,70грн.

Повний текст рішення складено: 20.03.2015р.

Суддя Кльопов І.Г.