ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2015 р. Справа № 922/402/13-г

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

прокурора - Ногіна О.М.

позивача - не з'явився

відповідача - Грищенюк Д.І.

3-ї особи - Полухін А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря", с. Хроли, Харківська обл., Харківський рн. (вх. №896Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 15.01.15 року у справі № 922/402/13-г

за позовом Харівського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах

держави в особі Пономаренківської сільської ради, с. Хроли

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивача Державна екологічна інспекція у Харківській області, м. Харків

до ПАТ "Кросс - птахофабрика "Зоря", с. Хроли

про стягнення суми шкоди у розмірі 837224,60 грн. та зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку

ВСТАНОВИЛА:

Харківський міжрайонний прокурор Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Пономаренківської сільської ради (позивач) до ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря" (відповідач). Згідно позову прокурор просить суд: - стягнути з ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря" суму шкоди завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України в розмірі 837224,60 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) на1- користь Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області; - зобов'язати ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря" звільнити та привести у придатний для використання стан земельну ділянку, орієнтовною площею 22 га, на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, яка незаконно використовується для зберігання відходів ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря".

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.01.2015 року по справі №922/402/13-г (головуючий суддя Присяжнюк О.О., судді Шарко Л.В., Аріт К.В.) позовні вимоги задоволено повністю.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Кросс-п/ф "Зоря" звільнити та привести у придатний для використання стан земельну ділянку, орієнтованою площею 22 га., на території Пономаренківської сільської ради, яка незаконно використовується для зберігання відходів ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря".

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Кросс-п/ф "Зоря" (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 02.02.2015 року) до спеціального фонду Державного бюджету України, до спеціального фонду обласного бюджету Харківської обласної ради та до спеціального фонду місцевого бюджету Пономаренківської сільської ради Харківського району шкоду, заподіяну державі внаслідок засмічення земельної ділянки, в сумі 837 224,60 грн., із зарахуванням коштів на відповідний аналітичний рахунок, відкритий в головному управлінні Державного казначейства України у Харківській області за балансовим рахунком 3311.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Кросс-п/ф "Зоря" на користь державного бюджету України -17 962, 49 грн. судового збору .

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Кросс-п/ф "Зоря" на користь Пономаренківської сільської ради - витрати по сплаті судової експертизи в сумі 13200,00 грн.

Відповідач не погодився з зазначеним рішенням, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального права, неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи та які суд першої інстанції визнав встановленими.

Просить скасувати господарського суду Харківської області по справі №922/402/13-г та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на позивача.

Як зазначає відповідач у своїй скарзі, згідно з приписом статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому саме полягає порушення інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту.

Конституційний суд України в рішенні від 08.04.1999 року визначив, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково, або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення КСУ визначено, що під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначених в частині другій статті 2 ГПК України, треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

В п. 5 мотивувальної частини рішення КСУ передбачено, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах фактично є позивачем у справі, порушених за позовною заявою прокурора і на підставі частини першої статті 21 ГПК України є стороною в арбітражному процесі, цей орган здійснює процесуальні дії відповідно до вимог статті 22 ГПК України.

Таким чином, на думку апелянта, прокурор може бути представником сторони у справі тільки у випадку, коли цією стороною у справі є орган державної влади або орган місцевого самоврядування, які наділені повноваженнями виконавчої влади.

Апелянт вказує на те, що відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Зі змісту оскаржуваного рішення та матеріалів справи №922/402/13-г, господарським судом Харківської області вірно зазначено, що земельна ділянка орієнтованою площею 22 га знаходиться за межами населеного пункту на території Пономаренківської сільської ради Харківського району.

Отже, відповідно до пункту 12 Перехідних положень ЗК України право розпорядження цими землями належить органу виконавчої влади, тобто Харківській районній державній адміністрації Харківської області, яка мала б бути належним позивачем.

Таким чином, на думку апелянта, прокурор, заявляючи позов, необгрунтовано визначив Пономаренківську сільську раду Харківського району Харківської області як орган, уповноважений державою здійснювати розпорядження землями поза межами населеного пункту, оскільки остання таким органом не являється. Однак, зазначений факт залишився поза увагою господарського суду Харківської області, що є порушенням статей 47, 43 та 85 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, як зазначає апелянт, поза увагою господарського суду Харківської області залишився той факт, що 14.09.2012 Державною екологічною інспекцією у Харківській області (третя особа по справі) проводилась саме позапланова перевірка на прохання прокурора, результати якої стали підставою для подання позовної заяви.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пунктом 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затверджене Указом Президента України від 13.04.2011 №454/2011, Державна екологічна інспекція України здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, законодавства про використання та охорону земель, законодавства про поводження з відходами.

Згідно статті 9 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом проведення перевірок.

Пунктом 3 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 №464, в редакції від 14.09.2012 року (далі - Порядок), перевірки бувають виключно планові або позапланові.

Пунктом 3.6 зазначеного Порядку передбачено вичерпний перелік підстав проведення позапланових перевірок, а саме:

- подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу Держекоінспекції про здійснення заходу державного нагляду (контролю) на його бажання;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом Держекоінспекції;

- звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення;

- неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів.

Дії Державної екологічної інспекції у Харківській області, які вчинялись 14.09.2012 відповідно до листа Харківської міжрайонної прокуратури від 13.09.2012, за своєю суттю є позаплановою перевіркою. Враховуючи положення Закону позаплановий захід у цьому разі, здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення, якого на момент перевірки не було.

Більше того, відповідно до ст. 8 Закону України "Про прокуратуру" вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки. Невиконання без поважних причин законних вимог прокурора тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Таким чином, саме вимога органів прокуратури України є підставою для проведення органами екологічної інспекції самостійних перевірок.

У листі Харківської міжрайонної прокуратури від 13.09.2012 року не міститься вимоги про проведення перевірки, а лише прохання про її проведення, тому такий лист має лише інформативний характер та не підлягає обов'язковому виконанню.

За таких обставин, на думку апелянта, перевірка проводилась без законних підстав, оскільки будь-якої вимоги від Харківської міжрайонної прокуратури про проведення перевірки не надходило, а перевірка проведена 14.09.2012 третьою особою з власної ініціативи без участі Харківської міжрайонної прокуратури.

Отже, акт обстеження (дотримання вимог природоохоронного законодавства) від 14.09.2012 № 03-30/204 та акт обстеження засміченої земельної ділянки (до акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства) від 14.09.2012 №03-30/294-зем1 суперечить вимогам чинного законодавства та не можуть мати жодних правових наслідків, у зв'язку з чим не можуть бути використані як докази.

Окрім вказаних актів, господарський суд Харківської області вмотивовує своє рішення документами, складеними працівниками Харківської районної СЕС. Однак, вони також не підтверджують факт забруднення відповідачем земельної ділянки площею саме 22 га.

Зокрема, акти санітарно-епідеміологічного обстеження №№ 805, 816; постанова про застосування заходів за порушення санітарного законодавства № 96; постанова про накладення штрафу №326 від 30.07.2012 року - не підтверджують, де конкретно, на якій площі виявлено забруднення, об'єм забруднення земельної ділянки. Дані акти не підтверджують жодним чином, що мова йде саме про земельну ділянку площею 22га.

Як зазначає апелянт, судом не враховані положення статті 35 Закону України "Про охорону земель", згідно з якими саме землекористувачі, в тому числі орендарі земельних ділянок, при здійсненні господарської діяльності зобов'язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням, забезпечувати захист земель від забруднення, засмічення, вживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу, а тому стверджувати про забруднення земельних ділянок саме ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря" не має жодних підстав.

До того ж, ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря" є сільськогосподарським виробником, основним видом діяльності якого є виробництво яєць курячих.

При здійснення господарської діяльності, в процесі виробництва основної продукції (яєць курячих) на птахофабриці утворюється побічна продукція - курячий послід.

Відповідно до пункту 2.15 статті 2 ЗУ "Про державну підтримку сільського господарства України", сільськогосподарська продукція (сільськогосподарські товари) - це товари, зазначені у групах 1-24 УКТ ЗЕД згідно із Законом України "Про Митний тариф України" від 5 квітня 2001 року №2371-111, при умові, якщо при цьому такі товари (продукція) вирощуються, відгодовуються, виловлюються, збираються, виготовляються, виробляються, переробляються безпосередньо виробником цих товарів (продукції), а також продукти обробки та переробки цих товарів (продукції), якщо вони були придбані або вироблені на власних або орендованих потужностях (площах). З наведеного слідує, що до сільськогосподарської продукції (товарів) також належать відходи, отримані при виробництві сільськогосподарської продукції (товарів), визначених у групах 1-24 УКТ ЗЕД згідно із Законом України "Про Митний тариф України", а саме: органічні добрива (гній, перегній, пташиний послід, а також полова, бадилля тощо), суміші органічних та мінеральних добрив, у яких частка органічних добрив становить більше 50 відсотків від загальної ваги таких сумішей, а також усе біологічне паливо та енергія, отримані при переробці та утилізації сільськогосподарської продукції (товарів) та їх відходів (біогаз, біодизель, етанол, тверде біопаливо, у виробництві якого була використана сільськогосподарська продукція (її відходи) в розмірі більше 50 відсотків від усієї використаної продукції (електрична енергія, пар, гаряча вода тощо). Таку побічну продукцію підприємство реалізує (юридичним особам, фізичним особам, акціонерам та ін.). Тому відповідач вважає, що він не міг розмістити курячий послід, враховуючи його продаж.

Також апелянт зазначає, що на виконання вимог Закону України "Про відходи", ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря" 21.07.2011 р. отримано дозвіл №421 на розміщення відходів у 2012 р., виданий Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Харківській області та ліміти на утворення та розміщення відходів на 2012 р.

Тому, на думку апелянта, Державною екологічною інспекцією у Харківській області та судовим експертом здійснено обчислення розміру шкоди всупереч чинному законодавству.

Прокурор та Державна екологічна інспекція у Харківській області вважають рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм матеріального та процесуального права, надали заперечення на апеляційну скаргу, в яких просять рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судова колегія, в межах вимог передбачених ст. 101 ГПК України, повторно розглянувши справу та перевіривши повноту, законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Як правомірно зазначив Харківський міжрайонний прокурор Харківської області у своєму відзиві на апеляційну скаргу, згідно з вимогами ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави у суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадян або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 р. за №З-рп/99 "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор або його заступник у кожному випадку самостійно визначає в чому саме полягає порушення інтересів держави в конкретних правовідносинах, які підлягають вирішенню в судовому порядку. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справ.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, Харківською міжрайонною прокуратурою Харківської області, у порядку здійснення правозахисної діяльності у сфері додержання вимог природоохоронного законодавства, була проведена перевірка з питань поводження з відходами на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області. У ході проведення перевірки було встановлено, що ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря" здійснює свою виробничу діяльність по вул. Червоноармійська та Миколаївська, будинок №25/2 в с. Хролі, Харківського району, Харківської області. У ході обстеження земельної ділянки, орієнтовною площею 22 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, встановлено, що на всій площі земельної ділянки розміщені відходи - курячий послід, товщиною від 20 см до 100 см. Розміщення на земельній ділянці відвалів курячого посліду призвело до знищення родючого шару ґрунту.

Статтею 20 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції на час проведення обстеження) передбачено, що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право безперешкодно за посвідченням, що підтверджує займану посаду, входити у приміщення підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, мати доступ до матеріалів і документів, необхідних для проведення перевірки, вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, ревізій діяльності підпорядкованих і підконтрольних підприємств, установ, організацій та інших структур незалежно від форм власності, а також виділення спеціалістів для проведення перевірок, відомчих і позавідомчих експертиз.

Обстеження території Пономаренківської сільської ради Харківського району щодо дотримання вимог Закону України "Про відходи" проводилась Харківською міжрайонною прокуратурою в межах прокурорського нагляду із залученням спеціаліста Державної екологічної інспекції у Харківській області.

Відповідачем в апеляційній скарзі безпідставно зазначено, що прокурором направлено вказану вимогу у формі прохання, тобто вимога є документом, що не носить зобов'язуючого характеру.

Так, при наданні вказаної вище вимоги прокурор керувався ст.ст. 8, 20 Закону України "Про прокуратуру", зокрема ст. 8 зазначеного Закону визначено, що законні вимоги прокурора є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції на момент перевірки) предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є додержання законів, що стосуються зокрема охорони навколишнього природного середовища.

Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора.

Згідно з п. З ч. І ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" прокурор має право вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, ревізій діяльності підпорядкованих і підконтрольних підприємств, установ, організацій та інших структур незалежно від форм власності, а також виділення спеціалістів для проведення перевірок, відомчих і позавідомчих експертиз.

Відповідно до п. 15.2 плану роботи прокуратури Харківської області на II півріччя 2012 року та завдання Генеральної прокуратури України від 20.08.2012 №07/1/4-319вих-561окв-12 Харківською міжрайонною прокуратурою у вересні 2012 року було організовано проведення перевірок додержання вимог Закону України "Про відходи", іншого законодавства у сфері поводження з відходами органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та органами державного контролю.

Під час проведення перевірки встановлено факт незаконного забруднення земельних ділянок, які розташовані4 на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, загальною площею 22,4108 га, відходами життєдіяльності свійської птиці, що є порушенням вимог ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ст. 17 Закону України "Про відходи".

З метою з'ясування впливу відходів життєдіяльності свійської птиці на грунт, встановлення шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення вимог природоохоронного законодавства Харківською міжрайонною прокуратурою в порядку ст.ст. 8, 20 Закону України "Про прокуратуру" 13.09.2012 направлено вимогу до Держекоінспекції в Харківській області про виділення фахівця для проведення спільних перевірок на території Пономаренківської сільської ради Харківського району.

Крім цього, працівники інспекції були залучені до перевірки у якості спеціалістів на підставі вимоги прокурора та самостійну перевірку в порядку, передбаченому ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", не здійснювали.

Отже, відповідно до ст. 2 зазначеного закону його дія не поширюється на відносини, що виникають під час прокурорського нагляду.

Як встановлено судом першої інстанції, за результатами обстеження складено акт обстеження/дотримання вимог природоохоронного законодавства від 14.09.2012 р. №03-30/204 та акт обстеження засміченої земельної ділянки від 14.09.2012 р. № 03-30/204 засм.

Вищезазначеними актами зафіксовано, що на земельній ділянці біля ПАТ "Крос-п/ф Зоря" допущено забруднення земельних ресурсів відходами життєдіяльності свійської птиці.

Відповідно до інформації Харківської міжрайонної прокуратури, якою для проведення замірів була залучена спеціалізована організація, площа забруднення земельної ділянки складає 20,43470 га (204347,0кв.м).

З метою з'ясування впливу відходів життєдіяльності свійської птиці на грунт здійснено відбір відповідних проб грунту / акт відбору проб грунтів від 14.09.2012 р. №10-бп/52-63/. У відповідності до результатів досліджень грунту / протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 24.09.2012 р. №10-бп/52-63/ встановлено забруднення земельних ресурсів в результаті перевищення норм гранично - допустимих концентрацій та фонових значень по нітратам та фосфору рухомі форми у перерахунку на п'яти оксид фосфору Р205.

Держекоінспекцією було направлено лист до Міськрайонного управління Держкомзему у місті Люботин у Харківському районі Харківської області від 17.09.2012 р. №4292/01-21/03-22 щодо надання інформації стосовно нормативної грошової оцінки земельної ділянки забрудненої витоками від птахофабрики "Зоря" та було отримано відповідь від 21.09.2012 №5014, що Птахофабрика "Зоря" розташована на території Пономаренківської сільської ради на значній відстані від с. Хролі, землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до "Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства" із змінами, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.2007 р. №149 та зареєстрованої в Мінюсті України від 25.04.2007 р. за №422/13689, Держекоінспекцією було розраховано шкоду зумовлену забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства в розмірі 700849,64 грн.

Відповідно до п. 2 Методики, забруднення земель - це накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін.

Відповідно до розрахунків шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, зумовленого забрудненням земельних ресурсів відходами, зокрема, фосфором та нітратами, здійсненої Державною екологічною інспекцією у Харківській області, загальна сума збитків на момент звернення з позовом складала 700 849, 65 грн.

Державною екологічною інспекцією у Харківській області розрахунок шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства зумовленої забруднення земельних ресурсів відходами разом з претензією №238-240 від 23.10.2012 р. надсилався відповідачу, однак останнім шкода за забруднення земельної ділянки добровільно не сплачена.

В процесі розгляду справи, господарським судом Харківської області було призначено судову екологічну експертизу та доручено її проведення Українському науково-дослідному інституту екологічних проблем, згідно з висновком судової екологічної експертизи розмір експертного розрахунку збитків, завданих внаслідок забруднення земельної ділянки, орієнтовною площею 22 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Пономаренківської сільської ради Харківського району, становить 837 224,60 грн., з урахуванням вищевказаного висновку Харківською міжрайонною прокуратурою подано заяву про збільшення позовних вимог, з у рахуванням збільшених позовних вимог сума збитків становить 837 224,60грн., вказані обставини стали підставою для звернення Харківського міжрайонного прокурора з відповідним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд першої інстанції обгрунтовано визнав, що позовні вимоги є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні, відносини в галузі навколишнього природного середовища в Україні регулюються Конституцією України, Міжнародними угодами України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

- протиправної поведінки;

- шкоди;

- причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;

- вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Використання права на землю не може погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відповідно до ст. 69 цього закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході перевірки при обстеженні земельної ділянки за адресою: вул. Червоноармійська та Миколаївська, будинок №25/2 в с. Хролі Харківського району Харківської області, Державною екологічною інспекцією було складено акт обстеження/дотримання вимог природоохоронного законодавства від 14.09.2012 р. №03-30/204 та акт обстеження засміченої земельної ділянки від 14.09.2012 р. № 03-30/204 засм. які свідчать про факт порушення природоохоронного законодавства, а саме: на земельній ділянці біля ПАТ "Крос - п/ф Зоря" допущено забруднення земельних ресурсів відходами життєдіяльності свійської птиці.

Зазначеними актами зафіксовано, що на земельній ділянці біля ПАТ"Крос-п/ф "Зоря" допущено забруднення земельних ресурсів відходами життєдіяльності свійської птиці, відповідно до інформації Харківської міжрайонної прокуратури якою для проведення замірів була залучена спеціалізована організація, забрудненої земельної ділянки складає 1,7766 га (17766,0 кв.м.), з метою з'ясування впливу відходів життєдіяльності свійської птиці на грунт відбір відповідних проб грунту /акт відбору проб грунтів від 14.09.2012р. №10 - бп /52-63. У відповідності до результатів досліджень грунту /протокол вимірювань показників складу та властивостей грунтів від 24.09.2012р. №10-бп/52-63/ встановлено забруднення земельних ресурсів в результаті перевищення норм допустимих концентрацій та фонових значень по нітратам та фосфору рухомі форми у перерахунку на п'ятиоксид фосфору Р205.

На підставі вищезазначених актів директор ПАТ "Кросс-п/ф Зоря" ОСОБА_4 притягнута до адміністративної відповідальності, винесена СЛ Харківського району №96 від 26.07.2012р. про заборону скиду пташиного посліду колишнього послідосховища, надано Розпорядження ГДСЛ району №657 від 26.07.2012 про усунення виявлених порушень.

Відповідно до листа Харківської міжрайонної прокуратури від 15.10.2012 р. №04-28-5334вих-12 за фактом забруднення земель відходами порушено кримінальну справу стосовно службових осіб ПАТ "Крос-п/ф "Зоря".

Таким чином, актом обстеження/дотримання вимог природоохоронного законодавства від 14.09.2012 р. №03-30/204 та актом обстеження засміченої земельної ділянки від 14.09.2012 р. №03-30/204 засм. постановою про застосування заходів за порушення санітарного законодавства №96; протоколом огляду місця події від 28.09.2012 р., постановою про адмінправопорушення від 28.09.2012 р., підтверджено факт допущення відповідачем забруднення земельних ресурсів відходами життєдіяльності свійської птиці.

На підставі викладеного колегія суддів зазначає, що відповідачем не спростовано факти завдання ним шкоди внаслідок засмічення відходами життєдіяльності свійської птиці земельної ділянки, орієнтовною площею 22 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, у зв'язку з чим державі було завдано шкоди на спірну суму.

Таким чином, враховуючи, що зміст допущеного відповідачем порушення та неправомірність його поведінки підтверджено матеріалами справи, вина порушника у господарських правовідносинах презюмується, а на відповідача відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України покладається обов'язок довести відсутність своєї вини, колегія суддів вважає доведеною наявність шкоди, спричиненої відповідачем, протиправність поведінки відповідача у заподіюванні шкоди, та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Враховуючи, що прокуратурою представлено достатньо об'єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не спростував, колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря" суму шкоди завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України в розмірі 837224,60грн., та зобов'язання ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря" звільнити та привести у придатний для використання стан земельну ділянку, орієнтовною площею 22 га, на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, визнані судовою колегією обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 15.01.2015 року у справі №922/402/13-г прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та діючого законодавства, без порушень норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 15.01.2015 року у справі №922/402/13-г залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 23.03.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.