номер провадження справи 9/10/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 Справа № 908/123/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1)

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат" (85740, Донецька обл., м. Докучаєвськ, вул. Тельмана, буд. 2)

про стягнення суми 166 761 814,09 грн.

Суддя Боєва О.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Міщенко М.В. (дов. № 09-18/4122 від 15.12.14)

Від відповідача: не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 162 140 369,54 грн., з яких: сума 126 023 702,70 грн. - основний борг, сума 27 674 805,11 грн. - інфляційні витрати, сума 8 441 861,73 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.01.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/123/15-г, судове засідання призначено на 05.02.2015р. Ухвалою суду від 05.02.2015р на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 11.02.2015р., потім - на 05.03.2015р.

05.03.2015р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З власної ініціативи суду, починаючи з 05.02.2015р. (судові засідання 05.02.2015р. та 11.02.2015р.), фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг". В судовому засіданні 05.03.2015р. з технічних причин здійснити фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не виявилося можливим (акт від 05.03.2015р.), у зв'язку чим фіксування не здійснювалось, представник позивача на фіксуванні процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не наполягав (клопотання позивача від 05.03.2015р.).

05.03.2015р. до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач збільшує період нарахування 3% річних та інфляційних втрат та просить стягнути з відповідача суму 126 023 702,70 грн. основного боргу, суму 31 581 539,89 грн. інфляційних витрат та сума 9 156 571,50 грн. - 3% річних.

Заява про збільшення розміру позовних вимог не суперечить приписам ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом позову у даній справі є вимоги про стягнення з відповідача суми 166 761 814,09 грн., з яких: сума 126 023 702,70 грн. - основний борг, сума 31 581 539,89 грн. - інфляційні витрати, сума 9 156 571,50 грн. - 3% річних.

Позивач підтримав позовні вимоги, зазначивши, зокрема, про наступне. 05.09.2008р. між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки № 0103082, за умовами якого позивач зобов'язався поставляти товар, а відповідач приймати його та оплачувати. Позивачем на виконання умов договору та специфікацій № 1-18 було поставлено відповідачу товар на загальну суму 587 899 046,63 грн. Відповідач, в свою чергу, оплату здійснив частково, несплаченою залишилась сума 126 023 702,70 грн. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 526, 625, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України позивач просить стягнути з відповідача суму 126 023 702,70 грн. основного боргу, а також суму 31 581 539,89 грн. інфляційних витрат та суму 9 156 571,50 грн. - 3% річних.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Ухвали суду від 06.01.2015р., 05.02.2015р. та 11.02.2015р., у зв'язку з неможливістю здійснення поштових відправлень у м. Донецьк, направлені не були. 06.02.2015р., про час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено телефонограмою, яка долучена до матеріалів справи, в інших випадках - повідомити відповідача про час та місце судових засідань за допомогою телефонограми не вдалося. Крім того, інформацію про час і місце судових засідань було розміщено на сторінці господарського суду Запорізької області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет. Таким чином, про час та місце розгляду справи № 908/123/15-г відповідача повідомлено належним чином.

Так, відповідно до п. 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов, зокрема: 1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін. 3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення; 4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

05.09.2008р. між Відкритим акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" (станом на час розгляду справи - Публічне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь", постачальник, позивач у справі) та Відкритим акціонерним товариством "Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат" (станом на час розгляду справи - Приватне акціонерне товариство "Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат", покупець, відповідач у справі) був укладений договір поставки № 0103082/12, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити, а покупець оплатити та прийняти металопродукцію на умовах, викладених у даному договорі (п 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1., п. 3.1. договору кількість і номенклатура продукції зазначається в специфікаціях до даного договору. Кожна із специфікацій з моменту підписання є невід'ємною частиною даного договору. Продукція поставляється партіями на умовах поставки, зазначених в специфікаціях.

Ціна на продукцію, яка поставляється за даним договором, визначається постачальником щомісячно, узгоджується з покупцем та зазначається в специфікаціях (п. 4.1. договору).

Пунктом 5.2. договору визначено, що оплата продукції здійснюється після фактичної поставки продукції покупцю шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 60 банківських днів з дати поставки і пред'явлення постачальником документів, зазначених в п. 7.1. договору.

У пункті 5.3. договору зазначено, що фактом оплати кожної партії продукції є надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно з п. 7.1.2. договору постачальник зобов'язаний направити покупцю на кожну партію продукції рахунок-фактуру (з зазначенням номеру та дати специфікації) і сертифікат якості. Факт передачі кожної партії продукції підтверджується актом приймання-передачі, підписаний обома сторонами.

Пунктом же 7.2.2. договору покупець зобов'язався оплатити повну вартість продукції на умовах, визначених даним договором.

Відповідно до п. 12.3. договору він вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами та діє до 31.12.2009р. з урахуванням положень додаткової угоди № 2 від 31.08.2009р.

Як вбачається з матеріалів справи, у період дії договору сторонами було складено та підписано специфікації № 1-18, якими було погоджено найменування продукції, а також її кількість та вартість.

На виконання умов договору позивач у період з жовтня 2009р. по грудень 2009р. поставляв відповідачу продукцію за актами приймання-передачі, а саме: акт № 82 від 07.10.2009р. на суму 467953,13 грн., акт № 83 від 08.10.2009р. на суму 545945,32 грн., акт № 84 від 12.10.2009р. на суму 7283715,67 грн., акт № 85 від 02.10.2009р. на суму 1807535,74 грн., акт № 86 від 03.10.2009р. на суму 1807535,74 грн., акт № 87 від 04.10.2009р. на суму 11648563,63 грн., акт № 88 від 05.10.2009р. на суму 2008373,04 грн., акт № 89 від 1606698,43 грн., акт № 90 від 07.10.2009р. на суму 1004186,52 грн., акт № 91 від 10.10.2009р. на суму 9640190,58 грн., акт № 92 від 11.10.2009р. на суму 9640190,60 грн., акт № 93 від 12.10.2009р. на суму 5556498,75 грн., акт № 94 від 13.10.2009р. на суму 2276156,11 грн., акт № 95 від 17.10.2009р. на суму 1602881,09 грн., акт № 96 від 18.10.2009р. на суму 647989,62 грн., акт № 97 від 25.10.2009р. на суму 7795742,97 грн., акт № 98 від 26.10.2009р. на суму 243616,97 грн., акт № 99 від 14.11.2009р. на суму 1717839,36 грн., акт № 100 від 15.11.2009р. на суму 11632619,96 грн., акт № 101 від 17.11.2009р. на суму 11602425,57 грн., акт № 102 від 18.11.2009р. на суму 11675744,55 грн., акт № 103 від 20.11.2009р. на суму 11770586,77 грн., акт № 104 від 23.11.2009р. на суму 6094650,06 грн., акт № 105 від 27.11.2009р. на суму 6975799,62 грн., акт № 106 від 04.12.2009р. на суму 185198,22 грн. Загальна сума вартості продукції за даним актами складає 127 238 638,02 грн.

Як вбачається з інформації про фінансово-господарські взаємовідносини, який надано позивачем 05.03.2015р. (через канцелярію господарського суду), відповідачем за актами № 82 - 106 здійснено оплату частково на суму 2050,02 грн., крім того, корр. актом № 1 до акту № 95 вирахувано суму 564895,68 грн., корр. актом № 1 до акту № 96 вирахувано суму 322925,40 грн., корр. актом № 1 до акту № 96 вирахувано суму 325064,22 грн.

Таким чином, за актами № 82 - 106 залишилась несплаченою відповідачем продукція на суму 126 023 702,70 грн.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів належного виконання зобов'язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за поставлену продукцію в розмірі 126 023 702,70 грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 126 023 702,70 грн. основного боргу є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 02.10.2012р. по 04.03.2015р. в розмірі 9156571,50 грн. та інфляційні втрати за загальний період з 02.10. 2012р. по 04.03.2015р. в розмірі 31 581 539,89 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних суд встановив, що при здійсненні нарахування 3% річних за заявлений період позивачем здійснено помилку в розмірі річних. Так, за період з 02.10.2012р. по 04.03.2015р. сума 3% річних становить 9 153 996,12 грн.

Перевіривши розрахунок втрат від інфляції, суд також вважає за необхідне скоригувати його в частині визначення періоду, оскільки інфляційні розраховуються не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, крім того, станом на час розгляду справи індекс інфляції за березень 2015р. ще не визначено. З урахуванням зазначеного, розрахунок інфляційних втрат здійснюється за період з жовтня 2012р. по лютий 2015р., при цьому, суд не виходить за межі зазначеного позивачем максимального розміру інфляційних нарахувань (п.1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»). Так, інфляційні втрати, які підлягають стягненню з відповідача, становлять 31 581 539,89 грн.

Таким чином, до стягнення підлягає сума 9 153 996,12 грн. - 3% річних та сума 31 581 539,89 грн. інфляційних втрат.

Таким чином, в цілому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат" (85740, Донецька область, м. Докучаєвськ, вул. Тельмана, буд. 2; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1; ) суму 126 023 702 (сто двадцять шість мільйонів двадцять три тисячі сімсот дві) грн. 70 коп. основного боргу, суму 9 153 996 (дев'ять мільйонів сто п'ятдесят три тисячі дев'ятсот дев'яносто шість) грн. 12 коп. - 3% річних, суму 31 581 539 (тридцять один мільйон п'ятсот вісімдесят одна тисяча п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 89 коп. інфляційних втрат, суму 73078 (сімдесят три тисячі сімдесят вісім) грн. 87 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Суддя О.С. Боєва

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Повне рішення підписано 13.03.2015р.