РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015Справа №910/29079/14-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт"
доКомунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського р-ну м. Києва
простягнення 59526,56 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Степаненко О.А. - представник;
від відповідача не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського р-ну м. Києва про стягнення 59526,56 грн. за договором №ДС-15 на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфтів від 06.08.2012.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №ДС-15 на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфтів від 06.08.2012 в частині здійснення розрахунків за виконані позивачем роботи, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 46381,20 грн. Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 2962,04 грн. та витрати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 10183,32 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2014 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/29079/14-г та призначено розгляд справи на 28.01.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, невиконанням відповідачем вимог ухвали суду, розгляд справи відкладено на 11.02.2015.

Ухвалою від 11.02.2015, за клопотанням представника відповідача, судом було продовжено строк розгляду спору у справі № 910/29079/14-г на 15 днів.

Представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі, до вирішення справи №761/8484/14-к (провадження 1-кс/761/3168/2014) від 25.03.2014 в Шевченківському районному суді м. Києва, в задоволенні якого судом було відмовлено з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Отже, закон пов'язує можливість зупинення розгляду справи саме з фактом неможливості її розгляду до вирішення пов'язаної з нею справи.

Проте, Господарський суд міста Києва, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №910/29079/14-г, прийшов до висновку про те, що наявність досудового розслідування та вилучення у відповідача документів, що стосуються взаємовідносин сторін протягом 2012-2014 р.р. не перешкоджає розгляду справи №910/29079/14-г по суті.

В судовому засіданні 11.02.2015 було оголошено перерву до 10.03.2015.

Представник позивача в судове засідання 10.03.2015 з'явився, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засіданні 10.03.2015 не з'явився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" (підрядник) та Комунальним підприємством "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського р-ну м. Києва (замовник) було укладено договір №ДС-15 на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфтів (надалі - договір), за умовами якого замовник доручає, зобов'язується прийняти та оплатити вартість робіт, а підрядник зобов'язується виконати відновлювальні роботи з ремонту ліфтів (п.1.), загальна вартість робіт за даним договором становить 46381,20 грн. (п.2.1.), оплата робіт здійснюється за фактично виконані роботи на підставі актів виконаних робіт, датою виконання зобов'язання по виконаним роботам є дата підписання замовником актів по формі КБ-2в (п.2.2.), розрахунок за виконані роботи замовником проводиться протягом 10 банківських днів після прийняття робіт та підписання і скріплення печатками сторін актів виконаних робіт (п.2.7.).

Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт від 15.10.2012 за жовтень місяць 2012 року, які підписані представниками сторін та скріплені печатками останніх, загальна вартість виконаних підрядником та прийнятих замовником робіт склала 46381,20 грн.

Згідно підписаного між сторонами акту звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2014 заборгованість відповідача перед позивачем по договору №ДС-15 на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфтів від 06.08.2012 склала 46381,20 грн.

Як стверджує позивач в своїй позовній заяві, відповідач за виконані позивачем роботи не розрахувався, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 46381,20 грн., 3% річних у розмірі 2962,04 грн. та витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 10183,32 грн.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 2.7. договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт станом на момент розгляду справи настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач своїх зобов'язань по оплаті виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 46381,20 грн.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 46381,20 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 2962,04 грн. та витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 10183,32 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань, і він вважається таким, що прострочив.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті виконаних позивачем на підставі договору №ДС-15 на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфтів від 06.08.2012 робіт, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2962,04 грн. та витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 10183,32 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, за розрахунком позивача, який перевірено судом.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 46381,20 грн., 3% річних у розмірі 2962,04 грн. та витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 10183,32 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського р-ну м. Києва (02217, м. Київ, вул. Закревського, 15, ідентифікаційний код 36657100) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" (04073, м. Київ, пров. Куренівський, 17, літ. Ш, ідентифікаційний код 33308688) заборгованість у розмірі 46381 (сорок шість тисяч триста вісімдесят одна) грн. 20 коп., 3% річних у розмірі 2962 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят дві) грн. 04 коп., витрати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 10183 (десять тисяч сто вісімдесят три) грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) 00 коп.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 17.03.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова