УХВАЛА

23.03.2015№ 910/4250/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Diageo Scotland Limited (Діагео Скотланд Лімітед), м. Едінбург, Великобританія (далі - Компанія), про вжиття заходів до забезпечення позову

зі справи № 910/4250/15-г

за позовом Компанії

до Державної служби інтелектуальної власності, м. Київ, та

товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод", м. Дніпропетровськ,

про визнання недійсним патенту України №28860 на промисловий зразок,

за участю представників сторін:

позивача - Коваля А.М. (довіреність від 10.12.2014 №б/н);

відповідача-1 - Саламова О.В. (довіреність від 21.11.2014 №1-8/8564);

відповідача-2 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Компанія звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України (далі - Служба) та товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" (далі - ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод») про:

- визнання недійсним повністю патент України №28860 на промисловий зразок «ЕТИКЕТКА» від 10.02.2015 (заявка №s201402493 від 16.12.2014; публікація відомостей про видачу свідоцтва здійснена 10.02.2015 в офіційному бюлетені «Промислова власність» №3), власником якого є ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод»;

- зобов'язання Служби внести запис до Державного реєстру патентів України на промислові зразки стосовно визнання недійсним патенту України №28860 на промисловий зразок «ЕТИКЕТКА» та здійснити про це публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2015 порушено провадження у справі.

Компанія 02.03.2015 подала суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій просить суд: заборонити ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод» до набрання рішенням суду у справі №910/4250/15-г законної сили передавати повністю або частково права інтелектуальної власності на промисловий зразок «ЕТИКЕТКА» за патентом України № 28860 та заборонити Службі реєструвати будь-які договори про передачу права власності на промисловий зразок «ЕТИКЕТКА» за патентом України №28860.

Зазначену заяву мотивовано тим, що: у випадку задоволення позову ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод» з моменту отримання копії позовної заяви з додатками та/або ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі і до винесення судом рішення матиме повне право відповідно до положень пункту 4 статті 20 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» передати право власності на промисловий зразок «ЕТИКЕТКА» за патентом України №28860 будь-яким іншим особам - фізичним чи юридичним особам, а Служба згідно з вимогами частини другої статті 1114 Цивільного кодексу України буде зобов'язаний в будь-який момент вказаної передачі прав ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод» здійснити державну реєстрацію договору про передачу відповідачем-2 прав власності на вказаний промисловий зразок іншим особам, що зробить неможливим виконання рішення суду про визнання недійсним патенту України №28860 на промисловий зразок «ЕТИКЕТКА», утруднить вирішення справи по суті, а також затягне розгляд справи; необхідно буде залучати до участі у справі нових учасників процесу - нових власників патенту, що призведе до порушення розумних строків розгляду справи; у випадку, якщо новим власником стане фізична особа, неможливо буде виконати судове рішення про визнання відповідного патенту недійсним чи здійснювати розгляд справи взагалі; неможливість виконання рішення суду про задоволення позову буде полягати у тому, що власником патенту України №28860 на промисловий зразок «ЕТИКЕТКА» на момент винесення судового рішення може вже бути інша особа чи інші особи, стосовно якої (яких) неможливо буде визнати вказаний об'єкт права інтелектуальної власності недійсним.

Дослідивши наведені у заяві про вжиття заходів до забезпечення позову доводи, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частинами першою і другою статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Частинами шостою і восьмою статті 67 ГПК України передбачено, що види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Статтею 1 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» визначено, що промисловий зразок - це результат творчої діяльності людини у галузі художнього конструювання.

Відповідно до частини четвертої статті20 Закону України Про охорону прав на промислові зразки» власник патенту може передавати на підставі договору право власності на промисловий зразок будь-якій особі, яка стає правонаступником власника патенту.

Отже, повна чи часткова передача ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод» виключних майнових прав інтелектуальної власності на промисловий зразок за патентом України № 28860 іншим особам призведе до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору, та неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову в зв'язку із наявністю нового володільця (володільців) патенту. Також це може зумовити звернення позивача з іншими позовами для захисту його прав. Вказане свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Факт передання виключних майнових прав інтелектуальної власності, які є чинними після їх державної реєстрації, відповідно до частини другої статті 1114 Цивільного кодексу України підлягає державній реєстрації.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод» повністю чи частково передавати права інтелектуальної власності на зазначений промисловий зразок іншим особам та заборони Службі реєструвати будь-які договори про передачу права власності на промисловий зразок «ЕТИКЕТКА» за патентом України № 28860 іншим особам, - є пов'язаними з предметом спору у справі № 910/4250/15-г та спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, а тому заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись статтями 66, 67 і 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Diageo Scotland Limited (Діагео Скотланд Лімітед) про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. До вирішення спору по суті вжити заходи до забезпечення позову, а саме:

- заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Сімферопольський вино-коньячний завод» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, 14-а) передавати повністю або частково права інтелектуальної власності на промисловий зразок «ЕТИКЕТКА» за патентом України № 28860;

- заборонити Державній службі інтелектуальної власності України (03680, м. Київ, вул. Урицького (Липківського Василя), 45; ідентифікаційний код 37552556) реєструвати будь-які договори про передачу права власності на промисловий зразок «ЕТИКЕТКА» за патентом України №28860.

3. Боржниками за даною ухвалою є: товариство з обмеженою відповідальністю «Сімферопольський вино-коньячний завод» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, 14-а) та Державна служба інтелектуальної власності України (03680, м. Київ, вул. Урицького (Липківського Василя), 45; ідентифікаційний код 37552556).

4. Стягувачем за даною ухвалою є: Diageo Scotland Limited (Діагео Скотланд Лімітед) (Едінбург, Парк, 5 Лохсайд Уей, Единбург ЕН 12 9 DT, Великобританія; GB; адреса для листування: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 37 патентно-юридична агенція «Дубинський і Ошарова»).

5. Дана ухвала підлягає обов'язковому виконанню на всій території України з моменту її винесення, а саме з 23.03.2015.

6. Строк пред'явлення даної ухвали до виконання складає один рік з моменту її винесення, тобто до 23.03.2016.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко