ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015 р. Справа№ 914/337/15

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів

до відповідача: Приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірма "Едельвейс", м. Рава-Руська Жовківського району Львівської області

про стягнення заборгованості.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: Парамонов О.С. - представник

від відповідача: не з'явився

Зміст ст. 22 ГПК України представнику позивача роз'ясненно.

Розглядається справа за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до Приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірма "Едельвейс" про стягнення заборгованості в розмірі 643, 60 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.02.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 23.02.2015 року.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідній ухвалі суду.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві та усних поясненнях.

Відповідач вимог суду, зазначених в ухвалах про порушення справи та про відкладення справи не виконав, витребуваних доказів не подав, явки свого представника в засідання суду не забезпечив. Ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи скеровувалися відповідачу, відповідно до вимог ст. 64 ГПК України за адресою вказаною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи в порядку ст. 75 ГПК України, суд встановив наступне:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області (надалі - позивач) звернулося в господарський суд з позовом до Приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірма "Едельвейс" (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 643, 37 грн. та пені в розмірі 0, 23 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 24.04.2010 р. між ним та відповідачем укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 77 (надалі - договір). Відповідно до умов договору, позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові вбудовані приміщення, загальною площею 52, 9 кв.м., які знаходяться на першому поверсі триповерхової будівлі гуртожитку, за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Лапаївка, вул. Геофізиків, 12, що перебуває на балансі Західно-Української геофізичної розвідувальної експедиції.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість з орендної плати, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (п. 3.11 договору).

Так, 31.12.2013 р. відповідачем згідно акту приймання-передачі повернено орендоване ним майно балансоутримувачу.

Проте, в порушення п. 5.3 договору відповідач зобов'язань щодо сплати орендної плати в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого у нього існує заборгованість в розмірі 643, 37 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім, стягнення заборгованості з орендної плати, позивач просить стягнути з відповідача, на підставі п. 3.7 договору, пеню в розмірі 0, 23 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити повністю виходячи із наступних мотивів:

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Судом встановлено, що 24.04.2010 р. між сторонами укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 77, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові вбудовані приміщення, загальною площею 52, 9 кв.м., які знаходяться на першому поверсі триповерхової будівлі гуртожитку, за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Лапаївка, вул. Геофізиків, 12, що перебуває на балансі Західно-Української геофізичної розвідувальної експедиції.

Згідно п.п. 3.6, 3.7 договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених КМУ і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні: 70% до державного бюджету; 30% на рахунок балансоутримувача. Орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і сплачується до бюджету та балансоутримувачу, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Частинами 1 та 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна " передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (п. 3.11 договору).

Відповідачем 31.12.2013 р. по акту приймання-передачі орендоване ним майно повернено балансоутримувачу.

Згідно ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» однією із істотних умов договору оренди є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

В порушення умов договору відповідач зобов'язань щодо сплати орендної плати в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 643, 37 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач без належних на те підстав своєчасно не сплачував орендну плату, в результаті чого виникла заборгованість. За таких обставин, позовна вимога про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 643, 37 грн. є обґрунтованою, і тому підлягає задоволенню.

Згідно ст. 611 ЦК України правовими наслідками порушення зобов'язання є зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Приписами ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі п. 3.7 договору, позивачем за несвоєчасну сплату орендної плати була нарахована відповідачу пеня в розмірі 0, 23 грн. щодо якої суд вважає, що нарахування позивачем проведено відповідно до вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України.

Зважаючи на викладене, а також на те, що спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Враховуючи вищезазначене, керуючись, ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірми «Едельвейс» (80316, м. Рава-Руська Жовківського району Львівської області, вул. Калнишевського, 5, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3, ) 643, 60 грн. з яких:

- 643, 37 грн. - заборгованості з орендної плати;

- 0, 23 грн. - пені.

3. Стягнути з Приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірми «Едельвейс» (80316, м. Рава-Руська Жовківського району Львівської області, вул. Калнишевського, 5, ) в дохід Державного бюджету України 1 827, 00 грн. судового збору.

4. Накази видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 23.03.2015 року.

Суддя Манюк П.Т.