ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р.Справа № 922/5938/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Кролівець М.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Агис-Сталь" м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "НПО Агротехніка" м. Харків
про стягнення коштів в сумі 180000,00грн., розірвання договору, повернення майна
за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Агис-Сталь", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НПО Агротехніка" про стягнення заборгованості в сумі 180000,00грн. за договором оренди обладнання, розірвання цього договору та зобов'язання повернути відповідне обладнання.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди обладнання щодо сплати орендної плати за це обладнання. Позивач наполягає на достроковому розірванні договору оренди та поверненні йому орендованого майна, як це передбачено приписами чинного законодавства.

Позивач свого представника в судові засідання не направив.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "НПО Агротехніка", наданим йому правом не скористався, відзиву не надав, свого представника в жодне засідання суду не направив, причин неявки суду не повідомив.

Господарським судом перевірено місцезнаходження підприємства відповідача. У відповідності до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресою ТОВ "НПО Агротехніка" є: 61166 м. Харків, вул. Ляпунова,7, кв.107. Вказані відомості співпадають з відомостями, зазначеними позивачем у позовній заяві.

За вказаною адресою відповідачу направлялись копії ухвали про порушення провадження у справі та ухвал про відкладення розгляду справи. Однак, на адресу суду підприємством поштового зв'язку повернута копія ухвали про порушення провадження у справі з відміткою про закінчення строку зберігання.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважаються, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи приписи чинного законодавства, господарським судом здійснене належне повідомлення відповідача про час та місце судового засідання у даній справі.

Розгляд справи судом неодноразово відкладався.

У відповідності до приписів стаття 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Агис-Сталь" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НПО Агротехніка" (орендар) 30.08.2013 року укладено договір №30/08 оренди обладнання (далі - договір оренди), за умовами якого орендодавець зобов'язався передати орендареві, а орендар зобов'язався прийняти в строкове платне користування нижчевизначене обладнання (майно, що орендується) та зобов'язався сплачувати орендодавцеві орендну плату.

У відповідності до п. 1.2.1. договору оренди найменування майна, що орендується: напівавтомат токарний АТМ-220. Вартість майна, що орендується, 900000,00грн. (п.1.2.3. договору).

Пунктом 3.2. договору оренди сторони встановили, що передання майна в оренду здійснюється сторонами за актом передання-приймання.

Майно, що орендується, вважається переданим орендареві з дати підписання акта приймання-передачі (п.4.1.). Строк оренди складає 24 календарних місяця з дати прийняття майна за актом приймання-передачі (п.4.2. та 4.3. договору оренди).

Відповідно до п.5.1. договору розмір орендної плати з урахуванням її індексації складає 15000,00грн. в місяць, в т.ч. ПДВ.

Згідно з п. 5.2 договору орендна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця в строк до 10 числа місяця наступного за місяцем оренди.

Пунктом 10.1. договору оренди встановлено, що цей договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1. договору, та закінчується 31.08.2015 року (п.10.2.договору).

За пунктом 10.6. договору якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством України, цей договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Цей договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному законодавстві України.

Сторони за договором оренди 02.09.2013 року підписали акт прийому-передачі обладнання - напівавтомат токарний АТМ-220 вартістю 900000,00грн.

Орендодавець свої зобов'язання за договором оренди виконав, обладнання передав орендарю, в той час як орендар свої зобов'язання щодо сплати орендної плати за договором оренди виконав частково, сплативши 30000,00грн. за вересень-жовтень 2013 року, що підтверджується, зокрема, копією банківської виписки з рахунку від 13.11.2013 року.

Починаючи з листопада 2013 року по жовтень 2014 року орендар сплату орендної плати не здійснював, з огляду на що за ним утворилась заборгованість в розмірі 180000,00грн.

Враховуючи викладене, позивач звернувся із даним позовом про стягнення заборгованості, розірвання договору оренди та зобов'язання відповідача повернути орендоване обладнання.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 1 та 4 статті 284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Статтею 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтею 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об'єкта оренди; ліквідації суб'єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об'єкта оренди.

Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно з вказаною статтею Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

До матеріалів справи позивачем надана копія листа №276 від 24.11.2014 року про сплату заборгованості та розірвання договору (надісланий 25.11.14.). Матеріали справи не містять доказів в підтвердження розгляду вказаних пропозицій орендодавця орендарем.

Приписами статті 783 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

При цьому повинні враховуватися приписи частини другої статті 651 ЦК України, які є загальними для розірвання договору та які передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Встановлена статтею 782 ЦК України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Право наймодавця вимагати повернення речі у разі припинення договору найму передбачено статтею 785 ЦК України.

Таким чином, істотне порушення орендарем такої умови договору оренди обладнання, як не сплата орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості, розірвання договору оренди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки належним чином доведені, документально підтверджені та відповідачем не спростований.

Щодо вимоги про зобов'язання повернути напівавтомат АТМ-220 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону. При цьому судовий збір з позовної заяви про повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

За змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК України обов'язок визначення вартості майна за відповідними вимогами покладається на позивача.

Як вбачається зі матеріалів справи позивач при зверненні до господарського суду з даним позовом сплатив судовий збір за ставками, встановленими для позовів майнового характеру та немайнового характеру, що підтверджується платіжними дорученнями №150 від 24.11.14р. на суму 3600,00грн., №151 від 24.11.14р. на суму 1218,00грн. та №152 від 24.11.14р. на суму 1218,00грн.

Із змісту договору оренди вбачається, що вартість орендованого майна складає 900000,00грн., заборгованість зі сплати орендної плати складає 180000,00грн., тобто загальна ціна позову складає 1080000,00грн., з огляду на що, у відповідності до приписів Закону України "Про судовий збір", позивач мав сплати судовий збір в розмірі 21600,00грн. Однак позивачем було сплачено лише 4818,00грн.

Господарським судом при порушенні провадження у даній справі та ухвалами про відкладення розгляду даної справи було зобов'язано позивача надати суду докази сплати судового збору за позовну вимогу про повернення майна, виходячи із його вартості, як за вимогу майнового характеру.

Позивачем вказані вимоги суду виконані не були, доказів доплати судового збору в сумі 16782,00грн. до матеріалів справи не надано.

Беручи до уваги зазначене, господарський суд дійшов висновку про залишення позовних вимог про повернення майна без розгляду на підставі п.5 ч.1.ст.81 ГПК України.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись статтею 49, п.5 ч.1 ст. 81, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НПО Агротехніка" (61166, м. Харків, вул. Ляпунова, 7, кв. 107, код 32760440) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Агис-Сталь" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, 27, код 32835840) заборгованість в сумі 180000,00грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 4818,00грн.

Видати наказ.

Розірвати договір №30/08 оренди обладнання від 30.08.2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Агис-Сталь" м. Дніпропетровськ (код 32835840) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НПО Агротехніка" м. Харків (код 32760440).

В іншій частині позов залишити без розгляду.

Рішення може бути оскаржене у встановленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 16.03.2015 р.

Суддя М.В. Калантай