ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2015 р. Справа № 922/4978/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

позивача - Олєксєєв С.С., дов. №27 від 01.01.2015 р.

відповідача - 1) Лисак Т.Г., дов. №ББУ/СА288/ББ/14 від 10.12.2014 р., 2) Шиян Є.І., дов. №ББУ/СА265/СЛ/14 від 10.12.2014 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №1020 Х/3-11) на рішення господарського суду Харківської області від 20.01.15 р. у справі № 922/4978/14

за позовом Державного підприємства "Придніпровська південна залізниця", в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" м. Дніпропетровськ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", м. Свердловськ Луганської області,

про стягнення 16450,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року позивач - Державне підприємство "Придніпровська південна залізниця" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", відповідача, про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 16 450,00 грн. за неправильно зазначену в накладній масу вантажу.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.01.2015 року у справі № 922/4978/14 (суддя Лавренюк Т.А.) в позові відмовлено повністю.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати це рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто у вагоні №60742814, з урахуванням вимог пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (далі Правила видачі вантажів), становить 1 380кг (69 000 х 2%), що на 70кг менше виявленого недовантаження. При цьому, у 2% вже враховані похибки при визначенні маси вантажу.

Також звертає увагу на те, що 13.02.2014 року проведено огляд-перевірку ваг робочими еталонами вагоповірного вагону №19992007, під час якої було встановлено, що при навантаженні 60 000кг ваги фактично показують 60 050кг, тобто на 50кг більше фактичної маси.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 року апеляційну скаргу позивача було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 11.03.2015 року на 11:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні 11.03.2015 року підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представники у судовому засіданні 11.03.2015 року проти її доводів заперечували, вважають оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Свої заперечення обгрунтовують тим, що 1 450 кг різниці між накладною та комерційним актом, яку виявлено перевізником на станції призначення, є результатом природної втрати/висихання/просипання антрациту, зданого до перевезення у вологому стані та похибки при зважуванні на вагах, строк експлуатації яких наближається до граничного, встановленого виробником (п.13 Технічного паспорту).

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на апеляційну скаргу доводи позивача та відповідача, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, у травні 2014р. зі станції Довжанська Донецької залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" (відповідач) згідно з накладною № 53399150 здійснило відправлення вагону № 60742814 на станцію Ігрень Придніпровської залізниці.

Так, при заповненні комплекту перевізних документів 07.05.2014р. відповідачем до відомості вагонів, відповідно до результатів отриманих при зважуванні з зупинкою без розчеплення на вагонних вагах ВВЭТ-150 № 060601325, було внесено дані про масу вантажу в н/вагоні № 60742814: "69000кг".

Пунктом 129 Статуту Залізниць встановлено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодежувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач.

З матеріалів справи вбачається, що по прибутті вагону з вантажем на станцію Ігрень Придніпровської залізниці, за заявкою одержувача № 263 залізницею було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відповідачем у накладній.

Про даний факт було складено акт загальної форми № 95 від 10.05.2014р.

Контрольне переважування спірного вагону проводилось на 150-тонних вагонних вагах, тобто таким же самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення, про що складено комерційний акт РА № 003991/242 від 10.05.2014р.

За результатами перевірки позивачем було виявлено, що в накладній № 53399150 у вагоні № 60742814 вказана маса вантажу складає 69000кг., тоді як фактично встановлено, що маса вантажу складає 67550кг., що на 1450кг. менше ніж вказано у накладній.

За виявлену різницю у вазі (між тією, яка зазначена в накладній та дійсною вагою вантажу) позивачем нараховано відповідачеві штраф в розмірі 16 450,00грн., який позивач просить суд стягнути з відповідача.

Згідно з пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у тому числі захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Статтями 23, 24 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів); вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Відповідно до пункту 2.1 розділу 2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України N 644 від 21.11.2000 року, у графі комплекту перевізних документів "Маса вантажу в кілограмах, визначена відправником" - вказується маса вантажу у кілограмах, дана графа заповнюється вантажовідправником.

Згідно зі статтею 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Аналогічна норма міститься в п. 27 Правил видачі вантажів, відповідно до якого вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Отже, для визначення правильної маси вантажу необхідно враховувати норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закон України "Про метрологію та метрологічну діяльність" результати вимірювань можуть бути використані за умови, якщо відомі відповідні характеристики похибок або невизначеності вимірювань.

Згідно зі статтею 122 Статуту Залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача та відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата за вагон згідно з накладною № 53399150 від станції Довжанська Донецької області до станції Ігрень Придніпровської залізниці складає 3290,00 грн., а тому сума штрафу складає 3290,00 грн.х5=16450,00 грн., як і було вірно розраховано позивачем.

Місцевий господарський, відмовляючи в позові, виходив з того, що вантаж був зданий відповідачу до перевезення у вологому стані, про що було зроблено відмітку у розділ 20 накладної № 53399150. При цьому, відповідно абз.2 п.27 Правил видачі вантажів норма природної втрати для вантажів, зданих до перевезення у вологому стані, становить 2%, що складає 1380кг від маси вантажу вагою 69000кг.

Окрім того, як зазначив господарський суд першої інстанції, відповідно до комерційного акту РА № 003991 від 10.05.2014р. переважування вагонів проводилось на 150 тонних тензометричних вагах, повірених 16.08.2013р. і вдповідно до п. 13 технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки № 20 вагонних ваг, на яких позивачем проводилось переважування вагонів, можлива похибка ваг складає +/-100кг для вантажу вагою 25 - 100т.

Таким чином, за висновком господарського суду першої інстанції, з врахуванням норм природної втрати та можливої похибки ваг, маса вантажу, що був перевезений позивачем за накладною № 53399150, складає 67620кг +/- 100кг., тобто вважається правильною, а висновок позивача щодо порушення відповідачем ст. 24 Статуту залізниць України у зв"язку із внесенням у накладну неправильних відомостей, є необгрунтованим.

Однак, колегія суддів не може погодитися із таким висновком господарського суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Як вже зазначалося вище, при комісійному зважуванні вагону №60742814 за участі представників залізниці та одержувача було виявлено, що маса вантажу складає 67550кг, тоді як по накладній №53399150 значиться 69000кг. Різниця становить 1450кг.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Юридичний аналіз наведеного правового положення свідчить про те, що у встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси нетто (похибка вагів), а отже недостача маси вантажу, за які нараховується штраф, в усіх випадках обчислюється з урахуванням такого граничного розходження.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції Вищого господарського суду України, викладеній у постановах від 03.04.208 року у справі №17/300, від 03.04.208 року у справі №17/301, від 18.11.2008 року у справі №17/24, від 18.11.2008 року у справі №17/25, від 18.11.2008 року у справі №17/26, від 18.11.2008 року у справі №17/27.

З урахуванням викладеного, сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто у вагоні №60742814, з урахуванням вимог пункту 27 Правил видачі вантажів, становить 1 380кг (69 000 х 2%), що на 70кг менше виявленого недовантаження.

Крім того, 13.02.14р проведено огляд-перевірку ваг робочими еталонами вагоповірного вагону №19992007, під час якої було встановлено, що при навантаженні 60 000кг ваги фактично показують 60050 кг, тобто на 50кг більше фактичної маси.

Отже, господарський суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, неповністю дослідив обставини, які мають значення для справи, порушив норми матеріального права, а тому вказане рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення, яким позов слід задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктами 1, 4 частини 1, пунктом 3 частини 3 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.01.2015 року у справі № 922/4978/14 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" (94800, Луганська область, м. Свердловськ, вул. Енгельса, 1, ) на користь Державного підприємства "Придніпровська південна залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" (49600, м. Дніпропетровськ, пр-т Карла Маркса, 108, ) 16450,00 грн. штрафу за неправильно зазначену масу вантажу,1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 913,50 грн. витрат по сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 16.03.2015 року.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.