ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2015 р.Справа № 922/6009/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

розглянувши справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Харків)
до Акціонерної компанії "Харківобленерго" (м. Харків)
про відновлення електропостачання,
за участю представників:

позивача - ОСОБА_3 (довіреність від 02.02.15 р.),

відповідача - Бєлої І.М. (довіреність №01-42юр/8777 від 06.10.14 р.), Шемаєва В.В. (довіреність №01-42юр/933 від 06.02.15 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить відновити електропостачання за договором №036851 на користування електричною енергією від 14.02.2003 р. між ОСОБА_2 та АК "Харківобленерго". Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що договір №036851 на користування електричною енергією від 14.02.2003 р. не розірваний, не припинив свою дію та є діючим.

26.01.2015 р. позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить зобов'язати АК "Харківобленерго" відновити електропостачання за договором №036851 на користування електричною енергією від 14.02.2003 р. між ОСОБА_2 та АК "Харківобленерго", яка була прийнята у наданій редакції ухвалою господарського суду Харківської області від 28.01.2015 р.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву, заперечує проти позовних вимог та просить відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви, посилаючись на те що, договір №036851 між АК "Харківобленерго" та ПП ОСОБА_2 діяв один рік та був розірваний, про що позивач знав ще в 2004 р. З моменту набрання рішенням апеляційного суду Харківської області від 17.04.2013 р. законної сили, спільне майно ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розділено, внаслідок чого створилося два різні об'єкти нерухомого майна, що в свою чергу свідчить про необхідність укладання договору на надання послуг енергопостачання на виділені в приватну власність приміщення окремо щодо кожного зі споживачів. Крім того, відповідач вказує, що позивач не надав на теперішній час копій документів, які б свідчили про реєстрацію права власності на нерухоме майно згідно з п. 5.4 "Правил користування електричною енергією".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.01.2015 р. розгляд справи був відкладений на 16 лютого 2015 р. о 15:00 год.

Відповідач надав клопотання, в якому просить залучити третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_6, оскільки рішення господарського суду може вплинути на його права та обов'язки.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за необхідне відхилити його, як необґрунтоване, оскільки не вказано яким саме чином рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки зазначеної особи, що не є стороною у даній справі.

16.02.2015 р. в судовому засіданні була оголошена перерва до 18.02.2015 р. о 15:30 год.

Після перерви позивач надав клопотання про долучення до матеріалів справи документів, вказаних у ньому.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за можливе задовольнити його.

Відповідач надав клопотання про долучення до матеріалів справи копій листування ОСОБА_6

Розглянувши це клопотання, суд вважає за необхідне відхилити його, оскільки надані документи не мають відношення до справи.

18.02.2015 р. в судовому засіданні була оголошена перерва до 23.02.2015 р. о 15:30 год.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

18.03.2002 р. позивачем спільно з ФОП ОСОБА_6 по договору купівлі-продажу придбано у рівних частках: підвал - приміщення 29-30; 1-й поверх, - приміщення 10-21; 21а; 22-33; 33а; 34; 70; загальною площею 419,2 кв.м. у нежитловій будівлі літ. А-5, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Отже, з 2002 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_2 користувався придбаними нежитловими приміщеннями на праві спільної часткової власності.

14.02.2003 р. між позивачем (споживачем) та відповідачем (енергопостачальною організацією) був укладений договір №036851 на користування електричною енергією (надалі - договір) для забезпечення потреб електроустановки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, на підставі технічних умов від 05.04.2002 року за №11/616.

Згідно з п. 2.1 договору енергопостачальна організація зобов`язується постачати споживачу електричну енергію як різновид товарної продукції в межах 35 кВт потужності, дозволеної для використання технічними умовами, згідно з визначеними споживачу цим договором умовами та обсягами постачання електроенергії за тарифами, що розраховуються в порядку, установленому Національною Комісією регулювання електроенергетики.

Відповідно до п. 3.3 договору при припиненні господарської діяльності (ліквідації підрозділу, ланки, припиненні дії оренди та т.і., що в свою чергу потребує припинення дії договору або внесення змін в договір щодо обліку та розрахунків за спожиту електроенергію) споживач зобов'язується повідомити про це енергопостачальну організацію за 7 днів до наступу означених змін.

В разі відсутності заяви споживача про припинення дії договору (внесення змін щодо обліку та розрахунків за спожиту електроенергію) або надходження заяви після наступу означених змін, споживач сплачує всі нарахування по даній точці обліку, що здійснює енергопостачальна організація відповідно до Правил користування електричною енергією, включаючи підвищену оплату та пеню (незалежно від фактичного обсягу електроспоживання) за увесь час до надходження заяви та з урахуванням необхідного часу (7 днів) для вжиття необхідних технічних заходів енергопостачальною організацією по відключенню споживача.

Згідно з п. 4.6 договору, у разі несплати за електроенергію в термін, встановлений в п. 4.4 цього договору, а також у разі несвоєчасної сплати інших платежів, передбачених цим договором (оплата підвищеної плати, пені, реактивної енергії та інші платежі), енергопостачальна організація має право припинити постачання електричної енергії споживачу, попередивши його про це письмово або телефонограмою не пізніше ніж за 2 доби.

Пунктом 7.2 договору встановлено сторонами що, у разі якщо споживач згідно з п. 3.3 договору не повідомив енергопостачальну організацію про припинення дії договору, цей договір припиняє свою дію та вважається розірваним з моменту укладання з новим власником об`єктів договору на користування електричною енергією.

Відповідач листом №06-46Е/42юр-2641 від 23.01.2014 р. повідомив позивача про те, що 02.04.2004 р. між компанією та приватним підприємцем ОСОБА_6, укладений договір №03-7060 про постачання електроенергії для забезпечення потреб електроустановки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, на підставі виконаних технічних умов від 18.12.2003 р. №11/616, а договір №036851 від 14.02.2003 р. припинено за п. 7.2 зазначеного договору і відповідно до п. 6.18 ПКЕЕ укладення договору з позивачем можливе тільки після припинення договору від 02.04.2004 року №03-7060, укладеного між Акціонерною компанією "Харківобленерго" та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6

Як зазначає позивач, до моменту отримання вказаного листа відповідача він не знав та не міг знати про те, що його договір не виконується відповідачем, оскільки ним були виконані технічні умови №11/616 від 05.04.2002 та сплачені необхідні платежі, за домовленістю з ФОП ОСОБА_6 та облаштуванням останнім магазину у спільному приміщенні, гроші надавав ОСОБА_6 для внесення оплати за електроенергію на особовий рахунок ОСОБА_2 Однак, з 2008 року його стосунки з ФОП ОСОБА_6 погіршилися, через що той чинив йому перешкоди у користуванні їхнім спільним майном, не впускав його всередину. 17.04.2013 р. апеляційний суд Харківської області по справі №2-886/11 виніс рішення, яким визначив, що права частина приміщення належить ОСОБА_2 Отримавши нарешті доступ до приміщення, він виявив, що згідно показань лічильника електроенергії, квитанції за електроенергію приходять на ім'я ОСОБА_6, електрична енергія використовується без його відома. Реєстрацію права власності на виділену судом частину приміщення не оформляв та не отримував жодних повідомлень про розірвання чи припинення договору.

02.04.2004 р. між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (відповідачем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 було укладено договір про постачання електричної енергії №03-7060, за яким відповідач постачає електричну енергію ФОП ОСОБА_6, а той оплачує відповідачу її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Додатком №3.1 до договору встановлено перелік місць встановлення розрахункових приладів та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію, а саме: АДРЕСА_3, 1-й поверх.

Посилання відповідача на те, що з моменту набрання рішенням апеляційного суду Харківської області від 17.04.2013 р. законної сили, спільне майно ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розділено, внаслідок чого створилося два різні об'єкти нерухомого майна, що в свою чергу свідчить про необхідність укладання договору на надання послуг енергопостачання на виділені в приватну власність приміщення окремо щодо кожного зі споживачів, суд вважає безпідставними, оскільки згідно ст. 210, ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

До того ж, відповідач сам же вказує, що позивач не надав на теперішній час копій документів, які б свідчили про реєстрацію права власності на нерухоме майно згідно з п. 5.4 "Правил користування електричною енергією".

Господарським судом Харківської області у рішенні від 01.04.2014 р. по справі №922/306/14 за позовом ФОП ОСОБА_2 до АК «Харківобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_6, про визнання договору дійсним встановлено, що відповідно до п. 7.9 договору №036851 на користування електричною енергією від 14.02.2003 р. даний договір набирає чинності з моменту його укладення та вважається продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде заявлено однією зі сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Також, судом у рішенні від 01.04.2014 р. по справі №922/306/14 встановлено відсутність доказів, які б свідчили про припинення дії договору №036851 на користування електричною енергією від 14.02.2003 р. у відповідності до вищезазначених пунктів договору.

Інших підстав для розірвання вищезазначеного договору, сторонами передбачено не було.

Крім того, відповідачем було зазначено про те, що в нього відсутні документи, які б підтверджували розірвання договору №036851 на користування електричною енергією від 14.02.2003 р.

За таких обставин, суд у рішенні від 01.04.2014 р. по справі №922/306/14 прийшов до висновку, що договір №036851 на користування електричною енергією від 14.02.2003 р. не припинив свою дію та є діючим.

Посилання відповідача на акт №13 від 09.12.2010 р. "Про вилучення та знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду", затверджений 15.12.2010 р. головою правління ОСОБА_1, як на доказ того, що договір №036851 на користування електричною енергією від 14.02.2003 р., листування відповідача з позивачем з приводу розірвання вказаного договору та інші документи за період з 2000-2006 роки були знищені шляхом спалення, суд вважає безпідставними, оскільки у опису згрупованих справ, вилучених для знищення, відсутні такі справи, які б містили договори з споживачами та листування.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідач не надав доказів розірвання договору або припинення дії договору, відмови позивача від договору, визнання недійсним договору, припинення позивачем підприємницької діяльності або зміни власника приміщення.

Таким чином, договір №036851 на користування електричною енергією від 14.02.2003 р. є діючим.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Посилання відповідача на укладений з ФОП ОСОБА_6 договір, як на підставу того, що договір з позивачем припинено та укладено з новим власником, що не дозволяє виконувати договір з позивачем, є безпідставним та недоведеним, оскільки: по-перше, ФОП ОСОБА_6 не став новим власником, а позивач не втратив право власності на приміщення; по-друге, договір відповідача з ФОП ОСОБА_6 має інший особовий рахунок.

Оскільки договір №036851 на користування електричною енергією від 14.02.2003 р. є діючим, то відповідно він має виконуватися сторонами.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними та підлягаючими задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Акціонерну компанію "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149. Код ) відновити електропостачання за договором №036851 на користування електричною енергією від 14.02.2003 р. між ОСОБА_2 та АК "Харківобленерго".

Стягнути з Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149. Код ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (61202, АДРЕСА_1. Ідент. код НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.03.2015 р.

Суддя В.І. Ольшанченко