РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

11 березня 2015 року Справа № 924/1430/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Дужич С.П. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі судового засідання: Баклан Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» на рішення господарського суду Хмельницької області від 02.12.14 р. у справі № 924/1430/14

за позовом прокурора Летичівського району в інтересах держави (Хмельницька область, смт. Летичів)

до 1. Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області (Хмельницька область, смт. Летичів);

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» (Хмельницька область, Летичівський район, с. Снітівка)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1. Сахнівська сільська рада Летичівського району (Хмельницька область, Летичівський район, с. Сахни); 2. Голенищівська сільська рада Летичівського району (Хмельницька область, Летичівський район, с. Голенищеве); 3. Відділ Держземагенства у Летичівському районі Хмельницької області (Хмельницька область, Летичівський район, смт. Летичів)

про визнання недійсними розпоряджень та договорів оренди земельної ділянки

За участю представників:

Прокурор (позивач) - Ковальчук Інна Леонідівна (посвідчення №031264 від 12.01.2015 р.)

Відповідача 1 - не з'явився

Відповідача 2 - Литвинець Вячеслав Михайлович ( довіреність №б/н від 08.01.2014 р.)

Третьої особи 1 - не з'явився

Третьої особи 2 -не з'явився

Третьої особи 3 - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 02.12.14 р. у справі №924/1430/14 (суддя Смаровоз М.В.) задоволено позов прокурора Летичівського району в інтересах держави до відповідачів: 1. Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1. Сахнівська сільська рада Летичівського району; 2. Голенищівська сільська рада Летичівського району; 3. Відділ Держземагенства у Летичівському районі Хмельницької області про визнання недійсними розпоряджень та договорів оренди земельної ділянки.

Визнано недійним розпорядження Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області № 123/2013-р від 29.04.2013р. «Про надання в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель приватної власності громадян (нерозподілені та невитребувані земельні частки (паї)) на території Сахнівської сільської ради».

Визнано недійсним укладений між Летичівською районною державною адміністрацією Хмельницької області та товариством з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» договір оренди земельної частки (паю) (площею 232,48 умовних кадастрових гектари) від 29.04.2013р. з припиненням його дії на майбутнє.

Визнано недійним розпорядження Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області № 125/2013-р від 29.04.2013р. «Про надання в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель приватної власності громадян (нерозподілені та невитребувані земельні частки (паї)) на території Голенищівської сільської ради».

Визнано недійсним укладений між Летичівською районною державною адміністрацією Хмельницької області та товариством з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» договір оренди земельної частки (паю) (площею 526,1108 умовних кадастрових гектарів) від 29.04.2013р. з припиненням його дії на майбутнє.

Стягнуто з Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області в доход Державного бюджету України 2436 грн. судового збору.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» в доход Державного бюджету України 2436 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач 2 - товариство з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» подав через господарський суд Хмельницької області апеляційну скаргу (арк. справи 202-209).

В апеляційній скарзі зокрема зазначає, що рішення прийняте судом першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права.

Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції, що об'єктом оренди договорів оренди земельних часток (паїв) є земельні ділянки, а не невитребувані (нерозподілені) земельні ділянки (земельні частки (паї). До того ж судом першої інстанції зроблено висновок, що Летичівська РДА здійснювала розпорядження землями державної власності, а це не підтверджується матеріалами справи.

Зазначає, що предметом укладання договорів оренди земельних часток (паїв) є невитребувані (нерозподілені) земельні частки (паї), а саме земельні частки (паї), власники яких не взяли участі у розподілі земельних ділянок, що проводився між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства, відповідною сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією.

Договори оренди земельних часток (паїв) були зареєстровані в Голенищівській сільській раді Летичівського району, про що свідчить посвідчувальний напис в договорі оренди земельної частки (паю) від 26.07.2013 року та Сахнівській сільській раді Летичівського району, про що свідчить посвідчувальний напис в договорі оренди земельної частки (паю) від 30.04.2013 року.

В обґрунтування вищевикладеного посилається на ст. 79 Земельного кодексу України, ухвалу Вищого господарського суду України від 21.08.2014 р. по справі №924/950/13, де чітко визначено різницю між земельною ділянкою і земельною часткою (паєм).

Також зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував ст.ст. 20, 25, 30 Закону України «Про землеустрій», визначивши, що при передачі в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) повинно в обов'язковому порядку проводитись землеустрій та розроблятися технічна документація.

Однак, по-перше, невитребувані (нерозподілені) земельні ділянки (земельні частки (паї) не мають статусу земельних ділянок, а тому розроблення проектів відведення земельних ділянок чи обов'язковості виготовлення іншої документації з землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій» не передбачено. Зокрема, ст. 20 Закону України «Про землеустрій» визначено обов'язковість проведення землеустрою лише при наданні земельних ділянок.

По-друге, господарський суд Хмельницької області застосував ст. 25 Закону України «Про землеустрій» щодо необхідності розробки документації із землеустрою, однак не зазначив, яка саме технічна документація із землеустрою повинна була б бути виготовлена.

Вказує, що судом першої інстанції не враховані внесені з 01.01.2013 р. зміни до п. «і» ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій», стосується він лише випадків розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок, а не розробки технічної документації щодо складення документів, що посвідчують права на земельну ділянку (право оренди). Аналогічні зміни внесені й в ст. 56 Закону України «Про землеустрій».

Враховуючи внесені зміни, Летичівська РДА була уповноважена і зобов'язана на підставі ст.19 Конституції України прийняти рішення про передачу в оренду невитребуваних земель без попереднього рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Звертає увагу, що у судовому засіданні суду першої інстанції представник Відділу Держземагентства у Летичівському районі зазначив, що дійсно враховуючи внесені з 01.01.2013 року зміни наразі технічна документація із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, не виготовляється та не затверджується.

Судом першої інстанції наголошувалося про неможливість індивідуалізувати об'єктів оренди, то слід зазначити, що передача в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) по Голенищівській та Сахнівській сільських радах Летичівського району здійснювалось на підставі ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» без зміни цільового призначення земельних ділянок та без формування земельних ділянок. Земельні частки паї обліковуються згідно схеми поділу земель колишнього КСП «Прогрес» та КСП «Поділля» (проектів організації території земельних часток (паїв), які на підставі ст. .7,9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» як відповідна технічна документація із землеустрою розроблялися та затверджувалися. Відповідно до ч. 2 ст. 7 вищенаведеного Закону у проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) визначаються місце розташування земельних ділянок. їх межі та площі сільськогосподарських угідь, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв).

На підставі ч .5 ст. 9 вищенаведеного Закону передбачено, що матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів.

На підставі ст. 13 вищенаведеного закону нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. Саме на виконання цієї норми закону були видані розпорядження голови Летичівської РДА та укладені договори оренди земельної частки (паю) від 29.04.2013 року відповідно.

В обґрунтування своєї позиції посилається на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10 вересня 2014 року по справі № 920/754/14, в якій зазначено, що враховуючи відсутність у законодавстві положень, які б регулювали правовідносини, пов'язані з передачею нерозподіленого (не витребуваного) паю в оренду, має застосовуватися «аналогія закону», у зв'язку з чим за своєю правовою природою нерозподілений (не витребуваний) пай є земельним паєм - умовною часткою сільськогосподарських угідь, тому до оренди нерозподілених (не витребуваних) паїв слід застосовувати подібне за змістом законодавство, що регулює оренду паю.

В апеляційній скарзі зокрема зазначає, що судом першої інстанції не було з'ясовано обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави. Про таке порушення зазначав у позовній заяві позивач, однак жодних доказів на підтвердження цього не надав.

На підставі викладеного, просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 02.12.14 р. у справі № 924/1430/14 скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 31.12.2014 р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» прийнято до провадження та призначено до розгляду (арк. справи 201).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 11.03.2015 р. представник відповідача 2 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, з підстав викладених в ній. Вважає, що рішення прийняте судом першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Просив суд рішення господарського суду Хмельницької області від 02.12.14 р. у справі № 924/1430/14 скасувати та прийняти нове, яким в задоволені позову відмовити.

Прокурор заперечила доводи та вимоги апеляційної скарги, вважає їх безпідставними та необгрунтованими. Рішення, прийняте судом першої інстації, вважає законним та обгрунтованим, тому просила суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідача 1 у судове засідання не з'явився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутності його представника.

Третя особа 1, третя особа 2 та третя особа 3 не забезпечили явку свого представника в призначене на 11.03.2015 р. судове засідання, причини неявки суду не повідомили, хоч про час та місце розгляду скарги були повідомлені у встановленому порядку.

Враховуючи приписи ст. 101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, ст. 102 ГПК України про строки розгляду апеляційної скарги та той факт, що неявка в засідання суду представників сторін, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача 1, третьої особи 1, третьої особи 2 та третьої особи 3.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Летичівською районною державною адміністрацією Хмельницької області видано розпорядження № 357/2012-р від 29.05.2012р. „Про надання ТзОВ „Летичів Агро" дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельних ділянок із земель приватної власності громадян (нерозподілені та невитребувані земельні частки (паї)) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Голенищівської сільської ради", яким вирішено, зокрема: надати ТзОВ „Летичів Агро" дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земель приватної власності громадян (нерозподілені та невитребувані земельні ділянки спільної сумісної власності громадян), які знаходяться за межами населених пунктів на території Голенищівської сільської ради, загальною площею 521,9008 га згідно додатку; розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельних ділянок, здійснити відповідно до вимог чинного законодавства та подати на розгляд адміністрації.

Летичівською районною державною адміністрацією Хмельницької області видано розпорядження № 125/2013-р від 29.04.2013р. "Про надання в оренду товариству з обмеженою відповідальністю "Летичів Агро" земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель приватної власності громадян (нерозподілені та невитребувані земельні частки (паї)) на території Голенищівської сільської ради", яким вирішено, зокрема: надати в оренду ТзОВ „Летичів Агро" земельну ділянку загальною площею 526,1108 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель приватної власності громадян (нерозподілені та невитребувані земельні частки-паї) на території Голенищівської сільської ради строком 10 років, але до моменту оформлення на неї права власності; встановити орендну плату у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з врахуванням індексів інфляції.

Між Летичівською районною державною адміністрацією Хмельницької області (орендодавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю „Летичів Агро" (орендарем) укладено договір оренди земельної частки (паю) № 2 від 29.04.2013р., відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну частку (пай) розміром 526,1108 умовних кадастрових гектарів, вартістю 7488363,14 грн., яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, із земель невитребуваних паїв ( п.1 договору).

Згідно з п. 2.1. договору земельна частка (пай) передається в оренду для сільськогосподарських потреб.

Як передбачено п. 2.2. договору, за користування вказаною в договорі земельною часткою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 299534,53 грн., що складає 4% від нормативної грошової оцінки.

Строк дії договору складає 10 років. Початок дії договору 26.07.2013р., закінчення - 25.07.2023р. Договір за будь-яких умов діє до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Договір укладено до моменту оформлення права власності на земельну ділянку, щодо якої укладений даний договір, або переоформлення права власності на земельну ділянку, щодо якої укладено договір, особою, яка має на це право (п. 2.3. договору).

Також, Летичівською районною державною адміністрацією Хмельницької області видано розпорядження № 117/2012-р від 01.03.2012р. „Про надання ТзОВ „Летичів Агро" дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельних ділянок із земель приватної власності громадян (нерозподілені та невитребувані земельні частки (паї)) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сахнівської сільської ради", яким вирішено, зокрема: надати ТОВ „Летичів Агро" дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земель приватної власності громадян (нерозподілені та невитребувані земельні ділянки спільної сумісної власності громадян), які знаходяться за межами населених пунктів на території Сахнівської сільської ради, загальною площею 225,9 га згідно додатку; розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельних ділянок, здійснити відповідно до вимог чинного законодавства та подати на розгляд адміністрації.

Летичівською районною державною адміністрацією Хмельницької області видано розпорядження № 123/2013-р від 29.04.2013р. "Про надання в оренду товариству з обмеженою відповідальністю "Летичів Агро" земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель приватної власності громадян (нерозподілені та невитребувані земельні частки (паї)) на території Сахнівської сільської ради", яким вирішено, зокрема: надати в оренду ТзОВ „Летичів Агро" земельну ділянку загальною площею 232,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель приватної власності громадян (нерозподілені та невитребувані земельні частки-паї) на території Сахнівської сільської ради строком 10 років, але до моменту оформлення на неї права власності; встановити орендну плату у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з врахуванням індексів інфляції.

Між Летичівською районною державною адміністрацією Хмельницької області (орендодавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю „Летичів Агро" (орендарем) укладено договір оренди земельної частки (паю) від 29.04.2013р., відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну частку (пай) розміром 232,48 умовних кадастрових гектарів, вартістю 1825618,94 грн., яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, із земель не витребуваних паїв ( п.1 договору).

Згідно з п. 2.1. договору земельна частка (пай) передається в оренду для сільськогосподарських потреб.

Як передбачено п. 2.2. договору, за користування вказаною в договорі земельною часткою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 73024,76 грн., що складає 4% від нормативної грошової оцінки.

Строк дії договору складає 10 років. Початок дії договору 29.04.2013р., закінчення - 28.04.2023р. Договір за будь-яких умов діє до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Договір укладено до моменту оформлення права власності на земельну ділянку, щодо якої укладений даний договір, або переоформлення права власності на земельну ділянку, щодо якої укладено договір, особою, яка має на це право (п. 2.3. договору).

Як зазначено у листі Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області № 42/04-06-1352/2014 від 04.06.2014р., адресованому прокурору Летичівського району, відповідно ст. 20 Закону України „Про землеустрій" землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Стаття 30 Закону України „Про землеустрій" та ст. 186 Земельного кодексу України передбачає, що в землевпорядна документація після погодження її у встановленому порядку розглядається і затверджується відповідними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Також вказано, що у Летичівській районній державній адміністрації відсутні розпорядження, якими надавався дозвіл ТзОВ „Летичів Агро" на розробку та затверджувалась технічна документація із землеустрою щодо земельних ділянок, які є предметом договорів оренди від 29.04.2013р.

В матеріалах справи також наявні лист № 42/04-06-3100/2014 від 04.11.2014р., копії дебетових повідомлень за 2013-2014рр., листів № 05-07/02807 від 04.11.2014р., № 266 від 07.11.2014р., від 29.04.2013р., довідки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 19284286 від 12.09.2014р.; виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 239960 від 13.05.2014р. тощо.

Ухвалами місцевого господарського суду від 03.11.2014р. об'єднано справу № 924/1430/14 зі справою № 924/1406/14 в одну справу № 924/1430/14.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Як вбачається з матеріалів справи предметом даної справи є визнання недійсним розпорядження та договору оренди землі.

Згідно з ч.1 ст.124 ЗК України (надалі в тексті - ЗК України), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повнова-женнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі продажу права оренди земель-ної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Порядок укладення договору оренди землі встановлений статтею 16 Закону України "Про оренду землі". Частиною четвертою цієї статті передбачено, що передача земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості), в оренду без зміни її цільового призначення здійснюється без розроблення проекту відведення.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом оренди у даному випадку є нерозподілена між громадянами-власниками сертифікатів земельна ділянка (пай).

Орендні відносини повинні оформлюватися договором як у разі оренди земельної ділянки, так і в разі оренди земельної частки (паю).

Слід зазначити, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межам, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об»єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації до Державного земельного кадастру ( ст.ст. 79, 79-1 Земельного кодексу України).

На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені.

Крім цього, за своєю правовою природою земельні частки (паї) не є земельними ділянками, а тому оренда земельної частки (паю) і оренда земельної ділянки мають суттєво різні якісні відносини. У випадку оренди земельної частки (паю) встановлюються орендні відносини щодо права на земельну частку (пай), не визначену в натурі земельну ділянку, посвідчену сертифікатом.

Судом першої інстанції встановлено і матеріалами справи стверджується, що сторони уклали саме Договір оренди земельної частки (паю),однак, при цьому, місцевий суд не врахував положень Постанови Кабінету міністрів України від 24.01.2000р. №119 "Про затвердження Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю)", Указу Президента України від 08.08.1995р. "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогоподарським підприємствам і організаціям" та Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Також колегія суддів приймає до уваги, що згідно п.2.24 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 17.05.2011р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" - для правильного вирішення спору про визнання недійсним договору оренди суттєве значення має з'ясування правового режиму спірної земельної ділянки, чого судом першої інстанції зроблено також не було.

Відтак, враховуючи, що оренда земельної частки (паю) регулюється постановою Кабінету міністрів України №119 від 24.01.2000р., якою затверджено Порядок реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), а також наказом Держкомзему України №5 від 17.01.2000р., яким затверджено форму Типового договору оренди земельної частки (паю) - апеляційний суд зауважує, що Типовий договір не містить будь-яких посилань на необхідність виготовлення технічної документації з землеустрою. Крім того, законодавство не містить вимог щодо обов'язкових істотних умов у договорі оренди земельної частки (паю).

Відповідно до п.2 згаданої Постанови КМУ №119 - реєстрація договорів оренди земельної частки (паю) проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю). Для реєстрації такого договору орендодавець має подати до відповідного виконкому органу місцевого самоврядування договір оренди земельної частки (паю) у двох примірниках та сертифікат на право на земельну частку (пай).

Так, вбачається, що оспорюваний Договір зареєстрований Сахнівською сільською радою №4 від 30.04.2013р. в Книзі реєстрації договорів оренди, що не протирічить зазначеним нормам чинного законодавства.

Що стосується посилання прокурора на неможливість визначення об'єкта оренди без встановлення меж, то колегія суддів зазначає, що відповідно до Листа Державного комітету України із земельних ресурсів від 16.04.2008р. №14-17-12/3882 - встановлення розмірів земельної частки (паю) передбачається в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Крім того, об'єктом оренди є не земельна ділянка, а саме земельна частка (пай).

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із висновком місцевого суду щодо визнання недійсним розпорядження голови Райдержадміністрації від 29.04.2013р. через відсутність вказівки про розроблення технічної документації з землеустрою з огляду на таке:

Редакцією Закону України "Про землеустрій", яка діяла на час прийняття розпоряджень Райдержадміністрації від 2012 року, було передбачено, що одним із видів документації із землеустрою є технічна документація щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку. Однак, з 01.01.2013р. до вказаного Закону внесено зміни, якими передбачено його застосування лише до випадків розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок, а не розробки технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Тому, правова підстава вказувати у розпорядженні про розроблення технічної документації із землеустрою при укладенні договорів оренди земельної частки (паю) відпала.

Таким чином, земельна частка (пай) не є земельною ділянкою та не відноситься до об'єктів нерухомого майна, речові права щодо яких підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх об-тяжень". Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду від 21.08. 2014р. у справі №924/950/13.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що як вбачається з тексту позовної заяви, прокурором не зазначено в чому полягає порушення інтересів держави, не обґрунтовано необхідність їх захисту та не вказано орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, а у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду - не зазначено про це в позовній заяві, на що господарський суд першої інстанції при прийняті позовної заяви та подальшому розгляді справи уваги не звернув.

Оскільки, передані в оренду згідно оспорюваного розпорядження земельні ділянки не відносяться до земель державної чи комунальної власності, а належать у якості частки (паю) фізичним особам - місцевому cуду належало б з'ясувати в чому ж полягає порушення інтересів держави, за захистом яких прокурор звернувся до господарського суду з даним позовом.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'є-ктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги в повному обсязі та скасування рішення суду першої інстанції з підстав п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.104 ГПК України через визнання судом першої інстанції встановленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними, неправильного застосування норм матеріаль ного права та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодек-су України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Летичів Агро" на рішення господарського суду Хмельницької області від 02.12.2014р. у справі №924/1430/14 задоволити.

Рішення суду першої інстанції від 02.12.2014р. скасувати, прийнявши нове про відмову в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Справу №924/1430/14 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Мамченко Ю.А.