ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

19 березня 2015 року Справа № 915/369/14

Стягувач Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України,

вул. Максима Кривоноса, 2а, каб. 700, м. Київ, 03037

Боржник Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної (заявник) державної адміністрації, вул. Шевченка, 40, м. Миколаїв, 54030

Суддя Дубова Т. М.

ПРИСУТНІ:

Від стягувача - не з'явився

Від боржника - Непочатих А.Є. довіреність № 04/01-04 від 05.01.2015 року

Лясковська Г.Л. довіреність № 04/01-04 від 05.01.2015 року

Гладков Є.Л. посвідчення № 134 від 12.08.2008 року

СУТЬ СПОРУ: відстрочка виконання рішення господарського суду Миколаївської області у справі № 915/369/14 від 21.05.14 р. до 31.03.2016 року.

Стягувач про час судового засідання повідомлений належним чином, проте, представник в судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання № 142 від 18.03.2015 року про розгляд справи без участі представника, у зв'язку з тяжким матеріальним становищем стягувача.

Розглянувши матеріали справи та заяви, заслухавши пояснення представників боржника, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач (боржник) звернувся до господарського суду Миколаївської області з заявою № 115/01-04 від 24.02.15 року про відстрочення виконання рішення суду до 31.03.2016 року та відновлення операцій на час відкладення по незахищеним видаткам, обґрунтувавши свою заяву тим, що він знаходиться у скрутному фінансовому становищі, зумовленому тим, що управління є бюджетною установою, яка утримується за рахунок Державного бюджету України і не має власних обігових коштів, які б було можливо направити на погашення заборгованості перед стягувачем (позивачем).

Відповідач зазначив, що Головне управління державної казначейської служби України у Миколаївській області здійснює проведення платежів за дорученнями лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України. Погашення кредиторської заборгованості може бути вирішено тільки після визначення Міністерством фінансів України та Мінрегіоном України відповідних джерел фінансування та відкриття бюджетної програми, спрямованої на погашення кредиторської заборгованості минулих років.

Позивач надав письмові пояснення, якими проти задоволення заяви заперечив, посилаючись на те, що відсутність бюджетних коштів не може бути підставою для звільнення боржника від оплати послуг з технічного нагляду, відповідно до укладених між сторонами договорів, оскільки, у разі їх відсутності на початку реконструкції об'єктів, боржник не мав права брати на себе будь-які зобов'язання з будівництва об'єктів, в тому числі, і з технічного нагляду (детальніше викладено в поясненнях, а.с. 228-233).

Розглянувши матеріали заяви та заслухавши пояснення представників відповідача, суд дійшов висновку, що заява про відстрочку виконання рішення обґрунтована належним чином, проте, підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

21.05.2014 року господарський суд Миколаївської області виніс рішення по справі № 915/369/14, згідно якого позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість в сумі 38 544,73 грн., з яких: 37978,22 грн. - основного боргу, 566,51 грн. - 3% річних та 1827,00 грн. - судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог в позові відмовлено.

03.06.2014 року на виконання рішення господарського суду від 21.05.14 року був виданий наказ, який підлягав обов'язковому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Пунктом 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.12 р. встановлено, що підставою для розстрочки рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідач поданою заявою просить відстрочити виконання рішення, щодо стягнення заборгованості - до 31.03.2016 року.

Проте, зазначена вимога підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України

Частиною 1 ст. 48, п.п. 1-3 ч. 2 ст. 49 Бюджетного кодексу України встановлено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами Казначейства України.

Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі наявності: відповідного бюджетного зобов'язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Відповідач приймав необхідні заходи щодо включення асигнувань на погашення кредиторської заборгованості минулих років, протягом 2012 - 2014 років він неодноразово звертався до Мінрегіону України, як головного розпорядника бюджетних коштів, з вимогою вирішення питання погашення кредиторської заборгованості, про що свідчать лист Мінрегіону України від 11.11.14 р. № 7/7-13415, листи відповідача від 31.07.14 р. № 7/7-9161 до Міністерства фінансів України та від 12.02.15 р. № 87/1-4 до Мінрегіону України.

Проте, як свідчить кошторис на 2015 рік за КТКВК 7841010 «Здійснення виконавчої влади у Миколаївській області», яким затверджено видатки на утримання управління, відповідачу не передбачено видатки на погашення кредиторської заборгованості за іншими бюджетними програмами.

Згідно балансу станом на 01.01.15 р. загальна сума кредиторської заборгованості по управлінню житлово-комунального господарства облдержадміністрації становила 10084,1 тис.грн., в тому числі за бюджетними програмами, по яким головним розпорядником бюджетних коштів виступав Мінрегіон України -2321,1 тис.грн.

Листом від 16.03.15 р. № 15-09/2562 ГУ Держказначейства України Миколаївської області повідомило, що на даний момент списання коштів з рахунків боржника за наказом господарського суду Миколаївської області від 03.06.2014 року по справі № 915/369/14 не здійснювалось, в зв'язку з відсутністю коштів на рахунках.

Платежі за дорученням боржника здійснюються лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України.

Отже, викладене свідчить про відсутність будь-яких асигнувань на погашення заборгованості перед позивачем.

Відповідно до п. 12 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3.08.2011 р. № 845 (у редакції постанови КМУ від 30.01.2013 р. № 45) у разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення про стягнення коштів або унеможливлюють його виконання, орган Казначейства може на підставі відповідного рішення органу, який видав виконавчий документ, здійснити відстрочку та/або розстрочку безспірного списання коштів і їх перерахування стягувачам у встановлений таким рішенням спосіб.

Враховуючи, що протягом 2015 року Верховною Радою України можуть прийматися Закони про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», кінцева дата можливого виконання рішення суду - 31.12.2015 р., у випадку не виділення коштів на погашення кредиторської заборгованості у 2015 році, включення таких асигнувань можливе до бюджету України на 2016 рік, суд вважає за можливе надати відстрочку до 01.01.2016 року

Щодо вимоги відповідача про відновлення операції на час відкладення по незахищеним видаткам, то вона розгляду не підлягає, оскільки, ст. 121 ГПК України не передбачено.

Враховуючи, заяву відповідача про відстрочку виконання рішення слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про відстрочку задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 21.05.2014 року про стягнення з Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації, код 03365676 на користь Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, код 35234649 заборгованість в сумі 38 544,73 грн., з яких: 37978,22 грн. - основного боргу, 566,51 грн. - 3% річних та 1827,00 грн. - судового збору до 01.01.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена.

Суддя Т.М.Дубова