РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015Справа №910/2239/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" м. Дніпропетровська

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" м. Києва

про відшкодування шкоди, ціна позову 20490 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Діденко І.В.,

від відповідача Кравченко Р.Ю.

СУТЬ СПОРУ:

у лютому 2015 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 9 грудня 2011 р. на 628-му кілометрі автодороги М-04 Знам'янка-Луганськ-Ізварине сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "ВАЗ 21110", д.н. ВВ 5210 АН, що належить Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" під керуванням Чівікова В.М., "ВАЗ 21121", д.н. ВВ 8709 СА, під керуванням Федосєєва М.І. та "Форд", д.н. ВВ 9418 ВВ, під керуванням Григоренка О.В.

Унаслідок зіткнення автомобілів було пошкоджено автомобіль "ВАЗ 21110", д.н. ВВ 5210 АН, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 30278,90 грн.

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля ВАЗ 21110", д.н. ВВ 5210 АН, відповідно до умов укладеного з ним договору страхування наземного транспорту № LGH1A@40309013 від 14 липня 2011 р. страхове відшкодування в розмірі 21000 грн.

З підстав ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 20490 грн. шкоди, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на перебіг строку позовної давності до часу звернення позивача в суд з указаним позовом.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 9 грудня 2011 р. на 628-му кілометрі автодороги М-04 Знам'янка-Луганськ-Ізварине сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "ВАЗ 21110", д.н. ВВ 5210 АН, що належить Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" під керуванням Чівікова В.М., "ВАЗ 21121", д.н. ВВ 8709 СА, під керуванням Федосєєва М.І. та Форд", д.н. ВВ 9418 ВВ, під керуванням Григоренка О.В.

Це підтверджується довідкою взводу ДПС Луганської роти ДПС (для обслуговування доріг державного значення) Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області № 544 від 13 грудня 2011 р. та постановою Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 23 січня 2012 р. у справі № 3/1210/132/2012.

Унаслідок зіткнення автомобілів було пошкоджено автомобіль "ВАЗ 21110", д.н. ВВ 5210 АН, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду 30278,90 грн., розмір якої визначено на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 114/02/12-27 від 18 січня 2012 р., складеного Фізичною особою-підприємцем Сорокіним Д.В.

Позивач як страховик згідно меморіального ордеру № 1 від 21 червня 2012 р. виплатив власнику пошкодженого автомобіля "ВАЗ 21110", д.н. ВВ 5210 АН, відповідно до умов укладеного з ним договору страхування наземного транспорту № LGH1A@40309013 від 14 липня 2011 р. страхове відшкодування в розмірі 21000 грн., що обчислене виходячи з характеру пошкоджень та його залишкової вартості після ДТП, за вирахуванням франшизи.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, котра одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Постановою Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 23 січня 2012 р. у справі № 3/1210/132/2012 винним у вчиненні ДТП визнано Григоренка О.В., якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність Григоренка О.В. як власника автомобіля "Форд", д.н. ВВ 9418 ВВ, була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/1615771 (тип договору 3) на підставі Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) відповідачем.

Таким чином, особами, відповідальними за завдані Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" збитки, в даному випадку є відповідач, відповідно до положень Закону, у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, та гр. Григоренко О.В. відповідно до вимог ст. 1188 ЦК у тій частині, що не підлягає відшкодуванню відповідачем як страховиком.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Виходячи з вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача перейшов той же обсяг прав, який мало у зв'язку зі спірною дорожньо-транспортною пригодою Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк". Право на відшкодування шкоди за рахунок відповідача виникло в позивача з часу настання страхового випадку, тобто з 9 грудня 2011 р.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З матеріалів справи слідує, що в суд з указаним позовом позивач звернувся 2 лютого 2015 р., тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності, про застосування якої заявив відповідач. Доказів поважності причин пропуску указаного строку суду не надано, тому підстави для його поновлення відсутні.

За таких обставин у позові стосовно до вимог ст. 267 ЦК України слід відмовити з цих підстав.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" м. Дніпропетровська відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар