ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Справа № 910/15859/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Кота О.В., Кочерової Н.О., Саранюка В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Н.А.
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 04.12.2014
у справі№ 910/15859/14 господарського суду міста Києва
за позовом до про за зустрічним позовом до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за зустрічним позовом проПублічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Н.А. Товариства з обмеженою відповідальністю "Секвена" стягнення 85 932 714,89 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю "Секвена" Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Н.А. Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛК Альфа" визнання права відсутнім, господарських зобов'язань припиненими та правовідносин такими, що припинилися
за участю представників сторін:
позивача за первісним позовом: позивача за зустрічним позовом: третьої особи: не з'явилися не з'явилися не з'явилися
ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Н.А. (ПАТ "Банк Форум") звернулось в господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Секвена" (ТОВ "Секвена") про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2-0071/13/11-КL від 18.12.2013, укладеним між ними.

Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог, поданої в порядку частини 4 статті 22 ГПК України, позивач просив суд стягнути з відповідача 86 536 209,19 грн., з яких: 78 000 000,00 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 7 937 835,63 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 598 373,56 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів.

Також, в процесі розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 22 ГПК України, ТОВ "Секвена" подало зустрічну позовну заяву до ПАТ "БАНК ФОРУМ" про визнання відсутнім права на стягнення, визнання правовідносин такими, що припинилися в зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.09.2014 (суддя Шкурдова Л.М.) первісний позов задоволено повністю, в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2014 (судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І., Шапран В.В.) рішення господарського суду скасовано частково та прийняте нове рішення, яким первісний позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Секвена на користь ПАТ "Банк Форум" 7 937 835,63 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 598 373,56 грн. пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів, 7 308,00 грн. витрат по сплаті судового збору; в частині стягнення 78 000 000,00 грн. в позові відмовлено; за зустрічним позовом провадження у справі припинено.

Не погоджуючись із прийнятою у справі постановою суду апеляційної інстанції, ПАТ "Банк Форум" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про її скасування, та просить рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Скаржник посилається на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, зокрема статтей 553-555, 559 ЦК України та статей 34, 36, 39, 43 ГПК України.

Сторони, згідно з приписами статті 1114 ГПК України, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак, не скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в касаційній інстанції.

Перевіривши повноту встановлення апеляційним господарським судом обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 18.12.2013 між ПАТ "Банк Форум" (Банк) та ТОВ "Секвена" (Позичальник) укладено Кредитний договір № 2-0071/13/11-КL.

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк, на умовах, визначених договором, зобов'язався відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає останньому кредитні кошти (надалі - Кредит) окремими частинами (надалі - Вибірка), на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної Кредитним договором граничної суми коштів (надалі - Кредитний ліміт), а Позичальник зобов'язався вчасно погасити Банку заборгованість за Кредитом та сплачувати на користь Банка проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених Кредитним договором.

Умовами пункту 1.2. статті 1 Кредитного договору визначено, що максимальна заборгованість Позичальника за Кредитним договором (загальна сума усіх вибірок) не може перевищувати Кредитний Ліміт в сумі 78 000 000,00 грн.

Згідно з пунктом 1.4. Кредитного договору, кінцевий термін, до настання якого має бути погашена заборгованість за кредитом - 17.12.2014, включно.

Підпунктом 2.3.1. пункту 2.3. статті 2 Кредитного договору передбачено, що Кредит надається шляхом перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку, в сумі, що буде зазначена в Заявці на отримання Вибірки.

Відповідно до пункту 2.4. статті 2 Кредитного договору, днем (моментом) надання вибірки вважається день перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, в сумі відповідної Вибірки.

Положеннями пункту 3.1. статті 3 Кредитного договору визначено, що за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку проценти у валюті відповідної вибірки, що нараховуються на суму фактичної заборгованості за Кредитом з періодичністю, визначеною в пункті 3.3. Кредитного договору. При розрахунку процентів враховується день надання Кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за Кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в пункті 3.2. Кредитного договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів.

Згідно з пунктом 3.2. статті 3 Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії Кредитного договору в розмірі 19,55% річних.

Пунктом 4.1.5. Кредитного договору передбачено, що погашення вимог Банку за Кредитним договором, незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником у відповідному розрахунковому документі, здійснюється в наступній черговості: прострочені проценти, прострочені комісії, прострочена заборгованість за Кредитом, строкові проценти, строкові комісії, строкова заборгованість за Кредитом, неустойка (штраф, пеня), інші вимоги Банку (відшкодування завданих збитків тощо).

Відповідно до пункту 8.2. Кредитного договору, за несвоєчасне погашення заборгованості за Кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за Договором, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до Договору.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до положень статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судами встановлено, що Банк виконав умови Кредитного договору щодо надання кредитних коштів Позичальнику, а Позичальник свої зобов'язання за Кредитним договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів та внесення плати за користування кредитом не виконав, внаслідок чого станом на 04.08.2014 утворилася заборгованість у розмірі 86 536 209,19 грн., з яких 78 000 000,00 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 7 937 835,63 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 598 373,56 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на це, Банк звертався до Позичальника з вимогами № 1095/3.1 від 14.04.2014 та № 4105/4.1 від 15.07.2014 про дострокове виконання зобов'язань за Кредитним договором, проте вони залишені без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Судами встановлено, що на забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, 18.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Олк Альфа" (надалі - ТОВ "Олк Альфа") (Заставодавець) та ПАТ "Банк Форум" (Банк) укладено Договір застави № 1-0533/13/11 (надалі - Договір застави).

Відповідно до пункту 1.2 Договору застави, предметом застави є право вимоги грошових коштів в сумі 78 000 000,00 грн., розміщених Заставодавцем на депозитному рахунку Банку за Договором банківського вкладу (депозиту) "Строковий" № 245/1 від 18.12.2013 (надалі - Договір банківського вкладу), укладеним між Позивачем та Заставодавцем.

Відповідно до пункту 5.3 Договору застави сторони домовились про відступлення Заставодавцем права вимоги, що витікає з заставленого права, на користь Позивача в разі невиконання Позичальником хоча б одного із зобов'язань, передбачених Кредитним договором, якщо тільки Банк не направить Заставодавцю письмову відмову від отримання права вимоги, заставленого за Договором застави (в розмірі фактичних вимог Заставодержателя). Предмет застави вважається відступленим Заставодержателю без необхідності укладання будь-яких додаткових договорів між сторонами щодо такого відступлення з 31-ого календарного дня, що слідує за днем, в який мала відбутися, але не відбулася, оплата за Кредитним договором.

Статтею 1 Закону України "Про заставу" встановлено, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Статтею 23 Закону України "Про заставу" встановлено, що при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права.

При вирішені спору апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку, що пункт 5.3 Договору застави містить умови правочину уступки права вимоги. Умовою переходу права вимоги за Договором банківського вкладу (депозиту) до позивача (Банку) є невиконання відповідачем (Позичальником) хоча б одного із зобов'язань, передбачених Кредитним договором. Єдиним застереженням такого переходу права вимоги до Банку є письмова відмова позивача від отримання права вимоги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ПАТ "Банк Форум" не направляв ТОВ "Олк Альфа" (Заставодавцю) письмову відмову від отримання права вимоги за Договором банківського вкладу (депозиту).

Також, апеляційним господарським судом встановлено, що 18.12.2013 між ПАТ "Банк Форум" (Банк) та ТОВ "Олк Альфа" (Вкладник) укладено Договір про внесення змін №1 до Договору банківського вкладу (депозиту) "Строковий" № 245/1 від 18.12.2013 (надалі - Договір про внесення змін).

Відповідно до пункту 2.2.1 Договору про внесення змін сторони домовились, що з метою задоволення вимог Банку за Кредитним договором, Вкладник доручає Банку здійснювати договірне списання коштів з депозитного рахунку, відкритого за Договором банківського вкладу. Договірне списання здійснюється на підставі цього договору з оформленням Банком відповідного розрахункового документу без будь-яких додаткових погоджень з Вкладником. При договірному списанні Банк одночасно виступатиме і отримувачем коштів і банком отримувача. Згідно умов даного пункту договору після порушення відповідачем умов Кредитного договору до Банку перейшло право вимоги грошових коштів за Договором банківського вкладу (депозиту) та обов'язок здійснити договірне списання коштів із депозитного рахунку без будь-яких додаткових погоджень з Вкладником.

Врахувавши зазначені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що перехід права вимоги грошових коштів на користь позивача за Договором банківського вкладу привело до припинення зобов'язань за Кредитним договором та фактичну реалізацією права застави шляхом задоволення вимог позивача за Кредитним договором в сумі 78 000 000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції, встановивши належним чином порушення ТОВ "Секвена" зобов'язань у інші частині грошових вимог Банку, правомірно їх задовольнив.

Також, апеляційний господарський суд правомірно на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України припинив провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ "Секвена" до ПАТ "Банк Форум" про визнання відсутнім права на стягнення, визнання правовідносин такими, що припинилися, з огляду на відсутність предмету спору.

Доводи за касаційною скаргою не спростовують правильних висновків суду апеляційної інстанції, є безпідставними та зводяться до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтями 1115, 1117 ГПК України, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового акту.

Згідно з пунктом 1 статті 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Н.А. у справі залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2014 у справі № 910/15859/14 залишити без змін.

Головуючий суддя: О. Кот

судді: Н. Кочерова

В. Саранюк