ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" березня 2015 р.Справа № 916/560/15-г

За позовом Приватне підприємство "ПЕРСПЕКТИВА";

до відповідача Публічне акціонерне товариство "ІМЕКСБАНК"

про стягнення 128881,4грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Макєєв О.В. - за дорученнямн;

Від відповідача: -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: 9 лютого 2015 року за вх. №589/15 Приватне підприємство "ПЕРСПЕКТИВА" (далі - позивач, Клієнт) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" (далі - відповідач, Банк) про стягнення за договором без номеру (у національній валюті) від 21.06.2005 року суми основного боргу у розмірі 128 881,40 гривень.

Ухвалою суду від 10 лютого 2015 року порушено провадження у справі №916/560/15-г та призначено до розгляду в засіданні суду.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про поважність причин відсутності не повідомив, витребувані документи не надав, у зв'язку з чим, справа розглядається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними документами.

У судовому засіданні від 16.03.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

21 червня 2005 року між Приватним підприємством "ПЕРСПЕКТИВА" та Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" від імені якого діє відділення №20, укладено договір банківського рахунку без номеру (у національній валюті), (далі - Договір), щодо відкриття Банком Клієнту поточного рахунку №8001 та зобов'язання приймати та зараховувати на відкритий рахунок грошові кошти, що надходять Клієнту, виконувати розпорядження останнього щодо перерахування і видачі відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком в межах, встановлених операційним часом Банку.

Відповідно до п.9.1 Договору він укладений на невизначений строк та набуває чинності з дня його підписання.

Договір підписаний обома сторонами без зауважень і заперечень та скріплені печатками підприємств.

Приписами ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно п.1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно п. 2.1.4. договору Банк гарантує право безперешкодно розпоряджатися коштами на рахунку Клієнта, а у відповідності до п.2.2.1. Договору Клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Позивач 22 січня 2015 року, на підставі умов договору, а саме п. 2.3.4., 2.3.5 Договору банківського рахунку на адресу Банку надав платіжні доручення № 368, 369, 370 на перерахування грошових коштів з №8001 на рахунок № відкритий в "Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805 на користь ПП «ПЕРСПЕКТИВА» код 32888253 в розмірі 128881,40 гривен.

Згідно п.2.3.5 договору, Банк зобов'язується виконувати доручення Клієнта, що містяться в розрахунковому документі, який надійшов до Банку протягом операційного часу, в день надходження такого розрахункового документу

Як зазначав позивач у своєму позові та у ході розгляду справи станом на 06 лютого 2015 року розрахункові операції по переведенню грошових коштів по вказаним платіжним дорученням, в порушення умов п. 2.1.4., 2.3.4., 2.3.5 договору банківського рахунку, не були виконанні.

Так, позивач звернувся до відповідача з претензією №1 від 29 січня 2015 року про неналежне виконання відповідачем договору банківського рахунку №8001 щодо невиконання розрахункового документа та неналежне виконання договірних зобов'язань.

У звязку з неналежним виконанням договірних зобов'язань позивач був вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права та просить суд стягнути з відповідача основний борг в сумі 128881,40 гривень.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК України).

Такі ж самі положення містяться й у ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, за якими зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ході розгляду справи судом було встановлено, що позивачем були надані платіжні доручення №369,370,368 від 22 січня 2015 року, відповідачем було повідомлено про невиконання розрахункового документу 22 січня 2015 року.

25.02.2015 року відповідачем було надано позивачу повідомлення, про те, що 26 січня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України №50 „Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства „ІМЕКСБАНК" до категорії неплатоспроможних" та призначено уповноважену особу Северина Юрія Петровича, крім того надано виписку банку станом на 26 лютого на рахунку позивача № 8001.

Дослідивши обставини спору, судом встановлено факт неналежного виконання Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" прийнятих на себе зобов'язань за умовами Договору.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) як порушення зобов'язання.

Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Під час розгляду справи Відповідачем не надано доказів виконання умов договору щодо несвоєчасного виконання грошових зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна, 12-а, ідентифікаційний код 20971504) на користь Приватного підприємства "ПЕРСПЕКТИВА" (68400 Одеська область м. Арциз вул.. Леніна, 19, ) основний борг у розмірі 128881 (сто двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят одна) гривна 40 копійок, судовий збір в сумі 2577 (дві тисячі п'ятсот сімдесят сім ) гривень 63 копійки.

Рішення господарського суду набирає чинності в порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 24 березня 2015 р.

Суддя Г.І. Гуляк