УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.02.2015Справа №910/2305/15-г

Суддя Яковенко А.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Транспорт Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи"

про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Транспорт Груп» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» про витребування майна.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява №б/н від 03.02.2015 (вх. №2305/15 від 04.02.2015) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 2% ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 080,00 грн.). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати (1 218,00 грн.).

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить 1 218,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді майнового характеру становить не менше 1 827,00 грн. та не більше 73 080,00 грн., немайнового характеру - 1 218,00 грн.

Згідно із пунктом 2.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 за №7 судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги).

З огляду на викладені положення, сплата судового збору за подачу позову до суду здійснюється окремо по кожній позовній заяві.

В той же час, із Акту №2305/15-г від 06.02.2015 вбачається, що заявником на підтвердження оплати судового збору було подано платіжне доручення №112 від 15.01.2015, яке вже подавалося до суду раніше в якості підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви, за якою було порушено провадження у справі №910/1518/15-г за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Транспорт Груп» до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» про стягнення 4 399 494,68 грн.

Отже, позивач не виконав вимоги вищевказаних норм, оскільки платіжне доручення №112 від 15.01.2015 про перерахування в дохід Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 73 080,00 грн. в якості сплати судового збору не може вважатися належним доказом оплати судового збору саме за подання до Господарського суду міста Києва даної позовної заяви №б/н від 03.02.2015 (вх. №2305/15 від 04.02.2015).

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заявником додані до позовної заяви передбачені п. 3 ст. 57 ГПК України документи.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Приймаючи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст.ст. 54, 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Проаналізувавши всі наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Гсподарського суду міста Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Додаток:

-копія Акту Господарського суду міста Києва №2305/15 від 06.02.2015.

Суддя А.В.Яковенко