ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 р. Справа № 923/302/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А., за участю представників учасників процесу:

від позивача: Осокіної В.О.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кабелькомплект Україна", смт. Фрунзівка Одеської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Електромаш", м.Херсон

про стягнення 534 528грн. 07коп.

Описова частина рішення.

Провадження у справі порушено за позовом про стягнення 282170,60грн. боргу, 207395,39грн. пені, 39280,01грн. на відшкодування втрат у зв'язку з інфляцією, 5682,07грн. у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором купівлі-продажу № 138/10 від 18.10.2012р.

Сторони належно повідомлені про час і місце розгляду справи копіями ухвали про порушення справи та призначення її до розгляду на 17.03.2015р. о 10год. 00хв., про що свідчать залучені до справи поштові повідомлення.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позовних вимог про пеню за строком позовної давності та невідповідністю дійсним розрахункам. Контррозрахунку пені відповідач про цьому суду не надав.

За відзивом відповідач також навів клопотання про відкладення розгляду справи через відрядження юрисконсульта.

Це клопотання суд відхилив з таких обґрунтувань.

Суд не викликав представників сторін у судове засідання, не визнавав їх явку обов'язковою.

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання є підставою для відкладення розгляду справи у разі, якщо через таку неявку неможливо розглянути справу.

Неявка представника відповідача в судове засідання 17.03.2015р. не унеможливлює розгляд справи, тому не є підставою для відкладення розгляду справи за ст.77 ГПК України.

Не кваліфікується за таку обставину і нереалізація відповідачем права на участь у судовому засіданні за ст.22 ГПК України.

Згідно з п.п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - юридичної особи щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних, зокрема, зі службовим відрядженням). При цьому суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно зі ст.28 ГПК України з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

С у д в с т а н о в и в:

За видатковою накладною № 29 від 25.02.2014р. ТОВ "Авто-Електромаш" (покупець, відповідач) отримало від ТОВ "Кабелькомплект Україна" (продавець, позивач) товари вартістю загалом 187985,30грн. (ПЕЕИД2-200 МЕК 1,180, ПЕЕИД2-200 МЕК 0,750, ПЕТВ-2 0,560, ПЕТВ-2 0,710, ПЕТВ-2 0,900, ПЕТ-155 1,800, ПЕТ-155 2,240).

За видатковою накладною № 43 від 15.04.2014р. той же покупець набув у того ж продавця товарів на суму 52872,13грн., а за накладною № 45 від 22.03.2014р. - на суму 65611,19грн.

Відносини сторін врегульовані договором купівлі-продажу № 138/10 від 18.10.2012р., за яким ТОВ "Авто-Електромаш" зобов'язалось оплачувати продукцію, що набувається за купівлею-продажем від ТОВ "Кабелькомплект Україна". Покупець за п.4.2 договору мав вчиняти оплату товару передплатою щодо 20% її вартості, а решту оплачувати з відстрочкою платежу в 20 календарних днів після отримання продукції (копія договору - на а.с.11-14, копія накладних - на а.с.15, 18, 21).

З названих вартостей товару в 187985,30грн., 52872,13грн., 65611,19грн. в якості боргу до стягнення у справі заявлено 282170,60грн.

Відповідач не надав доказів сплати заявленої до стягнення в якості боргу суми 282170,60грн., відповідач стверджує про неотримання цієї суми. Про наявність боргу відповідача перед позивачем в сумі 282170,60грн. сторони зазначили в спільному акті звірки розрахунків станом на 08.07.2014р. (а.с.10).

Відповідно до ст.526, 625 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, зокрема, згідно з умовами договору та вимогами законодавства; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, має на вимогу кредитора сплатити борг, а також втрати від інфляції та 3% річних від суми боргу за весь період прострочки платежу, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом і договором.

Судом не встановлено, щоб стосовно спірних відносин договором або законом було встановлено інший розмір відсотків річних, ніж названі 3% у ст.625 ЦК України.

За ст.230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, в т.ч. пеня, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання; у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Поряд з сумою боргу в 282170,60грн. позивач включив до ціни позову 207395,39грн. пені, 5682,07грн. в якості 3% річних та 39280,01грн. на відшкодування втрат у зв'язку з інфляцією за період прострочки платежів, що заявлені в якості боргу, з 23.04.2014р. по 23.12.2014р. При цьому, в розрахунку втрат від інфляції позивач фактично врахував (а.с.9 на звороті) сукупний індекс інфляції по листопад 2014р., та не враховував індекс інфляції за грудень 2014р., тобто, фактично до ціни позову не включав втрат від інфляції за грудень 2014р. Відповідно, при перевірці наведених позивачем розрахунків суд враховує, що втрати від інфляції заявлено фактично по 30.11.2014р., а не по 23.12.2014р., як задекларовано. Відтак суд не розглядає фактично незаявлені вимоги про стягнення коштів на відшкодування втрат від інфляції за грудень 2014р.

У п.6.1 договору сторони узгодили таку норму про відповідальність покупця: у випадку порушення покупцем строків оплати за набуту продукцію він сплачує продавцю пеню в розмірі 0,3% простроченої суми за кожний день прострочки.

Врахувавши цей розмір пені позивач не врахував обмеження розміру пені за порушення строку виконання грошового зобов'язання подвійною обліковою ставкою Національного банку України за Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Пеню, відсотки річних обраховано позивачем частково з порушенням норми договору про строки платежу, а також пеню - з порушенням ч.6 ст.232 ГК України щодо обмеження строку нарахування пені 6-місячним строком. Ні договором, ні законом щодо спірних відносин не встановлено інший строк припинення нарахування пені.

В межах заявлених вимог (пеня та 3% річних щодо суми 282170,60грн. за період прострочки з 23.04.2014р. по 23.12.2014р., втрати від інфляції - з 23.04.2014р. по 30.11.2014р.) обґрунтованими поряд з вимогами про стягнення 282170,60грн. боргу є вимоги про стягнення 27568,95грн. пені, 5550,59грн. в якості 3% річних, 39280грн. на відшкодування втрат від інфляції у зв'язку з наступним.

До числа 282170,60грн. боргу, враховуючи погашення зобов'язань з оплати за хронологією її виникнення, у повному обсязі відносяться суми за накладними від 22.04.2014р. (65611,19грн.), від 15.04.2014р. (52872,13грн.) та частково - в сумі 163687,28грн. з 187985,30грн. за накладною від 25.02.2014р.

Щодо 20-відсоткових розмірів передплат відповідач є таким, що прострочив виконання грошових зобов'язань з наступного дня після дат накладних, а щодо решти - зі спливом 20 днів після дати накладної.

Таким чином, відповідач є таким, що прострочив виконання таких сум з таких дат:

- 13299,04грн. (невчинений залишок передплати за накладною від 25.02.2014р.) - з 26.02.2014р.;

- 150388,24грн. (решта за накладною від 25.02.2014р.) - з 18.03.2014р.;

- 10574,43грн. (20% передплата за накладною від 15.04.2014р.) - з 16.04.2014р.;

- 42297,70грн. (решта за накладною від 15.04.2014р.) - з 06.05.2014р.;

- 13122,24грн. (20% передплата за накладною від 22.04.2014р.) - з 23.04.2014р.;

- 52488,95грн. (решта за накладною від 22.04.2014р.) - з 13.05.2014р.

Обґрунтованими в межах заявлених вимог та при застосуванні названих обмежень є вимоги про такі складові за позовом:

а) пеня щодо прострочки названої суми в 13299,04грн. підлягає стягненню в розмірі подвійної облікової ставки НБ України за період з 23.04.2014р. по 25.08.2014р. (дата закінчення 6-місячного строку, що розпочався з 26.02.2014р.) в сумі 952,72грн., 3% річних щодо суми 13299,04грн. з 23.04.2014р. по 23.12.2014р. - 267,80грн., втрати від інфляції з 23.04.2014р. по 30.11.2014р. - 1851,31грн.;

б) пеня щодо суми боргу в 150388,24грн. за період з 23.04.2014р. по 17.09.2014р. (дата закінчення 6-місячного строку, що розпочався з 18.03.2014р.) в сумі 13143,50грн., 3% річних за період з 23.04.2014р. по 23.12.2014р. - 3028,37грн., втрати від інфляції за період з 23.04.2014р. по 30.11.2014р. - 20935,03грн.;

в) пеня щодо суми боргу в 10574,43грн. за період з 23.04.2014р. по 15.10.2014р. в сумі 1126,97грн., 3% річних за період з 23.04.2014р. по 23.12.2014р. - 212,94грн., втрати від інфляції за період з 23.04.2014р. по 30.11.2014р. - 1472,03грн.;

г) пеня щодо суми боргу в 42297,70грн. за період з 06.05.2014р. по 05.11.2014р. в сумі 4830,05грн., 3% річних з 06.05.2014р. по 23.12.2014р. - 806,55грн., втрати від інфляції з 06.05.2014р. по 30.11.2014р. - 5888,12грн.;

ґ) пеня щодо суми боргу в 13122,24грн. за період з 23.04.2014р. по 22.10.2014р. в сумі 1461,42грн., 3% річних за період з 23.04.2014р. по 23.12.2014р. - 264,24грн., втрати від інфляції з 23.04.2014р. по 30.11.2014р. - 1826,70грн.;

д) пеня щодо суми боргу 52488,95грн. з 13.05.2014р. по 12.11.2014р. в сумі 6054,20грн., 3% річних з 13.05.2014р. по 23.12.2014р. в сумі 970,69грн., втрати від інфляції за період з 13.05.2014р. по 30.11.2014р. в сумі 7306,81грн.

Вчинені судом за допомогою комп'ютерної програми "Ліга.Закон" шість розрахунків пені, шість розрахунків відсотків річних та шість розрахунків втрат від інфляції щодо названих сум, періодів, з названими результатами залучено до справи.

Підрахунок названих складових дає такі результати:

- всього пені:

952,79 + 13143,52 + 1126,97 + 4830,05 + 1461,42 + 6054,20 = 27568,95грн;

- всього відсотків річних: 267,80 + 3028,37 + 212,94 + 806,55 + 264,24 +970,69 =

= 5550,59грн.;

- всього втрат від інфляції:

1851,31 + 20935,03 + 1472,03 + 5888,12 + 1826,70 + 7306,81 = 39280грн.

Решта вимог задоволенню, відповідно, не підлягає.

Позов заявлено 25.02.2015р. (вх. № 329). Суд врахував, що передбачена ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в 1 рік щодо вимог про пеню, які задовольняються, не закінчилась.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати у справі розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

До судових витрат у справі відноситься судовий збір, його сплачено до бюджету позивачем при заявленні позову.

Позовні вимоги задовольняються на 66,28%, відтак 66,28% судового збору покладається на відповідача, решта - на позивача.

Відповідач має відшкодувати позивачеві 66,28% витрат зі сплати судового збору, що дорівнює 2% від суми, що загалом стягується за результатами розгляду справи (2% від 354270,14грн. - це 7085,40грн.).

Керуючись ст.82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Електромаш" (код ЄДР 32125274, м.Херсон) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кабелькомплект Україна" (код ЄДР 37564734, смт. Фрунзівка Одеської області) борг в сумі 282170грн. 60коп., а також 39280грн. на відшкодування втрат від інфляції, 27568грн. 95коп. пені, 5550грн. 59коп. в якості 3% річних, 7085грн. 40коп. на відшкодування витрат з оплати судового збору.

Відмовити в решті вимог.

Повне рішення складено

19.03.2015р.

Суддя В.В. Чернявський