РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015Справа №910/3287/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт»

до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 5547,65 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача - Микитенко Д.М.;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 5547,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як страховиком, виплачено страхове відшкодування, внаслідок чого до позивача, в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 5547,65 грн., як до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.02.2015 порушено провадження у справі № 910/3287/15-г, розгляд справи призначено на 16.03.2015.

Представник позивача у судовому засіданні 16.03.2015 у повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак 06.03.2015 через канцелярію Господарського суду м. Києва подав відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав лише частково, на суму 2582,48 грн. з огляду на те, що позивачем було невірно вирахувано суму страхового відшкодування та не враховано суму франшизи, передбаченої страховим полісом відповідача.

Представник відповідача про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачеві на юридичну адресу підприємства, згідно з відомостями з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

У відповідності до положень п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, які свідчать про те, що відповідачем 26.02.2015 отримана ухвала суду від 16.02.2015, у зв'язку з чим відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки представник відповідача не з'явився у судове засідання, не зважаючи на належне повідомлення про розгляд справи, суд, на підставі ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті, за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 16.03.2015, відповідно до ст. 85 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.11.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі - Позивач) та Щербиною Олександром Сергійовичем (далі - Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу № 0111-0402-0067 (далі - Договір), за яким застраховано автомобіль марки «Джилі», д/н АЕ1640СІ.

24.01.2014, по вул. Петрозаводська у м. Дніпропетровськ, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Джилі», д/н АЕ1640СІ, під керуванням Щербини О.С., та автомобіля марки «ВАЗ», д/н 10527АН, під керуванням Шуруєва В.А.

Згідно з постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 199/1285/14-п від 27.02.2014, Шуруєва В.А. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до звіту № 2809/2146 від 27.02.2014, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Джилі», д/н АЕ1640СІ, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 3582,48 грн. Сума зазначеного збитку розрахована з урахуванням фізичного зносу автомобіля.

Відповідно до рахунку-фактури № 5904 від 24.01.2014, складеного Іноземним підприємством «АІС-Дніпропетровськ», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Джилі», д/н АЕ1640СІ, в результаті його пошкодження при ДТП, склала 5887,15 грн., включно з ПДВ.

Згідно з нормами чинного законодавства, з урахуванням умов Договору, Позивач визнав вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що склав страховий акт № 2367 від 01.04.2014 на загальну суму 5547,65 грн.

На виконання умов Договору, Позивач виплатив на рахунок Іноземного підприємства «АІС-Дніпропетровськ» суму страхового відшкодування в розмірі 5547,65 грн. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 695 від 14.04.2014.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний внаслідок ДТП збиток.

Частинами 1-2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем марки «ВАЗ», д/н 10527АН, встановлена у судовому порядку.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність будь-якої особи, яка експлуатує автомобіль марки «ВАЗ», д/н 10527АН, застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - Відповідач) на підставі договору (полісу) № АС/8312519 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом № АС/8312519) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх, осіб становить 50000 грн., розмір франшизи - 1000 грн.

Отже, Відповідач є особою на яку полісом № АС/8312519 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля на час спірної ДТП.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звертався до Відповідача з претензією № 2572 від 29.10.2014 про виплату страхового відшкодування, однак зазначена претензія залишена Відповідачем без задоволення.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як зазначалося вище, відповідно до звіту № 2809/2146 від 27.02.2014, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Джилі», д/н АЕ1640СІ, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 3582,48 грн. Сума зазначеного збитку розрахована з урахуванням фізичного зносу автомобіля.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність задоволення позовних вимог в сумі 2582,48 грн. (3582,48 грн. - 1000 грн. франшизи за Полісом № АС/8312519).

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145; ідентифікаційний код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (04073, м. Київ, пров. Балтійський, 20; ідентифікаційний код 22229921) страхове відшкодування в сумі 2582 (дві тисячі п'ятсот вісімдесят дві) грн. 48 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн. 48 коп.

3. Видати наказ.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.03.2015

Суддя Грєхова О.А.