РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015Справа №910/287/14

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Хрещатик"

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Публічне акціонерне товариство "Київенерго"

про визнання договору укладеним

за участю представників:

від позивача:Кузьмов А.Л.- представник за довіреністю № 4/11 від 05.02.2015 р.
від відповідача:не з'явився
від третьої особи:Калашнікова І.В.- представник за довіреністю № 91/2014/09/24-2 від 24.09.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Хрещатик" (далі - КП УЖГ «Хрещатик») з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" (далі - ПАТ "Комерційний банк "Актив-Банк") про визнання договору укладеним.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Печерської районної у м. Києві ради від 12.06.2007 р. № 47 "Про реорганізацію комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерськжитло" шляхом виділу" позивач є балансоутримувачем будинків наведених в додатку № 1 до даного рішення, а ПАТ "Комерційний банк "Актив-банк" є власником нежитлового приміщення, яке обліковується на балансі позивача, а тому відповідач - ПАТ "Комерційний банк "Актив-банк" зобов'язаний укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення № 749,2 в редакції, запропонованій позивачем від 26.03.2012 р.

У позові КП УЖГ «Хрещатик» просить суд визнати укладеним договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення від 27.03.2012 р. № 749,2 в редакції запропонованій позивачем від 26.03.2012 р.

До початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про зміну предмету позову, якою просив зобов'язати визнати укладеним договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення № 749,2 в редакції, запропонованій позивачем від 27.03.2012 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.03.2013 року до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Публічне акціонерне товариство "Київенерго".

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.09.2014 року (судді: Лиськов М.О., Любченко М.О., Марченко О.В.) позов задоволено повністю, визнано укладеним договір в редакції позивача.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2014 року рішення скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014 р. постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2014 року та рішення господарського суду міста Києва від 03.09.2014 року скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.01.2015 р. справу прийнято до провадження суддею Головіною К.І.

У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. В матеріалах справи міститься його відзив, в якому відповідач заперечував проти позову та зазначив, що сторонами не було погоджено опалювальну площу, запропоновану проектом договору, а 01.05.2014 р. сторонами був укладений договір № 749,1 від 01.05.2014 р. про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав, зазначених відповідачем.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами без участі представника відповідача згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що що відповідно до рішення Печерської районної у м. Києві ради від 12.06.2007р. № 47 "Про реорганізацію комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерськжитло" шляхом виділу" КП по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Хрещатик" є балансоутримувачем будинків наведених в додатку №1 до даного рішення.

У свою чергу, відповідач - ПАТ "Комерційний банк "Актив-банк" є власником нежитлового приміщення загальною площею 458,10 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 15/4, яке обліковується на балансі позивача.

З моменту набуття права власності на вказане майно ПАТ «Актив-банк» звернулося до балансоутримувача приміщення - КП УЖГ «Хрещатик» з приводу відсутності централізованого опалення і холодного водопостачання у вказаному нежитловому приміщенні, про що свідчить лист № 1183/4 від 07.10.2011 р.

27.02.2012 р. ПАТ «Актив-банк» знову звернулося з листом до КП УЖГ «Хрещатик», яким повідомило останнього про те, що прилади опалення у зазначеному нежитловому приміщенні встановленні лише в частині приміщень загальною площею 141,8 кв.м.

У відповідь на вказаний лист 29.03.2012 р. КП УЖГ «Хрещатик» листом № 212/11 від 27.03.2012 р. направило на адресу відповідача два примірники договору № 749,2 від 27.03.2012 р. про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення, в якому просив відповідача підписати їх і один примірник договору повернути позивачу.

Відповідач запропонований проект вказаного договору не підписав, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про визнання укладеним договору № 749,2, в редакції запропонованій позивачем від 27.03.2012 р.

Вирішуючи даний спір по суті, господарський суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав; встановлення, зміни та припинення господарських правовідносин.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Частиною 1 ст. 19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20, 21 цього Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, і з урахуванням вказаних положень Закону позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг, а відповідач є їх споживачем.

Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 181 ГК України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Згідно з ч. 4 ст. 181 ГК України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 179 ГК України, Кабінет Міністрів України, уповноважені Президентом України міністерства, інші центральні органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Форма та зміст (умови) типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року N 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 року N 933).

Отже, умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд, окрім випадку, коли такий відступ пов'язаний з конкретизацією умов договору, що кореспондується з положеннями п. 4 ч. 4 ст. 179 ГК України.

Відповідно до ст. 630 цього Кодексу договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Судом встановлено, що запропонований позивачем до укладення договір відповідає умовам типових договорів, затверджених наведеною вище постановою Кабінету Міністрів України, а тому відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами 1-3 ст. 180 ГК України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч. 3 ст. 181 ГК України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Частиною 8 ст. 181 ГК України визначено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Перелік істотних та обов'язкових умов визначено у типовому договорі про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 року № 933).

Так, згідно з пунктом 2 типового договору, опалювальна площа приміщення, є істотною умовою даного договору, яку позивач у проекті договору зазначив у розмірі - 458,1 кв. м.

Разом з тим, як вже було встановлено судом, ПАТ «Актив-банк» повідомляв позивача, про те, що послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, а також централізованого водовідведення не підключені до нежитлових (підвальних) приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень № 160а), (Літера А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 15/4, загальною площею 458,10 кв.м., а також вказував на те, що прилади опалення встановлені лише в частині приміщень загальною площею 141,8 кв.м.( лист від 27.02.2012 р.).

Отже, сторонами не було погоджено істотної умови договору - опалювальної площі зазначеного приміщення за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 15/4.

Зазначені ПАТ "Київенерго" табуляграми, які виставлялись ним за опалення вказаного приміщення та наданий позивачем акт № 504-49/085 від 18.04.2014 р., складений комісією у складі: інженера ПАТ «Київенерго», інженера КП УЖГ «Хрещатик» та представника ПАТ «Актив-банк», підтверджують, що площа приміщень за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик/Заньковецької, будинок 15/4, що опалюється становить 170,8 кв.м., тобто у меншому розмірі, ніж зазначено у проекті договору № 749,2 від 27.03.2012 р.

Таким чином, враховуючи обов'язковість укладення спірного правочину, передбачену законом, але зважаючи на те, що сторони не погодили всіх істотних умов у запропонованому позивачем проекті договору, такий договір не відповідає вимогам чинного законодавства, а отже, зобов'язати відповідача укласти такий договір у суду немає підстав.

Крім того, суд враховує той факт, що 01.05.2014 р. сторони - КП УЖГ «Хрещатик» та ПАТ «Актив-банк» уклали договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення щодо спірного приміщення, в якому зазначено, що загальна площа встановлена у розмірі 458,1 кв. м., а опалювальна у розмірі - 170,8 кв.м.

З огляду на вищевикладене вимоги КП УЖГ «Хрещатик» до ПАТ "Комерційний банк "Актив-Банк" про визнання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення № 749,2 від 27.03.2012 р. укладеним визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 80, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Хрещатик" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк", за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання договору укладеним.

Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Хрещатик" (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, 28/19, ідентифікаційний код 35534430) до Держаного бюджету України 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 16 березня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 18 березня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна