ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" березня 2015 р.Справа № 5017/2653/2012

За позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго»

до відповідача Державного підприємства «Підприємство Південної виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)»

про стягнення 576 558,43 грн.

суб'єкт оскарження: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області

Суддя Літвінов С.В.
Представники сторін:

від позивача (скаржника): Шмигановська І.С.по довіреністі №314 від 02.02.2015р.

від відповідача: не з'явився;

від суб'єкта оскарження: (Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області):не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: розглядається в порядку ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.12.2012р. позовні вимоги позивача було задоволено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.02.2013р. змінено п.3 резолютивної частини рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2012р. у справі № 5017/2653/2012 та викладено його у наступній редакції: "відстрочити виконання рішення суду на два місяці, до 12 квітня 2013 року". В іншій частині рішення господарського суду від 17.12.2012 року залишено без змін.

19.02.2013р. на виконання рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2012 року та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 12.02.2013р. у справі № 5017/2653/2012 видано відповідні накази.

Скаржник: Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" звернулось до суду зі скаргою в порядку ст. 121-2 ГПК України про визнання недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області №44949987 від 31.12.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені доводи та давши їм відповідну правову оцінку, заслухавши думку представника скаржника, суд дійшов наступних висновків:

30 вересня 2014 року разом із заявою про відкриття виконавчого провадження № 21/819 від 29 вересня 2014 року наказ було направлено до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

03 жовтня 2014 року постановою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 44949987.

14 жовтня 2014 року начальником управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Поляковим В.В. була винесена постанова про передачу матеріалів виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області з примусового виконання наказу № 5017/2653/2012 господарського суду Одеської області про стягнення з ДП «ППВК №51» на користь ПАТ «Одесаобленерго» грошової суми у розмірі 576558,43 грн.

16 жовтня 2014 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (далі - ВПВР) була винесена постанова про прийняття до виконання виконавчого провадження № 44949987.

31 грудня 2014 року головним державним виконавцем ВПВР на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) було винесено постанову № 44949987 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Обґрунтовуючи повернення виконавчого документа стягувачеві державний виконавець посилався на те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені держаним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ст. 30 Закону передбачені строки здійснення виконавчого провадження, а саме державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому Законом порядку.

Частиною 2 ст. 30 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження було відкрито 03.10.2014 року, а 16.10.2014 року постановою про приєднання виконавчого провадження, виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження з виконання виконавчих документів по стягненню з ДП «ППВК № 51».

Отже, наказ господарського суду Одеської області №5017/2653/2012 від 19 лютого 2013 року знаходився на виконанні лише 3 місяці.

В оскаржуваній постанові зазначено, що єдиним майном ДП «ППВК № 51» на яке можливо звернути стягнення у примусовому порядку могли бути кошти на рахунках у банківських установах.

Як вбачається з ст. 65 Закону передбачений порядок стягнення на кошти боржника - юридичної особи, а саме: державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках та інших фінансових установах. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Розділом 4 п. 4.1.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженою наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні у банках та інших фінансових установах, накладається арешт про що виноситься постанова державного виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту та вказується номер рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Частиною 2 ст. 57 Закону, арешт на майно боржника накладається, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. На підставі постанови про арешт коштів боржника № 39450789 Відділом примусового виконання рішень були направлені вимоги № ДВ-3/3/07-21013 від 25.11.2014 року (через півтора місяці після відкриття виконавчого провадження) до 4-х фінансових установ: ПАТ «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул. Ковпака, 29), АТ «Фінростбанк» (м. Одеса, вул. Ак. Глушка, 13), АТ «Імексбанк» (м. Одеса, пр. Шевченка, 8-А) та ПАТ «Укргазбанк» (м. Київ, вул. Красноармійська, 39).

Пунктом 1.10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління НБУ 21.01.2004 № 22 (надалі - Інструкція) зазначено, що платіжні вимоги на примусове списання коштів з рахунків платників (розпорядження) банки приймають незалежно від наявності на них достатнього залишку коштів та виконують їх у межах залишку коштів.

Пунктом 10.1 Інструкції виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.

В постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві зазначено, що вимоги для списання грошових коштів та платіжні вимоги повернулись без виконання.

Наведене безпосередньо встановлює, що платіжні вимоги були направлені до банківських установ 25.11.2014 року та знаходились на виконанні один календарний місяць.

Отже, після винесенням постанови про арешт коштів боржника № 39450789 державним виконавцем не було вжито належних виконавчих дій щодо пошуку та списання грошових коштів з рахунків боржника.

Відповідно до частини 1 ст. 11 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і в вкладах у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Так, ч. 2 ст. 57 Закону передбачено, що арешт коштів боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанов про арешт коштів боржника, що перебувають у касі боржника або надходять до неї.

Згідно поданих сторонами документів в рамках розгляду скарги позивача на дії ДВС судом встановлено, що зазначені виконавчі дії не були здійснені державним виконавцем.

Отже, Відділом примусового виконання рішень виконавчі дії щодо арешту касової книги боржника здійснені не були.

Таким чином, Відділом примусового виконання рішень при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону були порушені вимоги закону, в зв'язку з тим, що ним не були вчинені всі заходи примусового виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд доводи скаржника, наведені у скарзі від 05.02.2015р. за вх. 2-603/15 визнає обґрунтованими, правомірними, у зв'язку з чим визнає недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області ВП № 44949987 від 31.12.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» від 05.02.2015 року про визнання недійсною постанови № 44949987 про повернення виконавчого документа № 5017/2653/2012 від 19.02.2013р. стягувачеві задовольнити.

2.Визнати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про повернення виконавчого документа стягувачеві № 44949987 від 31.12.2014 року.

3. Зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області прийняти до виконання наказ господарського суду Одеської області № 5017/2653/2012 від 19.02.2013р. року та відновити виконавче провадження по виконанню зазначеного наказу.

Суддя С.В. Літвінов