ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2015 р.Справа № 916/1525/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Воронюка О.Л., Таран С.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю представників учасників процесу:

від прокуратури - Лянна О.А.;

від позивача - не з'явився;

від відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 01.12.2014 р.

у справі №916/1525/14

за позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

про стягнення 134863,71 грн.

ВСТАНОВИВ

У квітні 2014 р. заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3) про зобов'язання ФОП ОСОБА_3 повернути у комунальну власність з орендованого користування нежитлові приміщення №№ 2,3 буд. літ. „А", розташовані за адресою АДРЕСА_2, вартістю 105903грн., стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі 23 025,96 грн., пені у розмірі 399,93 грн. та штрафу 5534,82 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 01.12.2014 р. у справі №916/1525/14 (головуючий суддя Оборотова О.Ю., судді Шаратов Ю.А., Малярчук І.А.) припинено провадження у справі №916/1525/14 в частині позовних вимог Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради до ФОП ОСОБА_3 про зобов'язання ФОП ОСОБА_3 повернути у комунальну власність з орендованого користування нежитлові приміщення №№ 2,3 буд. літ. „А", розташовані за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 105903 грн., в решті позовних вимог відмовлено, стягнуто з Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 3045 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що провадження у справі в частині зобов'язання Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 повернути у комунальну власність з орендованого користування не житлові приміщення №№ 2,3 буд. літ. „А", розташовані за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 105903грн. підлягає припиненню, оскільки є рішення господарського суду від 16.09.2013р. по справі №916/1799/13, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у сумі 23 025, 96 грн., пені 399, 93 грн. та штрафу 5534, 82 грн., суд першої інстанції посилаючись на ч.ч. 2,3 ст. 653 ЦК України, у своєму рішенні зазначив, що рішенням господарського суду Одеської області від 16.09.2013р. та постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2014 р. по справі №916/1799/13 розірвано договір оренди майна комунальної власності № 18 від 08.07.2010 року, укладений між Управлінням комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, а тому, на думку суду першої інстанції у задоволенні позову щодо стягнення боргу з орендної плати, пені та штрафу слід відмовити з огляду на припинення зобов`язань відповідача по сплаті орендної плати у зв`язку з набранням законної сили судового рішення про розірвання договору.

За таких обставин, суд першої інстанції, зазначив у оскаржуваному рішенні, що у задоволені позовних вимог Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради до ФОП ОСОБА_3 про зобов'язання ФОП ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по орендній платі 23 025,96 грн., пені 399,93 грн. та штрафу 5534,82 грн., слід відмовити, оскільки прокуратура просить стягнути з ФОП ОСОБА_3 не за фактичне користування нежитловим приміщенням, а по орендній платі, за розірваним рішенням господарського суду Одеської області договором.

Не погоджуючись із даним рішенням до Одеського апеляційного господарського суду звернувся заступник прокурора Одеської області з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду Одеської області від 01.12.2014 р. у справі № 916/1525/14 скасувати, позов прокурора задовольнити.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 525, 526, 653, 795 ЦК України та ст.193 ГК України, ст. 43, 84 ГПК України, п. п. 1,4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення».

Як зазначає апелянт в апеляційній скарзі, у задоволенні позову щодо стягнення боргу з орендної плати, пені, штрафу судом першої інстанції відмовлено з огляду на припинення зобов'язань у зв'язку з розірванням договору оренди нежитлового приміщення за судовим рішенням у справі № 916/1799/13.

Проте, на думку скаржника, такі висновки суду є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права, зокрема, оскаржуване судове рішення, за твердженням апелянта, винесено у порушення ст.ст. 653, 795 ЦК України з урахуванням положень яких, якщо договором оренди передбачено, що після закінчення або дострокового його розірвання нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень орендодавцеві, нарахування орендної плати за відповідний період є правомірним.

Крім того, на думку скаржника, судом першої інстанції безпідставно не враховано п. 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», де відображено вищезазначену правову позицію.

При цьому, як вказує скаржник в апеляційній скарзі, господарським судом Одеської області у порушення ст. 43 ГПК України не прийнято до уваги, що відповідно до п. 3.9 договору оренди нежитлового приміщення від 08.07.2010 у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплати заборгованість по орендній платі, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції.

До того ж, за твердженням апелянта, на даний час орендоване приміщення не повернуто відповідачем та акт-прийому передачі щодо його повернення не підписано.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.12.2014 р. апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Сидоренка М.В., Таран С.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04 лютого 2015 р. розгляд справи було відкладено на підставі п.1 ч.1 ст.77 ГПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25 лютого 2015 р. за клопотанням представника відповідача продовжено строк розгляду справи відповідно до ст. 69 ГПК України та відкладено розгляд апеляційної скарги.

Розпорядженням голови Одеського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 р. за №76 у зв'язку із перебуванням судді Сидоренка М.В. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги заступника прокурора Одеської області у справі №916/1525/14 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Воронюка О.Л., Таран С.В.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на їх задоволенні.

До того ж, прокурор уточнив вимоги за апеляційною скаргою, а саме просив скасувати рішення лише в частині відмови суду першої інстанції у стягнені з відповідача заборгованості по орендній платі 23 025,96 грн., пені у розмірі 399,93 грн. та штрафу 5534,82 грн.

Представник відповідача надав пояснення згідно з якими не погоджуються з апеляційною скаргою, вважає її необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Одеської області підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 липня 2010 р. між Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради (орендодавець) та ФОП ОСОБА_3 (орендар) було укладено договір оренди майна комунальної власності №18.

Відповідно до п.п.1.1., 1.2. даного договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення №№ 2, 3, будівлі літ. «А» розташовані за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 42,7 кв.м, (далі - Майно), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну експерту оцінку і становить суму у розмірі 105903,00 грн. без врахування ПДВ. Майно передається в оренду з метою розміщення магазину з реалізації промислових товарів

Пунктом 3.1 договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунальної власності територіальної громади м. Білгород-Дністровського, затвердженої рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 25.06.2009 року № 733-V без ПДВ; за базовий місяць оренди - липень 2010 року складає 1585,37 грн.

Згідно з п.п. 3.3, 3.4. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується на рахунок орендодавця щомісяця, у грошовому еквіваленті, не пізніше останнього числа звітного місяця.

Відповідно до пункту 3.6 договору сторони узгодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 3.7. договору встановлено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з п.3.9. договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до пункту 10.1. договору строк дії договору оренди встановлений сторонами з 01.07.2010 року терміном на два роки.

Додатковою угодою № 1 від 08.11.2012 року до договору № 18 від 08.07.2010 року, пункт 10.1 викладено в наступній редакції: „Термін дії договору № 18 від 08.07.2010 року продовжити строком на 2 роки строком дії з 08 листопада 2012 року до 07 листопада 2014 року включно".

08.07.2010 року між сторонами складено акт передачі об'єкту оренди, згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв нежитлові приміщення № 2 та № 3 за адресою АДРЕСА_2.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.09.2013 року по справі №916/1799/13 задоволено позов Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради, стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради неустойку в розмірі 16 784,12 грн., що складається з суми основного боргу в розмірі 12542,16 грн., штрафу в розмірі 3919,77 грн. та суми пені в розмірі 322,19 грн., розірвано договір оренди майна комунальної власності № 18 від 08.07.2012 року, укладений між управлінням комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради та ФОП ОСОБА_3, зобов'язано ФОП ОСОБА_3 повернути у комунальну власність з орендного користування нежитлові приміщення №2 та № 3 за адресою: АДРЕСА_2, стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 4014,50 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30 січня 2014 р. дане судове рішення у справі №916/1799/13 залишено без змін, викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: „1.Позов задовольнити. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради основний борг в розмірі 12542,16 грн., штраф в розмірі 3919,77 грн. та пеню в розмірі 322,19 грн. 2.Розірвати договір оренди майна комунальної власності № 18 від 08.07.2010 року, укладений між Управлінням комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3. 3.Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 повернути у комунальну власність з орендного користування нежитлові приміщення № 2 та № 3 за адресою АДРЕСА_2. 4.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 4014,50 грн.".

Звертаючись із позовом до суду першої інстанції у даній справі заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради зазначив, що проведеною Білгород-Дністровською міжрайонною прокуратурою перевіркою встановлено, що 08.07.2010р. управлінням комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради та ФОП ОСОБА_3 укладено строком на 2 роки договір оренди №18 комунального майна - нежитлових приміщень №2 та №3, буд. літ. «А» розташовані за адресою АДРЕСА_2, вартістю 105903 грн. в подальшому договір доповнено додатковою угодою №18 від 08.11.2012 р. Рішенням господарського суду Одеської області від 16.09.2013 р. по справі №916/1799/13 достроково розірвано вищевказаний договір у зв'язку із несплатою ФОП ОСОБА_3 орендної плати.

Як зазначив прокурор, відповідно до п.3.9. договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції. Проведеною Білгород-Дністровською міжрайонною прокуратурою перевіркою встановлено, що всупереч вимогам законодавства відповідач не сплачує орендну плату за використання об'єктів комунальної власності, в результаті чого станом на 01.04.2014 р. виникла заборгованість за період з травня 2013 р. по березень 2014 р. у розмірі 28 960 грн. 71 коп.

У позові зазначено, що виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради, як суб'єктом, що здійснює управління комунальною власністю, у період з 30.01.2014 р. по 17.02.2014 р. висувались претензії в порядку ст. 6 ГПК України до ФОН ОСОБА_3 із вимогою погасити існуючу заборгованість з орендної плати. Проте відповідачем жодна з претензій, що висувалась виконавчим комітетом Білгород-Дніпровської міської ради, не була виконана.

У зв'язку з наведеним прокурор просив зобов'язати ФОП ОСОБА_3 повернути у комунальну власність з орендного користування нежитлові приміщення №№ 2,3 буд. літ. „А", розташовані за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 105903грн., стягнути з відповідача заборгованості по орендній платі 23 025,96грн., пеню у розмірі 399,93 грн. та штраф у розмірі 5534, 82 грн.

Судом першої інстанції, припинено провадження у справі №916/1525/14 в частині позовних вимог Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради до ФОП ОСОБА_3 про зобов'язання ФОП ОСОБА_3 повернути у комунальну власність з орендованого користування нежитлові приміщення №№ 2,3 буд. літ. „А", розташовані за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 105903 грн. у зв'язку з тим, що є рішення господарського суду від 16.09.2013р. по справі №916/1799/13, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, окрім того визнано позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі 23 025,96грн., пені у розмірі 399,93 грн. та штрафу у розмірі 5534, 82 грн. необґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині припинення провадження у праві, з наступних підстав.

Як вже було зазначено вище, рішенням господарського суду Одеської області від 16.09.2013р. по справі №916/1799/13, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2014 р. позов Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради до відповідача ФОП ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, розірвання договору, повернення земельної ділянки - задоволено, зокрема, зобов'язано ФОП ОСОБА_3 повернути у комунальну власність з орендного користування нежитлові приміщення №2 та №3 за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо припинення провадження у справі в частині позовних вимог Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради до ФОП ОСОБА_3 про зобов'язання ФОП ОСОБА_3 повернути у комунальну власність з орендованого користування нежитлові приміщення №№ 2,3 буд. літ. „А", розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі 23 025,96грн., пеню у розмірі 399,93 грн. та штраф у розмірі 5534, 82 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з частиною 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 759 Цивільного кодексу України.

На виконання вимог договору позивач передав, а відповідач прийняв об'єкт оренди за актом приймання-передачі від 08.07.2010 року.

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди, що передбачено ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Вказане закріплено в ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України.

Проте, незважаючи на чинне рішення господарського суду Одеської області від 16.09.2013 р. по справі №916/1799/13, яким, зокрема, зобов'язано ФОП ОСОБА_3 повернути у комунальну власність з орендного користування нежитлові приміщення №2 та №3 за адресою АДРЕСА_2, відповідач ані до місцевого господарського суду, ані до суду апеляційної інстанції не надав акту приймання-передачі спірного приміщення позивачеві.

До того ж, факт користування спірним приміщенням не заперечувався й представником відповідача у судовому засідання Одеського апеляційного господарського суду.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що він звільнив вказане приміщення, а відтак колегія суддів дійшла висновку про продовження користування відповідачем вказаним приміщенням.

Згідно із пунктом 1 ст. 284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

За системним аналізом ст. ст. 759, 762, 763 Цивільного кодексу України та ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата за договором найму сплачується за час дії відповідного договору, проте сторони не позбавлені можливості відступити від цього правила.

Частинами 2, 3 ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Тобто, з урахуванням викладеного сторони не позбавлені можливості передбачити в договорі найму положення щодо обов'язку наймача сплачувати наймодавцю орендну плату після припинення дії договору найму до дня фактичного повернення майна за актом приймання-передачі.

Таке право сторін повністю узгоджується із приписами глави 58 Цивільного кодексу України оскільки буде передбачати продовження обов'язку внесення плати за користування майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Отже, будь-який рівнозначний пункт щодо обов'язку сплати орендних платежів після припинення дії договору найму до дня фактичного повернення майна в розумінні ч.3 ст. 653 Цивільного кодексу України є обумовленим договором відступом сторін від загального правила та свідчить про продовження існування зобов'язання наймача по сплаті орендної плати на користь наймодавця, який буде припинено в момент фактичного повернення майна.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Кодексу унормовано, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 628 Кодексу визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Кодексу).

Статтею 759 Кодексу унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з частиною 1 статті 762 Кодексу за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частина 5 цієї статті).

Статтями 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Пунктом п.3.9. спірного договору сторони погодили, що у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції.

Колегією суддів враховується правова позиція Верховного суду України викладена у постанові від 20.11.2012 р. №3-54гс12.

За таких підстав, приймаючи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів повернення відповідачем спірних приміщень за актом приймання-передачі позивачу, як це передбачено приписами ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України та п.3.9. спірного договору оренди, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що прокурором доведено наявність заборгованості у ФОП ОСОБА_3 перед управлінням комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради за договором оренди майна комунальної власності №18 від 08.07.2010 р. за період з травня 2013 р. по березень 2014 р.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є господарські санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктами 3.6., 3.7 договору оренди комунального майна № 18 від 08.07.2010 року встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Отже, враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, зокрема, в частині сплати орендної плати у встановлені договором строки, прокурором в інтересах позивача правомірно заявлена позовна вимога про стягнення з ФОП ОСОБА_3 пені у розмірі 399,93 грн. та штрафу 5534,82 грн.

Колегія суддів відзначає, що судом апеляційної інстанції було перевірено розрахунок заборгованості з орендної плати, пені та штрафу, що був наданий позивачем до суду першої інстанції та встановлено, що він здійснений у відповідності до норм чинного законодавства та є вірним.

До того ж, судова колегія зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості, пені та штрафу позивачем не змінювались та не уточнювались, а тому підлягають задоволенню у первинній редакції.

Враховуючи викладене, а також те, що пунктом п.3.9. спірного договору сторони погодили, що у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно та закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ФОП ОСОБА_3 заборгованості по орендній платі 23 025,96 грн., пені у розмірі 399,93 грн. та штрафу 5534,82 грн.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 104 Господарського кодексу України передбачено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 104 Господарського кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що господарським судом Одеської області при прийнятті оскаржуваного рішення не було в повному обсязі враховано усі обставини справи, невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню частково, позов заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради задоволенню частково, з розподілом судових витрат на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 99, 101- 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 01.12.2014 р. у справі №916/1525/14 в частині відмови у позові та розподілу судових витрат скасувати.

Позов заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Калініна, буд. 10, ) 23025 грн. 96 коп. заборгованості по орендній платі, пеню у розмірі 399 грн. 93 коп., штраф у розмірі 5534 грн. 82 коп.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України 1827 грн. - судового збору, що підлягав сплаті за подання позовної заяви до господарського суду першої інстанції та 913 грн. 50 коп. - судового збору, що підлягав сплаті за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 16.03.2015 р.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Воронюк О.Л.

Суддя Таран С.В.