РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2015Справа №910/2306/15-г

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське»
доВідкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідачаЗубкової Вікторії Володимирівни
простягнення 5 466,56 грн.

Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився
від відповідача: не з'явився
від третьої особи:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» (надалі - ПАТ «СТ «Іллічівське») звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (надалі - ВАТ НАСК «Оранта») про стягнення 5 466,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «СТ «Іллічівське» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №Зп-05-1-003735 від 08.07.2013 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - «ДТП») виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Hyundai Sonata, реєстраційний номер АР 7403 ВТ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Toyota RAV-4, реєстраційний номер 16230-НЕ, яким скоєно ДТП, застрахована ВАТ НАСК «Оранта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9271748, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. порушено провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Зубкову Вікторію Володимирівну та призначено розгляд справи на 11.03.2015 р.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, вимоги ухвали суду не виконали, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №33358087 та №33358079 відповідно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Зубкова В.В. судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2013 р. між ПАТ «СТ «Іллічівське» (страховик) та Федотовим Олегом Євгеновичем (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №Зп-05-1-003735 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Hyundai Sonata, реєстраційний номер АР 7403 ВТ, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

01.10.2013 р. о 16:15 год. по вул. Сталеварів в м. Запоріжжі сталася ДТП за участі застрахованого автомобіля Hyundai Sonata, реєстраційний номер АР 7403 ВТ, та автомобіля Toyota RAV-4, реєстраційний номер 16230-НЕ, а саме: Зубкова В.В., керуючи автомобілем Toyota RAV-4, при об'їзді перешкоди та зустрічному роз'їзді не витримала безпечний боковий інтервал, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata, що спричинено механічні пошкодження обом автомобілям.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою відділу ДАІ з обслуговування м. Запоріжжя про дорожньо-транспортну пригоду від 01.10.2013 р.

ДТП сталася в результаті порушення Зубковою В.В. п. 13.3 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.10.2013 р. у справі №331/8149/13-п, відповідно до якої Зубкову Вікторію Володимирівну визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №ЦО-38683-Зп-05-1--02 від 22.10.2013 р. у відповідності до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди №838 від 12.10.2013 р., розрахунку суми страхового відшкодування та заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування, позивач виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів у сумі 5 976,56 грн., що підтверджується платіжним дорученням №563 від 22.10.2013 р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Toyota RAV-4, реєстраційний номер 16230-НЕ, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Toyota RAV-4, реєстраційний номер 16230-НЕ, застрахована ВАТ НАСК «Оранта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9271748.

Полісом №АВ/9271748 передбачено, що франшиза становить 510,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що до позивача перейшли всі права потерпілого згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, а тому, оскільки правовідносини між потерпілим та страховиком за полісом ОСЦВВТЗ (відповідач) регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», заміна кредитора в зобов'язанні не змінює їх суті та норми, якою вони регулюються.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Sonata, реєстраційний номер АР 7403 ВТ, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 5 976,56 грн., яка була повністю виплачена потерпілій особі.

З метою отримання страхового відшкодування позивач на підставі ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до відповідача із заявою №154 АГ/ІЛЛ від 17.07.2014 р., в якій просив прийняти рішення про страхове відшкодування та перерахувати кошти на користь ПАТ «СТ «Іллічівське».

Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом №АВ/9271748 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також встановлену судом вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 5 466,56 грн. (вартість відновлювального ремонту у розмірі 5 976,56 грн. - 510,00 грн. франшизи).

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «СТ «Іллічівське» є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38-Б; ідентифікаційний код 25186738) суму страхового відшкодування у розмірі 5 466 (п'ять тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 56 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.03.2015 р.

Суддя В.П. Босий