ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015 р. Справа № 917/59/15

За позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгора", вул. Червонофлотська, 15, м. Полтава

про визнання договору укладеним

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Міняйло Г.Ю. довіреність № 29-14/17 від 05.01.2015 р.

від відповідача: не з'явились

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України.

Суть спору: розглядається позовна заява про визнання укладеним договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3834 "С" в редакції позивача, запропонованій за проектом, що направлений відповідачу листом № 30.1-01/3150 від 21.11.2014 р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи, направлені відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві повернулися до суду з відміткою поштового відділення: "фірма вибула".

Як роз'яснив Пленум у Постанові Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1.), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64 ГПК України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 р. гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Оскільки, необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, і господарський суд повідомив належним чином позивача та відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, тому справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Основним напрямком діяльності підприємства "Полтаватеплоенерго" є забезпечення тепловою енергією на опалення та підігрів води житлового фонду, комунально-побутових та інших об'єктів на території м. Полтави.

Позивач являється теплогенеруючою та теплопостачальною організацією в розумінні статті 1 Закону України "Про теплопостачання", як суб'єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

У свою чергу, споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до статті 1 Закону теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" забезпечує тепловою енергією у вигляді гарячої води на опалення будівлю гуртожитку по вул. Вільямса, 1, що у м. Полтаві. Вказаний житловий будинок-гуртожиток знаходиться на балансі Відкритого акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод".

Нежитлове приміщення відповідача знаходиться на першому поверсі гуртожитку по вул. Вільямса, 1 у місті Полтаві та належить відповідачу на праві приватної власності, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав від 19.05.2012 та договір купівлі-продажу цього нежитлового приміщення, загальною площею 121,9 кв.м.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що одним з основних обов'язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Проте, відповідач свій обов'язок щодо укладення договору з метою забезпечення опалення приміщення не виконав.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою приведення взаємовідносин між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії у відповідність до вимог чинного законодавства, підприємством "Полтаватеплоенерго" на адресу місцезнаходження відповідача направлено лист № 30.1-01/3150 від 21.11.2014 р. з двома примірниками договору на відпуск теплової енергії у виглядігарячої води № 3834 "С" з пропозицією підписати та повернути один примірник на адресу теплопостачальної організації у строк, визначений чинним законодавством.

Правовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії визначаються Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 р. (далі - Правила).

Згідно з п. 23 Правил, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Як зазначає позивач, будівля гуртожитку по вул. Вільямса, 1 обладнана загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії, тому проект договору містить умови щодо визначення обсягу теплової енергії на опалення згаданих приміщень споживача саме на підставі цього приладу, пропорційно займаній площі.

Відповідач у встановленому законом порядку на пропозицію укласти договір не відреагував, у відповідний строк не надіслав позивачу підписаний проект договору.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору укладеним, оскільки відповідно до закону укладення таких договорів є обовязковим.

Відповідно до статті 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Статтею 275 ГК України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

При цьому відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

В силу статті 24 Закону України "Про теплопостачання" своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є одним з основних обов'язків споживача теплової енергії.

Відповідно до статті 277 ГК України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Такими правилами у сфері теплопостачання є Правила користування тепловою енергією, затверджені постановою Кабінету міністрів України №1198 від 03.10.2007 р. (далі - Правила).

Згідно пункту 4 Правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва.

Як визначено у статті 67 ГК України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно з частинами 3, 7 статті 179 ГК України встановлено, що укладання господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання, чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Стаття 180 ГК України передбачає, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до положень ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Статтею 187 ГК України встановлено, що спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що одним з основних обов'язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з частиною 4 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Відповідно до п. 4 Правил № 1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ "Алгора" запропонований Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" договір не підписано, протоколу розбіжностей, як це передбачено ст. ст. 179-181 ГК України, до нього не складено, екземпляр договору позивачу не повернуто.

Враховуючи те, що проект договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3834 містить всі істотні умови, визначені ч. 1 ст. 638 ЦК України, а відповідач не надав доказів підписання договору, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати укладеним договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3834 "С" в редакції Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", запропонованій за проектом, що направлений Товариству з обмеженою відповідальністю "Алгора" (вул. Червонофлотська, 15, м. Полтава) листом № 30.1/3150 від 21.11.2014 р.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгора", вул. Червонофлотська, 15, м. Полтава () на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008 (р/р 260007148 в АБ "Полтава-банк", МФО 331489, ) 1218,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 23.03.2015р.

Суддя Сірош Д.М.