ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2015 р. Справа № 914/379/15

За позовом: Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради,

м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства «Сакральот», м. Львів

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Львівська міська рада, м. Львів,

про: демонтаж літнього майданчика,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників:

позивача: Томашук О.В. - дов. №36-вих-8 від 12.01.2015 року,

відповідача:Терлецький М.М. 28.11.1967 р.н. - паспорт КВ 196580 вид. Шевченківським РВ УМВС України у Л/О 18.06.1999 року, підписант згідно віписки з ЄДР ЮО та ФОП станом на 26.02.2015 року.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні позивача: не з'явився.

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до Приватного підприємства «Сакральот» про демонтаж літнього майданчика. Ухвалою від 09.02.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 19.02.2015р.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 05.03.2015 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Львівську міську раду (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1, ).

Рух справи відображено в ухвалах суду, що містяться в матеріалах справи.

В судове засідання 13.03.2015 р. представник позивача з'явився, позов підтримав із підстав викладених у позовній заяві, вимоги ухвал суду від 05.03.2015 року виконав.

В судове засідання 13.03.2015 р. представник відповідача з'явився, відзиву на позов не подав, вимог ухвали суду не виконав. Позов не визнає, мотивуючи усно тим, що не має на даний час паспорту відкритого літнього майданчика, так як йому не вигідно на даний час займатись торгівельною діяльністю, а термін дії старого паспорту №82 відкритого літнього майданчика, виданого ПП «Сакральот» 07.06.2012 року управлінням архітектури департаменту містобудування на підставі рішення комісії зі встановлення літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності по вул. Замарстинівській, 127 в м. Львові закінчився. Зазначає, що даний літній майданчик не має змоги демонтувати.

В судове засідання 13.03.2015 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищенаведене, слід зазначити, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обгрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

В судовому засіданні 13.03.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оглянувши оригінали документів, суд встановив таке.

07.06.2012 р. управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради, було видано відповідачу поспорт відкритого літнього майданчика №82 за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 127, із терміном дії з 28.05.2012 р. до 31.10.2012 р., з 01.04.2013 р. до 31.10.2013 р., з 01.04.2014 р. до 31.10.2014 р. Вказаним паспортом передбачено, що відповідач зобов'язаний забезпечити демонтаж літнього майданчика після закінчення сезонного періоду.

11.11.2014 р. працівниками відділу соціально-економічного розвитку Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради виявлено, що літній майданчик за адресою м. Львів, вул. Замарстинівська, 127, відповідачем не демонтовано, що підтверджується актом від 11.11.2014 р. (долучено до матеріалів справи а. с. 11).

13.11.2014 р. головою Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради було прийняте розпорядження №617 «Про демонтаж літнього майданчика на вул. Замарстинівська, 127».

Пунктом 1 вказаного розпорядження відповідача по справі зобов'язано демонтувати літній майданчик за вказаною адресою в термін до 23.11.2014 р.

14.11.2014 р. відповідачу скеровано примірник розпорядження рекомендованою кореспонденцію (належним чином завірену квитанцію від 14.11.2014 року міститься в матеріалах справи а. с. 22).

24.11.2014 р. комісією у складі працівників відділу соціально-економічного розвитку районної адміністрації виявлено, що відповідачем літній майданчик не демонтовано, про що складено відповідний акт від 24.11.2014 року (а. с. 12).

Актом від 24.11.2014 року підтверджено, що вимоги Розпорядження №617 від 13.11.2014 року Шевченківської районної адміністрації відповідачем не виконано, що стало підставою звернення про примусовий демонтаж літнього майданчика в судовому порядку.

На час розгляду справи судом відкритий літній майданчик не демонтовано про що сторони ствердили в судовому засіданні, відповідач такого дозволу на його встановлення суду не представив.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення .

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного :

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, встановлених законом.

Згідно з п.10 ст.10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить надання дозволу на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення.

Відповідно до ст.144 Конституції України та ч.1 ст.73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів місцевого самоврядування, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають (ч.4 ст.20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Правові підстави набуття дозволів (паспортів) на розміщення літніх майданчиків біля стаціонарних закладів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності визначені Порядком отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженим ухвалою міської ради № 2452 від 05.03.2009 року з наступними змінами та доповненнями (надалі - Порядок).

Відповідно до п.1.3 "Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м.Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності", затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009 р. №2452 ( із змінами і доповненнями), дозволи ( паспорти ) на встановлення відкритих літніх майданчиків видає управлінню архітектури департаменту містобудування на підставі позитивних висновків комісії з видачі дозволів ( паспортів) на встановлення відкритих літніх майданчиків.

Згідно з п.6.1-6.2 зазначеного вище Порядку, якщо суб'єкт підприємницької діяльності у зазначений у приписі адміністрації термін усунув виявлені порушення цього Порядку, останній повідомляє про це письмово районну адміністрацію. У разі невиконання у зазначений термін вимог припису про усунення виявлених порушень цього порядку районні адміністрації звертаються до суду з позовом про примусовий демонтаж літнього майданчика.

У відповідності до п.19.3.5 Правил благоустрою м.Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011р. №376, районні адміністрації забезпечують демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм, торговельного, холодильного та іншого обладнання, парканів, тимчасових споруд, обмежувальних паркувальних пристроїв, які перешкоджають під'їзду автомобілів швидкої медичної допомоги, міліції, пожежної, рятувальної, аварійно- відновлювальної техніки до житлових будинків, обмежувачів швидкості руху автотранспорту тощо та інших визначених споруд у м. Львові.

Згідно із п. 1.3. зазначеного Порядку дозволи (паспорти) на встановлення відкритих літніх майданчиків видає управління архітектури департаменту містобудування на підставі позитивних висновків комісії з видачі дозволів (паспортів) на встановлення відкритих літніх майданчиків.

Згідно п. 10. "Правил благоустрою м. Львова" затверджених ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011р. відкритий літній майданчик - стаціонарний або тимчасовий (щоденного демонтажу) пункт ресторанного господарства, який розташовується виключно біля стаціонарного закладу (ресторану, кафе, бару, їдальні) у теплий період року з 1 квітня по 1 листопада і не має закритого приміщення для тимчасового перебування людей.

Аналогічне поняття відкритого літнього майданчика закріплене в п. 1.2. "Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності" затверджених ухвалою Львівської міської ради № 2452 від 05.03.2009р. (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 4.1 зазначеного Порядку з наступними змінами та доповненнями, контроль за його дотриманням здійснюють районні адміністрації за місцем знаходження літнього майданчика.

Згідно з п. 6.4.2 цього Порядку підлягають демонтажу літні майданчики, на розміщення яких закінчився термін дії дозво лів (паспортів) або термін дії договорів на оренду конструктивних елементів благоустрою.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ухвали Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452 "Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності" (зі змінами і доповненнями), Шевченківською районною адміністрацією було прийнято розпорядження від 13.11.2014 р. № 617 "Про демонтаж самочинно встановленого літнього майданчика на вул. Замарстинівська, 127".

В п. 1 зазначеного розпорядження Приватне підприємство «Сакральот» зобов'язано демонтувати самочинно встановлений літній майданчик за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 127" в термін до 23.11.2014 року. Дане розпорядження для виконання направлено позивачем в адресу ПП «Сакральот» 14.11.2014 року, про що у справі є докази і отримання такого не заперечується відповідачем.

Однак, дане розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №617 від 13.11.2014 року «Про демонтаж літнього майданчика на вул. Замарстинівській, 127» на час прийняття рішення у даній справі відповідач не виконав.

Вимоги розпоряджень районної адміністрації відповідач не виконав, дозвільних документів, які б підтверджували правомірність встановлення літнього майданчика відповідач суду не надав, як і не надав доказів добровільного демонтажу та виконання розпорядженя Шевченківської районної адміністрації.

Не надано відповідачем жодних належних і допустимих доказів погодження проекту літнього майданчика та видачу паспорта на його розміщення станом на час розгляду справи.

Зазначені усні твердження відповідача не обґрунтовані і не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, а саме : не надано доказів, які б підтверджували право власності відповідача на спірний об'єкт, як і не подано доказів, що спірний літній майданчик є об'єктом нерухомого чи будь-якого іншого майна .

Відповідно до Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 19.10.2006р. № 219, районна адміністрація має право звертатись у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами для реалізації завдань та виконання покладених на неї повноважень.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно пункту 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року №18, у випадку, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що докази видачі відповідачу паспорта для розміщення відкритого літнього майданчика суду не надано, докази його демонтажу станом на день розгляду справи у матеріалах справи відсутні, сторонами не подані, клопотань про неможливість подання таких доказів відповідач не заявляв, суд приходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані наданими доказами і підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір, сплачений позивачем підлягає до стягнення з відповідача в сумі 1218,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 27, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Приватне підприємство «Сакральот» (79019, м. Львів, вул. Замарстинівська, 127, ідентифікаційний ) демонтувати літній майданчик, розташований за адресою: м.Львів, вул. Замарстинівська, 127.

Стягувач: Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради (адреса: 79019, м.Львів, вул.Липинського, 11, ).

3. Стягнути з Боржника: Приватного підприємства «Сакральот» (79019, м. Львів, вул. Замарстинівська, 127, ідентифікаційний ) на користь Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (адреса: 79019, м.Львів, вул.Липинського, 11, ) 1 218, 00 грн. - понесених витрат на сплату судового збору.

4.Накази видати відповідно до вимог ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.03.2015 р.

Суддя Долінська О.З.