ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. Справа № 911/367/15

Господарський суд Київської області у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного концерна "Укроборонпром",

04119 м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Дегтярівська, буд. 36

до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут аеропружних систем",

98112, Автономна Республіка Крим, м. Феодосія, вул. Гарнаєва, буд. 85

про стягнення 4 833 142,47 грн.

за участю представників:

позивача - Смалюк Р.В. (довіреність від 23.06.2014 № Д-1044/2014);

відповідача - не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного концерна "Укроборонпром" (далі - позивач) до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут аеропружних систем" (далі - відповідач) про стягнення 4 833 142,47 грн., з яких: 4 820 000,00 грн. - основний борг, 13 142,47 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за договорами позики від 09.01.2014 № UOP-2.011-12-Д-14 та від 19.12.2013 № UOP-2.011-114-Д-13.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.02.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 03.03.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 4454/15 від 27.02.2015) позивачем подано письмові пояснення з документами на виконання вимог ухвали суду від 04.02.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 4821/15 від 03.03.2015) позивачем подано документи для долучення до матеріалів справи.

У судове засідання 03.03.2015 представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 04.02.2015 не виконав, розгляд справи відкладено на 17.03.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 5960/15 від 16.03.2015) позивачем подано до матеріалів справи додаткові докази.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 6087/15 від 17.03.2015) позивачем подано копію транспортної накладної.

У судовому засіданні 17.03.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги, відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII, у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим судам та забезпечено розгляд, зокрема, господарських справ господарського суду Автономної Республіки Крим - господарським судом Київської області.

У зв'язку з надходженням до господарського суду Київської області (вх. № 134/14 від 08.04.2014) повідомлення Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" про тимчасове призупинення приймання до пересилання поштових відправлень адресованих одержувачам населених пунктів Автономної Республіки Крим, з метою забезпечення процесуальних прав відповідача, ухвалами суду від 04.02.2015 та від 03.03.2015, запропоновано позивачу направити копії ухвал про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи на адресу відповідача кур'єрською службою доставки та надати суду докази відправки зазначених ухвал.

В якості доказу направлення на адресу відповідача копій ухвал господарського суду Київської області від 04.02.2015 та від 03.03.2015, позивачем подано до матеріалів справи копії транспортних накладних від 16.02.2015 № 50 та від 04.03.2015 № 09, а також копію транспортної накладної про доставку відправлення згідно з транспортною накладною від 04.03.2015 № 09 на адресу відповідача.

Окрім того, судом здійснювалось повідомлення відповідача про час, дату та місце судового засідання шляхом надіслання телефонограми, як то передбачено в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/2014, проте, вказані телефонограми не отримано відповідачем з причин відсутності зв'язку, докази цього містяться в матеріалах справи.

Також, відповідно до вищезазначеного інформаційного листа, судом розміщено інформацію про дату і час судового засідання на сторінці господарського суду Київської області (у розділі «Новини та події суду) офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), докази цього також містяться в матеріалах справи.

Відтак, суд здійснив всі заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи № 911/367/15.

Нез'явлення у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 17.03.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Державним концерном "Укроборонпром" (далі - позикодавець) та Державним підприємством "Науково-дослідний інститут аеропружних систем" (далі - позичальник) укладено договір позики від 19.12.2013 № UOP-2.011-114-Д-13 (далі- Договір 1) та договір позики від 09.01.2014 № UOP-2.011-12-Д-14 (далі-Договір 2), (разом далі - Договори).

Відповідно до пунктів 1.1. Договорів, позикодавець передає позичальнику у якості поворотної фінансової допомоги грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, визначеними цим Договором.

Згідно з пунктами 1.2. Договорів, позика є безпроцентною.

Відповідно до пункту 2.1. Договору 1, сума позики за договором становить 1 820 000,00 грн.

Відповідно до пункту 2.1. Договору 2, сума позики за договором становить 3 000 000,00 грн.

Пунктами 3.1 Договорів передбачено, що позикодавець протягом тридцяти банківських днів з дати укладення Договору перераховує суму позики в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника.

Відповідно до пункту 4.1. Договору 1, перебіг строку, на який надається позика, починається з моменту перерахування коштів позичальнику відповідно до пункту 3.1. договору і закінчується 17.12.2014.

Згідно з пунктом 4.1. Договору 2, перебіг строку, на який надається позика, починається з моменту перерахування коштів позичальнику відповідно до пункту 3.1. договору і закінчується 05.01.2015.

Позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві суму позики до кінця строку, на який вона надана (пункти 5.1 Договорів).

Відповідно до пунктів 5.3. Договорів, повернення суми позики здійснюється в безготівковий формі шляхом перерахування позичальником грошових коштів на поточний рахунок позикодавця.

Договір 1 набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту виконання позичальником своїх зобов'язань за договором у повному обсязі. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов'язань за договором (пункт 9.3 Договору 1).

Договір 2 є укладеним з моменту перерахування позичальникові позики (першої частини позики) і діє до моменту виконання позичальником своїх зобов'язань за договором у повному обсязі, закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов'язань за даним договором (пункт 8.4. Договору 2).

На виконання умов Договорів, позивач перерахував на рахунок відповідача 1 820 000,00 грн., відповідно до Договору 1, що підтверджується платіжним дорученням від 19.12.2013 № 2707 та 3 000 000,00 грн., відповідно до Договору 2, що підтверджується платіжним дорученням від 09.01.2014 № 12. Окрім того, на підтвердження перерахування сум позик на рахунок відповідача, позивачем подано банківські виписки за 19.12.2013 та за 09.01.2014.

Копії зазначених платіжних доручень та оригінали банківських виписок містяться в матеріалах справи.

Отже, позивач належним чином та у повному обсязі виконав зобов'язання з перерахування коштів відповідачу за Договорами.

На підтвердження наявності заборгованості, позивачем у матеріали справи надано оригінали банківських довідок Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк»» від 18.02.2015 № КІЕ-52/278, Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» від 17.02.2015 № 1738/55.2-502/22, Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» від 19.02.2015 № 5-70-22/547 та Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» від 19.02.2015 № 153-1/2-224, які засвідчені підписами уповноважених осіб банківських установ та скріплені відбитками їх печаток, відповідно до яких кошти від відповідача на рахунки позивача, що відкриті у цих банках, за Договорами не надходили.

Отже, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем з погашення сум позики у розмірі 4 820 000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладені Договори за правовою природою є договорами позики, за якими, згідно з статтею 1046 Цивільного кодексу України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На підставі аналізу вищезазначених норм чинного законодавства, дослідження матеріалів та всебічного розгляду всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу за Договорами у розмірі 4 820 000,00 грн. є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а, отже, підлягає задоволенню.

У зв'язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання, позивач також заявляє вимогу про стягнення з відповідача 13 142,47 грн. 3 % річних у порядку частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою всебічного, повного і об'єктивного розгляду обставин справи, суд здійснив перерахунок розміру 3 % річних та з'ясував, що наданий позивачем розрахунок є арифметично вірним, відповідає обставинам справи, здійснений позивачем з урахуванням термінів виникнення зобов'язань з повернення сум позик, а тому, позовна вимога про стягнення 3 % річних у розмірі 13 142,47 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 73 080,00 грн., відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Науково-дослідний інститут аеропружних систем" (98112, Автономна Республіка Крим, м. Феодосія, вул. Гарнаєва, буд. 85, ) на користь Державного концерна "Укроборонпром" (04119 м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Дегтярівська, буд. 36, ) 4 820 000 (чотири мільйони вісімсот двадцять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 13 142 (тринадцять тисяч сто сорок дві) грн. 47 коп. 3 % річних та 73 080 (сімдесят три тисячи вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 23.03.2015.

Суддя С.О. Саванчук