ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

16.03.2015 року Справа № 904/10022/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Науменка І.М.

секретар: Сусла Я.Б.

за участю:

від скаржника: Никитенко Є.В., представник, довіреність №19979/04-62-ю-026 від 21.07.14;

від боржника: Пустовойт Ю.Є., представник, довіреність № 1/12 від 09.12.14;

інші учасники провадження у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 року

у справі № 904/10022/14

за заявою Приватного підприємства "БАЗІС-ОПТ", м. Дніпропетровськ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 року у справі № 904/10022/14 (суддя Калиниченко Л.М.) Приватне підприємство "БАЗІС-ОПТ", м. Дніпропетровськ визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 4 місяці (до 29.04.2015 року). Ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Морозова Ігоря Анатолійовича, якого зобов'язано вчинити певні дії.

Не погодившись з постановою господарського суду, Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 року у справі № 904/10022/14 та припинити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- ПП "БАЗІС-ОПТ" перебуває на податковому обліку в ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська;

- характер господарських операцій боржника свідчить про мінімізацію податкових зобов'язань та вказує на ознаки здійснення фіктивної господарської діяльності боржника;

- судом першої інстанції не було належним чином досліджено всіх обставин справи та прийнято передчасне рішення про визнання боржника банкрутом;

- судом не прийнято до уваги, що ліквідатором не було надано ДПІ заяви про припинення платника податків за формою № 8-ОПП, проміжного ліквідаційного балансу боржника та первинних документів фінансово-господарської діяльності, що в свою чергу позбавило можливості провести позапланову податкову перевірку та, у разі виявлення податкової заборгованості заявити грошові вимоги до боржника.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 18.02.2015 року.

18.02.2015 року на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло клопотання скаржника про розгляд апеляційної скарги без участі повноважного представника ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 16.03.2015 року. Зобов'язано скаржника подати суду докази звернення до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про визнання грошових вимог до боржника по сплаті податкового зобов'язання у встановленому законом порядку або відповідне письмове пояснення.

Представник скаржника в судовому засіданні 16.03.2015 року надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Ліквідатор банкрута у відзиві на апеляційну скаргу та представник боржника в судових засіданнях 18.02.2015 року та 16.03.2015 року просили припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 року у даній справі.

Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання 16.03.2015 року своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представників скаржника та боржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне припинити апеляційне провадження у даній справі з урахуванням наступного.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року прийнято до розгляду заяву Приватного підприємства "БАЗІС-ОПТ", м. Дніпропетровськ про порушення провадження у справі про банкрутство (а. с. 1-2).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2014 року порушено провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "БАЗІС-ОПТ". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів із наслідками, передбаченими статтею 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (а. с. 77-79).

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 року Приватне підприємство "БАЗІС-ОПТ", м. Дніпропетровськ визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 4 місяці (до 29.04.2015 року). Ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Морозова Ігоря Анатолійовича, якого зобов'язано вчинити певні дії (а. с. 83-87).

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом .

За вимогами частини 1 статті 2 Закону провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України визначає серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Нормами статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

У відповідності до статті 1 Закону учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Як встановлено статтею 1 Закону, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Цією статтею також визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2014 року в порядку статті 95 Закону, що передбачає особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 року боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 4 місяці, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Морозова І.А.

Особливості та порядок заявлення кредиторами претензій до боржника, що ліквідується в порядку статті 95 Закону, визначені положеннями частини 3 статті 95 Закону та передбачають, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство боржника, який ліквідується власником, особа може набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

У зв'язку з наведеним, органи державної податкової служби та інші державні органи є кредиторами неплатоспроможних боржників, якщо вони мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Ця норма міститься в статті 210 Господарського кодексу України. Однак, вказана норма не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство.

Таким чином, особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише у разі подання у встановленому порядку заяви з грошовими вимогами до боржника. Тільки після цього, така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Відповідна правова позиція підтверджується судовою практикою, зокрема постановами Вищого господарського суду України від 10.07.2013 року у справі № 916/832/13, від 18.02.2014 року у справі № 904/4862/13, від 19.03.2014 року у справі № 904/8503/13.

Оскільки офіційне оприлюднення публікації про порушення провадження у справі про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет було здійснено 30.12.2014 року за № 13156 (а. с. 90), то Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська мала право заявити свої вимоги протягом місяця з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

На час подання апеляційної скарги Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська в порядку , визначеному частиною 3 статті 95 Закону не зверталась із заявою до господарського суду з вимогами до Приватного підприємства "БАЗІС-ОПТ" в зв'язку з наявністю заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів).

В апеляційній скарзі Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська жодним чином не посилається на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів).

Слід звернути увагу, що додана до відзиву на апеляційну скаргу копія Акту № 46/04-62-22-3/39020030 від 12.01.2015 року (а. с. 125-129) свідчить про те, що ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська було проведено 12.01.2015 року документальну позапланову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість ПП "БАЗІС-ОПТ" під час здійснення взаємовідносин із платниками податків ТОВ "ЛОКО-С" за червень-вересень 2014 року та ТОВ "ДОККОС" за червень і серпень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку.

Проте, із листа Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровському районі № 4834/01-62-10-019 від 11.02.2015 року вбачається, що податковий борг у ПП "БАЗІС-ОПТ" відсутній (а. с. 139-140).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 року скаржника зобов'язано подати суду докази звернення до господарського суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника по сплаті податкового зобов'язання у встановленому законом порядку або відповідне письмове пояснення.

В судовому засіданні апеляційного господарського суду 16.03.2015 року представник скаржника повідомив про те, що із заявою з грошовими вимогами до боржника ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська станом на 16.03.2015 року не зверталась.

Отже, станом як на час звернення з апеляційною скаргою, так і на час розгляду судом апеляційної скарги доказів звернення до господарського суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська не представила до апеляційного господарського суду.

Крім цього, необхідно зазначити, що посилання скаржника на те, що ліквідатором не було надано ДПІ заяви про припинення платника податків за формою № 8-ОПП не може бути прийнято колегією суддів апеляційного господарського суду, оскільки копія Витягу з Журналу реєстрації заяв, повідомлень, інших документів про припинення чи зняття з обліку платників податків (6-ОПП), додана до апеляційної скарги, свідчить про те, що Державну податкову інспекцію у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська було повідомлено державним реєстратором про припинення платника податків за рішенням власника (власників).

Таким чином, враховуючи викладені обставини та аналіз норм законодавства щодо порядку визнання кредитором у справі про банкрутство колегія суддів дійшла висновку, що Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області на час подання апеляційної скарги не набула статусу кредитора боржника або іншого учасника провадження у справі про банкрутство.

За таких обставин, Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області не набула права апеляційного оскарження прийнятої у справі постанови відповідно до положень статті 91 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до частини 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що подана Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області апеляційна скарга на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 року не підлягає розгляду в господарському суді в порядку апеляційного провадження.

З урахуванням викладеного, апеляційне провадження, порушене за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області, підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, як таке, що помилково порушене.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 80, статтями 86, 91, 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 року у справі № 904/10022/14.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко