РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015Справа №910/29538/14

За позовомВідкритого акціонерного товариства «Турбоатом»
доПублічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідачаФонду гарантування вкладів фізичних осіб
прозобов'язання вчинити дії
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Вязьньов Д.С.
від відповідача:не з'явився
від третьої особи:Фурман Р.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство «Турбоатом» (надалі - «Товариство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» (надалі - «Банк») про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що в порушення умов договору про надання банківської гарантії №0422/02-Г від 22.04.2011 р. відповідачем не здійснено перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача, у зв'язку з чим позивачем заявлено вимогу про зобов'язання відповідача перерахувати грошові кошти у розмірі 1 811 626,10 дол. США, що еквівалентно 28 714 273,68 грн. на з рахунку покриття банківської гарантії на поточний рахунок позивача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.12.2014 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 02.02.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.02.2015 р. розгляд справи відкладено на 23.02.2015 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.02.2015 р. залучено до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, розгляд справи відкладено на 16.03.2015 р.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №33360405.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Представник третьої особи в судове засідання з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, надав пояснення по суті спору.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2011 р. між Банком (гарант) та Товариством (принципал) було укладено договір про надання банківської гарантії №0422/02-Г (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору в редакції додаткового договору про внесення змін та доповнень від 07.06.2013 р. в забезпечення зобов'язань принципала перед Відкрити акціонерним товариством «УкрГідроенерго» (бенефіціар), що випливають з контракту «Закупівля проектування, поставки та встановлення установок для реконструкції турбін для ДніпроГЕС-2», ідентифікаційний номер UHE/C-TD2-24/09 від 16.03.2011 р. (контракт), гарант надає письмове зобов'язання (банківська гарантія) сплатити бенефіціару грошові кошти на суму 14 415 223,20 грн. у випадку, якщо принципал повністю або частково не виконає свої зобов'язання, що випливають з контракту. Виплата коштів банківської гарантії може бути здійснена після надання бенефіціаром письмової вимоги гаранту про їхню оплату.

За змістом п. 2.1.1 Договору гарант зобов'язується надати банківську гарантію терміном дії з 22.04.2011 р. по 18.11.2014 р. включно, на англійській мові за формою, визначеною додатком №1 до цього договору.

Пунктом 2.1.3 Договору визначено, що гарант зобов'язується відкрити рахунок покриття банківської гарантії №46 для перерахування грошових коштів принципалом, які є забезпечення зобов'язань останнього.

Відповідно до п. 2.3.2 Договору в редакції додаткового договору про внесення змін та доповнень від 07.06.2013 р. принципал зобов'язується перерахувати грошові кошти в сумі не менше 1 811 626,10 дол. США на рахунок покриття банківської гарантії, зазначений в п. 2.1.3 даного договору, з метою забезпечення виконання своїх зобов'язань перед гарантом.

Згідно з п. 6.5 Договору повернення коштів з рахунку покриття банківської гарантії №46 буде здійснено на підставі письмової заяви принципала після припинення дії банківської гарантії згідно п. 4.1 цього договору.

22.04.2011 р. між Товариством (заставодавець) та Банком (заставодержатель) був укладений договір застави №0422/2-Г/S-1, за змістом якого позивач передав в заставу відповідачу майнові права на грошові кошти в сумі 1 811 626,10 дол. США (в редакції додаткового договору про внесення змін та доповнень від 07.06.2013 р.) в забезпечення зобов'язань за Договором.

На виконання умов Договору позивач перерахував на рахунок покриття банківської гарантії грошові кошти, які станом на момент звернення до суду становили суму 1 811 626,10 дол. США, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача.

25.11.2014 р. позивач направив на адресу відповідача заяву, в якій просив повернути грошові кошти у розмірі 1 811 626,10 дол. США з рахунку покриття банківської гарантії на поточний рахунок у зв'язку з закінченням терміну дії банківської гарантії за Договором.

Спір у справі виник у зв'язку з безпідставною відмовою відповідача повернути грошові кошти у відповідності до умов Договору.

Договір є договором банківської гарантії, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання в т.ч. Глави 49 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч. 1 ст. 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана.

За змістом п. 2.1.1 Договору гарант зобов'язується надати банківську гарантію терміном дії з 22.04.2011 р. по 18.11.2014 р. включно, на англійській мові за формою, визначеною додатком №1 до цього договору.

Таким чином, строк дії банківської гарантії, наданої Банком за Договором, був встановлений до 18.11.2014 р. включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 568 Цивільного кодексу України Зобов'язання гаранта перед кредитором припиняється у разі: 1) сплати кредиторові суми, на яку видано гарантію; 2) закінчення строку дії гарантії; 3) відмови кредитора від своїх прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов'язків за гарантією.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що банківська гарантія припиняється: по закінченні терміну, на який вона видана, якщо в цей термін від бенефіціар не поступила письмова вимога про оплату; з припиненням зобов'язань принципала, в забезпечення яких вона була видана; у силу підстав, передбачених чинним законодавством України; у разі повернення оригінального примірника банківської гарантії гаранту.

Матеріалами справи та пояснення представника позивача підтверджується відсутність вимог бенефіціара (ЗАТ «УкрГідроенерго») про виконання боржником зобов'язань за контрактом під час дії банківської гарантії за Договором (у період з 22.04.2011 р. по 18.11.2014 р.), а відтак суд приходить до висновку, що з 19.11.2014 р. зобов'язання Банку як гаранта перед Товариством припинилися.

Згідно з п. 6.5 Договору повернення коштів з рахунку покриття банківської гарантії №46 буде здійснено на підставі письмової заяви принципала після припинення дії банківської гарантії згідно п. 4.1 цього договору.

25.11.2014 р. позивач направив на адресу відповідача заяву, в якій просив повернути грошові кошти у розмірі 1 811 626,10 дол. США з рахунку покриття банківської гарантії на поточний рахунок у зв'язку з закінченням терміну дії банківської гарантії за Договором.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (стаття 1074 Цивільного кодексу України).

Із матеріалів справи вбачається, що 02.09.2014 р. Правлінням Національного банку України прийнята постанова № 545 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» до категорії неплатоспроможних». На підставі вищевказаної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.09.2014 року прийнято рішення № 79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК», згідно якого в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» з 03.09.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, а саме з 03.09.2014 р. по 03.12.2014 р. та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Банку.

Положеннями статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 1 вказаного Закону унормовано, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банків.

Відповідно до статті 2 Закону кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Згідно із ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду; уповноважена особа Фонду має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі Договору у відповідача перед позивачем виникли зобов'язання, зокрема, щодо виконання повернення коштів з рахунку покриття банківської гарантії.

Однак, у зв'язку із введенням у відповідача тимчасової адміністрації, останній не виконав свої зобов'язання, зокрема, не здійснив повернення грошових коштів у розмірі 1 811 626,10 дол. США з рахунку покриття банківської гарантії.

Таким чином, враховуючи, що відповідач є кредитором позивача за Договором щодо виконання відповідачем зобов'язань за зазначеним договором, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про перерахування коштів, які знаходяться на рахунку покриття банківської гарантії у відповідача, є саме вимогою кредитора та не може бути виконана відповідачем в силу положень ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку із введенням у відповідача тимчасової адміністрації з 03.09.2014 р. (оскільки зобов'язання з повернення банківської гарантії виникло після введення тимчасової адміністрації).

Більш того, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23.12.2014 р. № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКТИВ-БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2014 р. № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Банку.

Таким чином, станом на момент звернення позивача до суду та розгляду справи по суті уповноваженими органами було розпочато процедуру ліквідації Банку.

Статтею 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Крім того, частиною 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

За змістом ч.ч. 2 та 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів» вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Положеннями статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 1 та 2 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частиною 4 вказаною вище статті передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

До того ж, відповідно до п. 4.27 рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012 р. «Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку», уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за винятком погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують здійснення процедури ліквідації.

Таким чином, враховуючи прийняте рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію Банку, задоволення вимог кредиторів банку, зокрема Товариства, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог Товариства до Банку з викладених в позові правових підстав необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Турбоатом» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.03.2015 р.

Суддя В.П. Босий