ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Справа № 922/4781/14
Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Овечкін В.Е. - головуючого,
Чернов Є.В., Цвігун В.Л.
за участю представників: ПуАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" розглянув касаційну скаргу Козак Н.В. публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12 січня 2015 року
у справі№ 922/4781/14 господарського суду Харківської області
за позовомпублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доКвартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова
простягнення коштів
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.11.2014 року (суддя Присяжнюк О.О.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків, на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - 157 542,60грн., пеню в сумі 2440,13грн., інфляційних нарахувань в сумі 20 869,90грн., 3% річних в сумі 6095,56грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 4 178,19грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015р. (судді: Бондаренко В.П., Россолов В.В., Тихий П.В.) рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2014 року залишено без зміни.

Мотивуючи зменшення пені, яку належить стягнути з відповідача суди зазначили, що в сукупності обставини, на які посилався відповідач у своєму клопотанні про зменшення розміру штрафних санкцій, а саме, те, що всі кошти, які є в наявності МОУ спрямовуються на підвищення обороноздатності України, є винятковими та такими, що є підставою для задоволення клопотання та зменшення розміру пені на 90% та, відповідно, стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 2440,13грн.

Позивач в касаційній скарзі просить постанову апеляційного господарського суду та рішення господарського суду першої інстанції в частині стягнення пені скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, вимоги позову в частині стягнення 21961, 18 грн задовольнити.

Відповідач у відзиві проти доводів скарги заперечує, доводить, що є бюджетною установою, порушення зобов'язання мотивує неналежним фінансуванням, з огляду на що свою вину заперечує, вважаючи, що в такому випадку підстави для притягнення його до цивільно-правової відповідальності відсутні, просить оскаржувані судові рішення залишити без зміни, в задоволенні скарги відмовити.

Вищий господарський суд України, розглянувши доводи касаційної скарги, відзиву, приходить до висновку, що касаційні скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Скаржник не погодився з висновками судів попередніх інстанцій в частині зменшення пені, що скаржник вважає як надмірне та необгрунтоване.

Мотивуючи застосування права на зменшення заявленої до стягнення пені на 90% за неналежне виконання зобов'язання з оплати природного газу, суд керувався нормами ст.ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України.

Касаційна інстанція вважає, що такого висновку господарський суд дійшов без урахування обставин справи та вимог процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Право місцевого господарського суду при прийнятті рішення зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, передбачено також пунктом 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

Як роз'яснено в п.3.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Таким чином, законом надано право суду зменшити неустойку, яка є надмірною порівняно з наслідками порушення грошового зобов'язання, що спрямовано на встановлення балансу між мірою відповідальності і дійсного (а не можливого) збитку, що завданий правопорушенням, а також проти зловживання правом.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

Касаційна інстанція вважає, що питання щодо меж зменшення неустойки повинно розглядатися із врахуванням принципу змагальності сторін з виконанням вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України.

Проте, задовольняючи клопотання відповідача про зменшення суми заявленої до стягнення пені, суд не перевірив належним чином обставини, якими заявник обґрунтував клопотання, не встановив, якими доказами підтверджуються ті обставини, не навів мотивів неврахування обставин, якими позивач підтверджує свій фінансовий стан та заперечує проти зменшення пені з огляду на незадовільні фінансові результати, не врахував, як це впливає на співвідношення інтересів сторін, не встановлено виняткової сукупності обставин, які б свідчили про наявність підстав для зменшення розміру стягуваної неустойки аж на 90%.

Судом не обґрунтовано, як співвідноситься зменшення пені на 90% в інтересах обох сторін, тому касаційна інстанція вважає, що таке зменшення не є співрозмірним в контексті інтересів позивача.

Таким чином, судам також належить надати оцінку доводам позивача, який вправі доводити, що нарахована ним неустойка не є надмірною і співвідноситься із наслідками порушення зобов'язання.

При оцінці обставин в обґрунтування підстав для зменшення неустойки суд прийняв до уваги лише доводи відповідача - боржника і не врахував інтереси позивача, висновків та мотивів позивача щодо підстав для зменшення неустойки, співмірності зменшення не оцінював, мотивів їх відхилення не навів.

Судам належить надати оцінку обставинам, які зумовили неналежне виконання відповідачем зобов'язань з оплати та їх вплив на негативні наслідки, які виникли у позивача, в залежності від чого оцінити співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій із розміром збитків кредитора та співмірність зменшення в інтересах обох сторін.

Згідно імперативних вимог ст.ст.111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України у касаційній інстанції скарга (подання) розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням.

Касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту приписів ст.233 ГК України, ч.3 ст.551 ЦК України та п.3 ст.83, ч.ч.1,2 ст.101, ст.ст.111-5, 111-7 ГПК України повноваження на зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) мають саме суди першої та апеляційної інстанцій за умови встановлення відповідних обставин.

Зважаючи на викладене та вимоги ч. 2 ст. 111-7 ГПК України, відповідно до яких касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення попередніх судових інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи для нового розгляду.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 107, 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015р. та рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2014 року у справі № 922/4781/14 господарського суду Харківської області скасувати .

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий, суддя В. Овечкін

судді Є. Чернов

В. Цвігун