ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.03.2015 Справа № 920/4/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача: Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон», м. Конотоп Сумської області

про стягнення 226 920 грн. 70 коп.

Суддя В.Л.Котельницька

Представники сторін:

від позивача - Р.Р.Ахметов (довіреність № 14-139 від 13.05.2014)

від відповідача - В.М.Рибець (довіреність № 4274 від 17.12.2014)

За участю секретаря судового засідання - Ю.О.Зері

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором купівлі-продажу №13/2443-ТЕ-29 від 28.12.2012 у сумі 226920 грн. 70 коп., а саме: інфляційні збитки - 62259 грн. 31 коп., 3% річних - 29561 грн. 23 коп.. пеня - 135100 грн. 16 коп., а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Відповідач подав відзив №221 від 26.01.2015 на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить суд в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Представником позивача були надані суду пояснення (вхідний реєстраційний № 1636 від 11.02.2015) стосовно відзиву відповідача, у яких позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, а заперечення відповідача проти позову вважає безпідставними.

Відповідачем були подані до суду доповнення до відзиву № 358 від 05.02.2015, у яких відповідач пояснює, що несвоєчасність оплати за поставлений природний газ виникла не з вини відповідача, а через несвоєчасність перерахування відповідачеві з держбюджету України субсидій, які відповідач переховував позивачу, як це було обумовлено спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання. Також у доповненнях до відзиву відповідач просить суд зменшити суму пені до 1 грн.

25.02.2015 відповідачем були подані до суду для долучення до матеріалів справи документи на підтвердження обставин, викладених у відзиві на позов та доповненнях на відзив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012 між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (позивачем у справі) та Державним підприємством «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (відповідачем у справі) був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 13/2443-ТЕ-29, за умовами якого позивач передав у власність відповідача протягом січня-квітня 2013 року та червня-грудня 2013 року природний газ на загальну суму 4095760 грн. 19 коп.

Відповідно до умов п.п.1.2 п.1 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем (відповідачем к справі) виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 укладеного договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» збитки теплоенергогенеруючих та теплопостачальних організацій внаслідок надання пільг з оплати за спожиту теплову енергію окремим категоріям споживачів повністю відшкодовуються за рахунок джерел фінансування, визначених законами України, які передбачають відповідні пільги.

Згідно з ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України.

Розрахунки за газ проводяться, як в порядку, визначеному договором, так і в порядку, визначеному спеціальними нормативними актами. Таким нормативним актом є, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету та надання пільг, субсидій та компенсацій».

У відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, між сторонами у справі були підписані спільні протокольні рішення, відповідно до яких встановлено порядок проведення взаєморозрахунків між сторонами.

Так, спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №875 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 17.04.2013 з урахуванням Додаткової угоди від 01.06.2013 сторони погодили, що отримані від Департаменту фінансів Сумської області державної адміністрації (Сторона №2) кошти на пільги та субсидії в сумі 304753,00 грн. за січень 2013 року, ДП «АВІАКОН» (Сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012 №13/2443-ТЕ-29.

Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 24.04.2013 № 1221 на перерахування 304753,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП «АВІАКОН», кошти в сумі 304753,00 грн. 27.06.2013 були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №876 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 17.04.2013 Сторони погодили, що отримані від Сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 300972,00 грн. за лютий 2013 року, ДП «АВІАКОН» (Сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012 №13/2443-ТЕ-29.

Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 24.04.2013 №1222 на перерахування 300972,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП «АВІАКОН», кошти в сумі 300972,00 грн. 27.06.2013 були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1019 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 14.05.2013 сторони погодили, що отримані від Сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 289958,00 грн. за березень 2013 року, ДП «АВІАКОН» (Сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.12 №13/2443-ТЕ-29.

Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 21.05.2013 №1481 на перерахування 289958,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП «АВІАКОН», кошти в сумі 289958 грн. 30.07.2013 були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1063 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 17.05.2013 сторони погодили, що отримані від Сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 172917,00 грн. за квітень 2013 року, ДП «АВІАКОН» (Сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012 №13/2443-ТЕ-29.

Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 21.05.2013 №1482 на перерахування 172917,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП «АВІАКОН», кошти в сумі 172917,00 грн. 30.07.13 були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №194 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 30.01.2014 сторони погодили, що отримані від Сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 780883,00 грн. за травень-грудень 2013 року, ДП «АВІАКОН» (Сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012 №13/2443 -ТЕ-29.

Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 21.02.2014 №512 на перерахування 780883,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП «АВІАКОН», кошти в сумі 780883,00 грн. 21.02.2014 були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №291 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 14.02.2014 сторони погодили, що отримані від Сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 299056,00 грн. за січень 2014 року, ДП «АВІАКОН» (Сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012 №13/2443-ТЕ-29.

Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 21.02.2014 №511 на перерахування 299056,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП «АВІАКОН», кошти в сумі 299056,00 грн. 21.02.2014 були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №502 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 12.03.2014 сторони погодили, що отримані від Сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 292837,00 грн. за лютий 2014 року, ДП «АВІАКОН» (Сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012 №13/2443-ТЕ-29.

Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 13.03.2014 №753 на перерахування 292837,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП «АВІАКОН», кошти в сумі 292837,00 грн. 21.03.2014 були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №788 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 03.04.2014 сторони погодили, що отримані від Сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 275681,00 грн. за березень 2014 року, ДП «АВІАКОН» (Сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2013 року гідно з договором від 28.12.2012 №13/2443-ТЕ-29.

Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 16.04.2014 №987 на перерахування 275681,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП «АВІАКОН», кошти в сумі 275681,00 грн. 15.04.2014 були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1066 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 12.03.2014 сторони погодили, що отримані від Сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 145963,00 грн. за квітень 2014 року, ДП «АВІАКОН» (Сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012 №13/2443-ТЕ-29.

Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 19.05.2014 №1406 на перерахування 145963,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП «АВІАКОН», кошти в сумі 145963,00 грн. 26.05.2014 були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1475 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 04.07.2014 сторони погодили, що отримані від Сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 32586,00 грн. за травень-червень 2014 року, ДП «АВІАКОН» (Сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012 №13/2443-ТЕ-29.

Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 22.06.2014 №1941 на перерахування 32586,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП «АВІАКОН», кошти в сумі 32586,00 грн. 22.07.2014 були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Таким чином, підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

З урахування вищевикладеного відповідач вважає, що у позивача відсутні підстави для стягнення пені, передбаченої підпунктом 7.2 пункту 7 Договору купівлі продажу природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Позивач проти твердження відповідача стосовно того, що підписанням вищезазначених спільних протокольних рішень сторони фактично змінили порядок розрахунків і тому у даному випадку має місце новація, заперечує та зазначає, що заміна первісного зобов'язання новим зобов'язанням за домовленістю між тими ж сторонами (новація) у відповідності до частини 2 статті 604 Цивільного кодексу України передбачає припинення зобов'язання, а у даному випадку припинення зобов'язання не відбувалось і такі наслідки не були встановлені спільними протокольними рішеннями, укладеними між сторонами.

Суд погоджується з такою позицією позивача, оскільки характерним для новації є саме укладання нового зобов'язання, а не заміна його частини, що є підставою для припинення попереднього зобов'язання, при цьому нове зобов'язання укладається між тими ж сторонами, а спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету таких ознак не містять.

Однак, суд зазначає про відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої підпунктом 7.2 пункту 7 договору поставки природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, оскільки уклавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та постачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

Отже, для застосування санкцій, передбачених підпунктом 7.2 пункту 7 договору поставки природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та постачання, які діяли на момент розгляду справи.

Стосовно оплати за спожитий природний газ в сумі 1200154,19 грн. за рахунок власних коштів відповідача (відповідні копії платіжних доручень містяться в матеріалах справи), суд зазначає наступне:

З матеріалів справи, зокрема, з розрахунків штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних, наданих позивачем, вбачається, що санкції, нараховані відповідачу за зобов'язаннями за січень 2013 року склали: 16632,86 грн. пені, 3326,58 грн. сума 3% річних; за зобов'язаннями, які виникали у лютому 2013 року - 20468,58 грн. пені, 4104,79 коп. - сума 3% річних, 544,55 грн. інфляційних збитків; за зобов'язаннями, які виникли у березні 2013 року - 19802,22 грн. пені, 4032,04 грн. - сума 3% річних, 579,88 грн. інфляційних збитків; за зобов'язаннями квітня 2013 року - 9242,15 грн. пені, 1932,67 грн. - сума 3% річних; за зобов'язаннями червня 2013 року - 4904,94 грн. пені, 1310,45 грн. - сума 3% річних, 584,76 грн. інфляційних збитків; за зобов'язаннями липня 2013 року - 4940,22 грн. пені, 1189,62 грн. - сума 3% річних, 904,98 грн. інфляційних збитків; за зобов'язаннями, які виникли у серпні 2013 року - 3794,85 грн. пені, 875,74 грн. - сума 3% річних, 1266,53 грн. інфляційних збитків; за зобов'язаннями, які виникли у вересні 2013 року - 4545,02 грн. пені, 1048,85 грн. - сума 3% річних, 1864,28 грн. інфляційних збитків; за зобов'язаннями жовтня 2013 року - 15752,27 грн. пені, 3635,14 грн. - сума 3% річних, 6668,63 грн. інфляційних збитків; за зобов'язаннями листопада 2013 року - 13128,78 грн. пені, 3029,71 грн. - сума 3% річних, 9162,57 грн. інфляційних збитків; за зобов'язаннями, які виникли у грудні 2013 року - 21888,27 грн. пені, 5075,64 грн. - сума 3% річних, 40683,13 грн. інфляційних збитків.

Разом з тим, дослідивши акти приймання-передачі природного газу за період дії договору № 13/2443-ТЕ-29, строки їх складання та підписання, суд зазначає, що відповідач має прострочене зобов'язання по оплаті вартості поставленого природного газу (за рахунок власних коштів) тільки за січень, лютий та частину грудня 2013 року.

Таким чином, і нарахування сум пені, 3% річних та інфляційних збитків слід здійснювати саме за вказані періоди з дотриманням положень договору та вимог діючого законодавства.

Так, за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Таким чином, суд робить висновок про правомірність нарахування позивачем сум пені, інфляційних збитків, 3 % річних, однак не погоджується з їх розміром через недоведеність періодів виникнення прострочення.

Так, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що санкції, нараховані відповідачу за зобов'язаннями за січень 2013 року склали: 16632,86 грн. пені, 3326,58 грн. сума 3% річних; за лютий 2013 року - 20468,58 грн. пені, 4104,79 грн. - сума 3% річних, 544,55 грн. інфляційних збитків; за грудень 2013 року - 15,31 грн. пені, 2,67 грн. - сума 3% річних, 19,60 грн. інфляційних збитків.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

На підтвердження фінансового становища, що позбавляє відповідача можливості своєчасно розрахуватись з позивачем з урахуванням всіх належних до сплати сум, представником відповідача були подані до суду довідка про наявність заборгованості за спожиту теплову енергію, рішення господарських судів про стягнення з Міністерства оборони України на користь ДП «Авіакон» заборгованості.

Крім того, відповідачем надавались письмові пояснення, у яких він зазначав, що природний газ придбавався за спірним договором для виробництва теплової енергії, що споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності); споживачі теплової енергії, у свою чергу, несвоєчасно розраховуються за теплопостачання та гарячу воду, що унеможливлює своєчасність оплати за природний газ.

Також відповідач наголошує, що з великим запізненням надходили з Державного бюджету компенсації збитків внаслідок надання пільг з оплати за спожиту теплову енергію окремим категоріям споживачів. Наприклад, протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету за січень 2013 року було прийняте 17.04.2013, а кошти були перераховані на рахунок ДП «АВІАКОН» лише 27.06.2013; відповідач жодним чином не може вплинути на компенсації з Державного бюджету України, на пільги і субсидії, які надаються споживачам підприємства, на своєчасність оплати споживачами послуг з централізованого опалення відповідно до чинних нормативних актів України.

Крім того, відповідач зазначає, що Державне підприємство «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» створене з метою виконання ремонту та модернізації озброєння, військової, спеціальної та цивільної авіаційної техніки, предметом діяльності підприємства є ремонт військової техніки; ДП «АВІАКОН» віднесене до Переліку підприємства, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.04 №1734.

В даний час, коли в Україні триває антитерористична операція, коли необхідно в терміновому режимі здійснювати відновлювальний ремонт авіаційної техніки, відповідач на безоплатній основі за власні обігові кошти здійснює ремонт вертольотів. Як доказ, відповідачем були надані листи військових частин з проханням про проведення ремонту вертольотів, які отримали пошкодження у зоні проведення антитерористичної операції, на безоплатній основі у якості надання благодійної допомоги.

Таким чином, суд керуючись приписами ст. 83 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про можливість зменшення суми пені на 50% та стягнути з відповідача на користь позивача 18558,38 грн. пені, 7434,04 грн. - суму 3% річних, 564,15 грн. інфляційних збитків.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача в розмірі 902 грн. 24 коп. пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Рябошапка, 25; ) на користь Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ) 18558 грн. 38 коп. пені, 7434 грн. 04 коп. - суму 3 % річних, 564 грн. 15 коп. інфляційних збитків, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 902 грн. 24 коп.

4. В іншій частині позову - відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.03.2015.

Суддя В.Л.Котельницька