ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" березня 2015 р.Справа № 916/437/15-г
Позивач: Публічне акціонерне товариство „Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва"

Відповідач: Публічне акціонерне товариство „ІМЕКСБАНК"

Про: зобов'язання виконати обов'язок в натурі.

Суддя Демешин О. А.

Представники:

від позивача: Пинзар І.В. - довіреність

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство „Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва" (далі - позивач, клієнт) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства „ІМЕКСБАНК" (далі - відповідач, Банк) про зобов'язання перерахувати кошти з рахунку позивача, відкритому в Публічному акціонерному товаристві „ІМЕКСБАНК" на рахунок Державного бюджету м. Вінниці в Головному управлінні Державної казначейської служби у Вінницькій області (21018 вул. Пирогова, 29, м. Вінниця; ідентифікаційний код 37979858) р/рахунок № 0002, код банку 805015 грошову суму у розмірі 51 000 грн.

Відповідач відзиву на позов не надав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В С Т А Н О В И В :

05.06.2012 року між позивачем (Клієнт) та відповідачем (Банк) укладено договір банківського рахунку № 113004, відповідно до умов п. 1.1 якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у національній валюті № 4001 та зобов'язується приймати і зараховувати на відкритий Рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження Клієнта щодо перерахування і видачі відповідних сум з Рахунку та проведення інших операцій за Рахунком у межах, встановлених операційним часом Банку.

Користуючись своїми договірними правами, позивач, з метою розпорядження коштами, що знаходяться на Рахунку, засобами системи „Клієнт-Банк" надіслав відповідачу наступні електронні платіжні доручення:

1) від 14 листопада 2014 р. № 1216 на суму 16 000 грн.;

2) від 17 листопада 2014 р. № 1217 на суму 16 000 грн.;

3) від 24 листопада 2014 р. № 1218 на суму 51 000 грн.

Як визначено положеннями п. 8.1 ст. 8 Закону України „Про платіжні системи в Україні" від 05.04.2001 р. № 2346-ІІІ (надалі - Закон №2346-ІІІ) банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Однак, жодного з вищезазначених платіжних доручень Банком проведено не було, а усі вони повернулись без виконання в системі „Клієнт-Банк".

Разом з цим, суд зазначає, що підстав для невиконання розпорядження Клієнтом коштами, передбачених п. 3.3.3 Договору „Клієнт-Банк" чи законом, немає, зокрема:

- електронні платіжні документи повинні були оформлені відповідно діючому законодавству та нормативно-правовим актам НБУ, в останніх наявні усі обов'язкові реквізити, передбачені Інструкцією № 492;

- на рахунку Клієнта містилась необхідна сума грошових коштів, зокрема, станом на 24.11.2014 р. на Рахунку перебуває 51 021,37 грн.;

-у Клієнта відсутня будь-яка заборгованість перед Банком;

- про сумніви стосовно, того що Клієнт здійснює операції з метою відмивання (легалізації) коштів, отриманих злочинним шляхом Банком не заявлялись. Більше того, грошові кошти переказувались до Державного бюджету в якості сплати Єдиного соціального внеску та Податку на додану вартість.

При цьому, враховуючи можливу несправність „Клієнт-Банку" Позивач разом з Листом від 25.11.2014 р. № 01-287 надав Відповідачу в особі Відділення № 622 Публічного акціонерного товариства „ІМЕКСБАНК" у м. Вінниці платіжне доручення від „24" листопада 2014 р. № 1218 про перерахування податку на додану вартість в сумі 51 000 грн. на користь Держбюджету в м. Вінниці в письмовому вигляді.

Вказаний лист разом з платіжним дорученням від „24" листопада 2014 р. № 1218 отримано представником Відповідача - начальником Відділення №322 Головняком А.Л., що доводиться розпискою від 25.12.2014 р. вхідний № 775 на Листі. Проте, станом на 30.12.2014 р. зазначене платіжне доручення від „24" листопада 2014 р. № 1218 про перерахування податку на додану вартість в сумі 51 000 грн. на користь Держбюджету в м. Вінниці не виконано.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Стаття 1068 ЦК України встановлює обов'язок банку за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст. 1089 ЦК України, за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Згідно з положеннями п. 2.2.1 Договору Клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на Рахунку, керуючись вимогами чинного законодавства.

Клієнт має право надавати Банку розпорядження, щодо використання грошових коштів на Рахунку, отримувати виписки по Рахунку та іншу кореспонденцію по здійсненим Клієнтом операціям у Банку (п. 2.2.2 Договору).

Дані положення повністю кореспондують ч. 2 ст. 1066 ЦК України, відповідно до якої Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк зобов'язаний за розпорядженням Клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до Банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч. З ст. 1068 ЦК України).

Згідно п. 8.1 ст. 8 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 № 2346-Ш, „8.1. Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня".

Згідно із п. 1.12. „Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. №22, банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: „Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку"; ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності.

Платник/стягувач, отримавши повідомлення банку, для забезпечення своїх прав щодо розрахунків може вжити заходів відповідно до законодавства України.

Згідно з п.20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвержденної постановою НБУ від 12.11.2003 № 492 закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття рахунку. За наявності коштів на рахунку банк здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів на підставі платіжного доручення на інший рахунок клієнта, зазначений у заяві, тощо). Датою закриття рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. У день закриття рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку.

Відповідно до п. 2.2.3 Договору Клієнт має право подавати до Банку розрахункові документи як на паперових носіях, так і у вигляді електронних розрахункових документів, використовуючи систему „Клієнт-Банк", „Інтернет-Банк", про що укладається у письмовій формі окремий договір про надання послуг.

Таким договором є Договір № 113004-1 про надання послуг по системі „КЛІЄНТ-БАНК" від 06.06.2012 р., п. 1.1 якого встановлено, що Банк здійснює встановлення, налагодження, навчання роботі з програмно-технологічним комплексом „Клієнт-Банк", забезпечує оперативний доступ до рахунку, вказаного у п. 1.1 Договору № 113004 від 05.06.2012 р., видалене формування і відправку електронних платіжних документів, отримання виписки по Рахунку.

Відповідно до п. 5.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492 (надалі -Інструкція № 492) за поточними рахунками, що відкриваються банками суб'єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно з п. 3.3.3 Договору «Клієнт-Банк» Банк зобов'язується приймати документи Клієнта, у разі дотримання ним наступних вимог: електронні платіжні документи повинні бути оформлені відповідно діючому законодавству та нормативно-правовим актам НБУ; на Рахунку Клієнта міститься необхідний залишок коштів; відсутня заборгованість за надані Банком послуги, яка зазначена у п.3.1.3; відсутні сумніви стосовно, того що Клієнт здійснює операції з метою відмивання (легалізації) коштів, отриманих злочинним шляхом.

Відповідачем в особі його відділення № 622 м. Вінниці були порушені, як загальні норми закону щодо виконання зобов'язань (ст. 193 ГК України, ст.526 ЦК України), так і спеціальні норми щодо порядку, часу та інших елементів виконання платіжних доручень Клієнта (п. 8.1. ст. 8 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"), а також умови укладених між сторонами Договорів.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство „ІМЕКСБАНК" (Юридична адреса: Україна, 65039, м. Одеса, пр-т. Гагаріна, буд. 12-а, МФО 328384, ідентифікаційний код 20971504) перерахувати кошти з рахунку Публічного акціонерного товариства „Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва" (21022, м. Вінниця, вул. Тарногородського, 48; ідентифікаційний код 05465488), відкритому в Публічному акціонерному товаристві „ІМЕКСБАНК" (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна, 12-А; ідентифікаційний код 20971504) № 4001 на рахунок Державного бюджету м. Вінниці в Головному управлінні Державної казначейської служби у Вінницькій області (21018 вул. Пирогова, 29, м. Вінниця; ідентифікаційний код 37979858) р/рахунок № 0002, код банку 805015 грошову суму у розмірі 51 000 гривень.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Імексбанк" (Юридична адреса: Україна, 65039, м. Одеса, пр-т. Гагаріна, буд. 12-а, МФО 328384, ідентифікаційний код 20971504) на користь Публічного акціонерного товариства „Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва" (21022, м. Вінниця, вул. Тарногородського, 48; ідентифікаційний код 05465488): 1218 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили, в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.А. Демешин