ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"03" березня 2015 р. Справа № 911/136/15

за позовом заступника прокурора Чернігівської області, м. Чернігів в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник",

м. Чернігів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна агроуправлінська компанія", с. Полуботки Чернігівської області

про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.08.2013р., визнання права власності, витребування майна з незаконного володіння

Суддя О.В. Конюх.

за участю представників учасників судового процесу:

від прокуратури: Біньковська А.В., посвідчення № 009568 від 15.10.2014р.;

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися;

СУТЬ СПОРУ:

заступник прокурора Чернігівської області звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 16.01.2015р. № 05/2/1-84-14 в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Домобудівник», м. Чернігів до товариства з обмеженою відповідальністю «Національна агроуправлінська компанія», с. Полуботки Чернігівської області, в якому просить суд:

1) визнати недійсним укладений 12.08.2013р. між продавцем - Публічним акціонерним товариством «Будівельна компанія «Домобудівник» та покупцем - товариством з обмеженою відповідальністю «Національна агроуправлінська компанія» договір купівлі-продажу квартири № 26 площею 71,1 кв.м. у буд. № 17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області;

2) визнати за Публічним акціонерним товариством "Будівельна компанія "Домобудівник" право власності на квартиру № 26 площею 71,1 кв.м. у будинку № 17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області,

3) витребувати нерухоме майно - квартиру № 26 площею 71,1 кв.м. у будинку № 17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю "Національна агроуправлінська компанія" на користь Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладений 12.08.2013р. між публічним акціонерним товариством "Будівельна компанія "Домобудівник" та товариством з обмеженою відповідальністю "Національна агроуправлінська компанія" договір купівлі-продажу квартири № 26 площею 71,1 кв.м. у будинку № 17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області є недійсним, оскільки від імені позивача його підписано особою, яка діяла з перевищенням наданих їй повноважень. Крім того, укладений між сторонами договір не відповідає волевиявленню учасників договору та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки особи, які його уклали, не мали намір здійснювати оплату. Враховуючи вищевикладене, прокурор просить суд на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України визнати недійсним оспорюваний договір, та на підставі ст.ст. 387, 388, 392 ЦК України визнати право власності на спірний об'єкт нерухомого майна - квартиру квартиру № 26 площею 71,1 кв.м. у буд. № 17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області - за позивачем та витребувати від відповідача на користь позивача зазначений об'єкт.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.01.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 911/136/15, розгляд справи призначено на 17.02.2015р.

Ухвалами господарського суду Київської області від 17.02.2015р. розгляд справи було відкладено.

У судових засіданнях 17.02.2015р. та 03.03.2015р. представник прокуратури повністю підтримав позовні вимоги.

Позивач та відповідач в судові засідання своїх представників не направили, вимоги суду, викладені в ухвалах від 21.01.2015р. та від 17.02.2015р. не виконали, витребувані судом документи не подали. Відповідач відзив на позов не подав.

Залучені до матеріалів справи повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень свідчать про те, що всі сторони були належним чином повідомлені судом про дату, час та місце проведення судових засідань.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами, яких достатньо для розгляду спору.

Розглянувши позов заступника прокурора Чернігівської області, м. Чернігів (далі по тексту - прокурор) в інтересах держави в особі публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Домобудівник», м. Чернігів (далі по тексту ПАТ «БК «Домобудівник») до товариства з обмеженою відповідальністю «Національна агроуправлінська компанія», с. Полуботки Чернігівської області (далі по тексту - ТОВ «НАК»), всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 2 ГПК України, прокурори та їх заступники наділені правом звернення до господарського суду в інтересах держави. При цьому прокурор в позові самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачена підстава звернення прокурора до суду в інтересах держави в разі наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Цивільний кодекс України у ст. 386 передбачає, що на державу покладений обов'язок забезпечувати рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до статуту позивача, затвердженого загальними зборами акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Домобудівник" від 15.07.2011 року (протокол № 21), товариство змінило свою назву на публічне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Домобудівник".

Публічне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Домобудівник" відповідно до статуту є підприємством, яке здійснює будівництво об'єктів житлового фонду, соціальної інфраструктури області за державні кошти по державним та регіональним програмах.

Позивачем здійснюється забудова житла у м. Чернігові під державні програми для інвалідів Великої Вітчизняної війни та потерпілих внаслідок ЧАЕС, внаслідок чого не дивлячись на те, що позивач має приватну форму власності, проте в господарській діяльності використовує переважно державні кошти, в зв'язку з чим в даному випадку зачіпаються і порушуються державні інтереси.

Прокурор твердить, що прокуратурою Чернігівської області проведено перевірку фінансово-господарської діяльності публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник", за наслідками якої встановлено наступне.

Згідно додаткової угоди за № 3 до договору від 04.06.2007 року за № 279, ТОВ "Бобрик-Град" в рахунок погашення боргу на суму 3 258 218,96 грн. передав ВАТ "Домобудівник" майнові права на частину квартир, а саме: № 6, № 12, № 14, № 20, № 22, № 26, № 28, № 30, № 34, № 36, № 38 у будинку №17 по вул. Гвардійській у с. Шевченкове Броварського району Київської області, загальною площею 650 кв.м.

Відповідно акту розподілу, вартість переданих квартир становить за 1 м.кв. 5 030,44 грн. Загальна вартість складає 3 258 218,96 грн.

В свою чергу, позивачем отримані свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 19.12.2012 року серії САЕ за номерами 31 та за номерами № 71.

Після чого, ПАТ "БК "Домобудівник" в особі виконуючого обов'язки генерального директора Ковтуна В.В. 12.08.2013 року уклало з ТОВ "Національна агроуправлінська компанія" в особі директора Мхцієва Ч.М. договори купівлі-продажу квартир № 6, № 12, № 26, № 30, № 36, № 14, № 20, № 22, № 28, № 34, № 38 в будинку № 17 по вулиці Гвардійська в с. Шевченкове Броварського району Київської області, загальна вартість яких складала 1 684 020 грн.

Так, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 12.08.2013р. (копія якого залучена до матеріалів справи) було відчужено на користь покупця - ТОВ «НАК» спірну квартиру № 26 загальною площею 71,1 кв.м. у будинку № 17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області, продаж якої вчинено за 184860,00 грн. В договорі зазначено, що зазначену суму представник покупця сплатив повністю до каси товариства до підписання договору. Договір з боку продавця - ПАТ «БК «Домобудівник» підписано виконуючим обов'язки генерального директора Ковтуном Віктором Володимировичем, з боку покупця - директором Мхцієвим Черменом Махарбековичем.

Відповідно до пункту 12.4.4 статуту ПАТ "БК "Домобудівник", у разі тимчасової неможливості виконання генеральним директором своїх повноважень або у разі його відсутності, його повноваження виконує (здійснює) перший заступник генерального директора. При виконанні функцій генерального директора перший заступник має право без довіреності здійснювати юридичні дії від імені товариства в межах компетенції, визначеної статутом.

Органами прокуратури було встановлено, що підтверджується довідками ПАТ "БК "Домобудівник" від 12.09.2013 року, що генеральний директор Роговий А.М. за 2013 рік перебував у відпустках з 25 травня 2013 року по 6 червня 2013 року, з 29 червня 2013 року по 3 липня 2013 року, з 8 по 30 липня 2013 року та приступив до виконання своїх обов'язків 31.07.2013р. Тобто станом на 12.08.2013р. Ковтун В.В. не виконував обов'язки генерального директора та діяв поза межами своїх повноважень.

13.06.2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за наслідками розгляду матеріалів вказаного кримінального провадження винесено вирок, відповідно до якого Ковтун Віктор Володимирович та Мхцієв Чермен Махарбекович визнанні винними у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 Кримінального кодексу України та встановлено факт укладення договору без відома та згоди позивача, без мети реального отримання позивачем коштів за договором, укладення договору з метою протиправного заволодіння відповідачем майном позивача.

20.08.2014 року ухвалою апеляційного суду Чернігівської області апеляційні скарги учасників вказаного кримінального провадження залишено без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.06.2014 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України, вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Судом встановлено, що перший заступник генерального директора ПАТ "БК "Домобудівник" Ковтун В.В. під час укладення спірного договору від 12.08.2013 року не виконував обов'язки генерального директора ПАТ "БК "Домобудівник", внаслідок чого діяв всупереч вимогам п.12.4.4 статуту ПАТ "БК "Домобудівник", що в свою чергу свідчить про відсутність у нього повноважень на підписання і укладення спірного договору та відсутність згоди позивача на підписання і укладення від його імені спірного договору.

Суду не подано доказів того, що від відповідача на рахунок позивача надійшли грошові кошти в рахунок оплати за придбану квартиру № 26 у буд. № 17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області.

Таким чином, Договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна від 12.08.2013 року укладено від імені товариства особою, яка діяла з перевищенням наданих їй повноважень.

Відповідно до презумпції правомірності правочину, встановленої ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом (пункт 7 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків: відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема наявність спеціальних підстав визнання недійсною угоди.

Статтею 203 ЦК України визначено перелік загальних умов, необхідних для чинності правочину.

Відповідно до частин 2, 3, 5 зазначеної статті, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно до частин 1, 3 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до позиції, викладеної в пунктах 3.3, 3.4 Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013р. №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України).

Встановлені судом обставини свідчать, що спірна квартира вибула із власності позивача не з його волі, за відсутності волевиявлення уповноваженого органу власника про відчуження майна, внаслідок скоєння злочину посадовими особами, оспорюваний договір купівлі-продажу в наступному не було схвалено уповноваженим органом позивача, грошові кошти за відчужене майно не надходили. Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова, залишеним без змін ухвалою від 20.08.2014р. апеляційного суду Чернігівської області, встановлено, що громадяни Ковтун В.В. та Мхцієв Ч.М. діяли за попередньою змовою, з метою протиправного заволодіння майном ПАТ «БК «Домобудівник», що свідчить про те, що набувач майна знав та не міг не знати про те, що особа, яка діяла від імені продавця, діє без належних повноважень. При цьому вироком суду встановлено, що покупець ТОВ «НАК» завідомо не мав достатньо коштів для розрахунку за придбане майно, що свідчить про укладення договору без наміру створення реальних наслідків, що обумовлені ним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги прокурора про визнання недійсним договору від 12.08.2013р. купівлі-продажу квартири № 26 площею 71,1 кв.м. у буд. № 17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області на підставі ст. 215 ЦК України, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Прокурор просить суд визнати за позивачем право власності на спірну квартиру № 26 площею 71,1 кв.м. у буд. № 17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, власник не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами.

За змістом ст.328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Хоча вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.06.2014р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 20.08.2014р. задоволено цивільний позов ПАТ "БК "Домобудівник" до Ковтуна В.В. та Мхцієва Ч.М. про повернення майна, яке було предметом кримінального правопорушення (квартир №6, 12, 14, 20, 22, 26, 28, 30, 34, 36, 38 у будинку №17 по вул. Гвардійській у с. Шевченкове Броварського району Київської області), виконання такого рішення є неможливим, оскільки право власності на спірну квартиру №26 переходило не від фізичної особи - громадянина Ковтуна В.В. до фізичної особи - громадянина Мхцієва Ч.М., а зареєстровано за відповідачем - юридичною особою ТОВ "Національна агроуправлінська компанія", про що свідчить залучена до матеріалів справи інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 330082896 від 03.02.2015р.

Враховуючи вищевикладене та те, що спірне майно вибуло з власності позивича поза його волею в результаті скоєного злочину, вимоги про визнання права власності на спірну квартиру № 26 площею 71,1 кв.м. у буд. № 17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Крім того, прокурор просить суд витребувати у відповідача на користь позивача спірне нерухоме майно - квартиру № 26 площею 71,1 кв.м. у буд. № 17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області.

Як визначено ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. За таких обставин відчужена за недійсним договором купівлі-продажу квартира № 26 площею 71,1 кв.м. у буд. № 17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області підлягає поверненню власнику ПАТ «БК «Домобудівник» в порядку реституції, відповідно вимога прокурора про витребування у відповідача на користь позивача вказаного нерухомого майна є обгрунтованою, законною та підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що Договір відчуження спірної квартири №26, не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки особи, які його уклали, не мали намір здійснювати (та фактично не здійснювали) оплату. За таких обставин, реституція (тобто повернення) коштів, зазначених у пункті 4 Договору як вартість квартири, а саме 184860,00 грн., не підлягає до застосування.

За таких обставин, повно та грунтовно дослідивши всі обставини справи та подані докази, суд вважає вимоги прокурора обгрунтованими, законними, доведеними належними та допустимими доказами та такими, що підлягають задоволенню повністю. У звязку із задоволенням позову, відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір, який становить 4915,20 грн. (1218,00 грн. за немайнову вимогу про визнання недійсним договору та 3697,20 грн. за майнову вимогу про визнання права власності та витребування майна) суд стягує з відповідача до державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 1,2,12, 32-33, 35, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позов заступника прокурора Чернігівської області задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 12.08.2013 року, укладений між публічним акціонерним товариством "Будівельна компанія "Домобудівник" (14000, м. Чернігів, вул. Щорса, 59-а, код 01272976) та товариством з обмеженою відповідальністю "Національна агроуправлінська компанія" (14000, м. Чернігів, вул.Інструментальна, 4, код 37198860) щодо продажу квартири №26 площею 71,1 кв.м. у буд. №17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області площею 55 м.кв.

3. Визнати за публічним акціонерним товариством "Будівельна компанія "Домобудівник" (14000, м. Чернігів, вул. Щорса, 59-а, ідентифікаційний код 01272976) право власності на квартиру №26 загальною площею 71,1 кв.м. у будинку №17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області.

4. Витребувати із чужого незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю "Національна агроуправлінська компанія" (14000, м. Чернігів, вул. Інструментальна, 4, ідентифікаційний код 37198860) нерухоме майно - квартиру №26 площею 71,1 у будинку №17 по вул. Гвардійській в с. Шевченкове Броварського району Київської області на користь публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" (14000, м. Чернігів, вул. Щорса, 59-а, ідентифікаційний код 01272976).

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Національна агроуправлінська компанія" (14000, м. Чернігів, вул. Інструментальна, 4, ідентифікаційний код 37198860) на користь державного бюджету України (отримувач: ГУ ДКСУ у Київській області, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, рахунок: 3001, МФО: 821018)

4915,20 грн. (чотири тисячі дев'ятсот п'ятнадцять гривень двадцять копійок) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Суддя О.В. Конюх

Повний текст рішення підписано 19.03.2015р.