номер провадження справи 2/13/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

17.03.2015 справа № 908/965/15-г

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новомосковський посуд", м.Новомосковськ, Дніпропетровська область,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя,

про стягнення 18 321,54 грн.

представники сторін:

від позивача - Галата О.В., довіреність № 55 від 14.01.2015 р.;

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Новомосковський посуд" з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення основного боргу в сумі 16333,16 грн. та пені в сумі 1988,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в порушення умов укладеного між сторонами договору № 29/09-1 від 29.09.2014 р. відповідач недопоставив позивачу товар на суму 16333,16 грн., який був попередньо оплачений позивачем. Вимогу позивача щодо повернення грошових коштів відповідач не виконав, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 16333,16 грн. та пеню за прострочення строків поставки в сумі 1988,38 грн. відповідно до умов п. 9.2 договору.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 525, 530, 693 Цивільного кодексу України, ст. ст. 174, 193, 230, 265 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.02.2015 р. порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження № 2/13/15, призначено розгляд справи на 17.03.2015 р.

В судовому засіданні 17.03.2015 р. був присутній представник позивача, за його заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

16.03.2015 р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його присутності. В даному клопотанні відповідач повідомив суд про повну сплату спірної суми платіжним дорученням № 157 від 16.03.2015 р. та просить не застосовувати до нього пеню.

Від позивача до початку судового засідання надійшло клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення 16333,16 грн. на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з оплатою боргу відповідачем, а в судовому засіданні 17.03.2015 р. представник позивача надав заяву про відмову від позовних вимог про стягнення пені, судові витрати просить покласти на відповідача.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами без присутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне.

29.09.2014 р. суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 (продавець, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новомосковський посуд" (покупець, позивач у справі) укладено договір №29/09-1, відповідно до якого на умовах, викладених в розділах даного договору, продавець зобов'язується здійснити поставку фурнітури, фрітти, проволоки, обгорточного паперу (далі - товар), а покупець - оплатити та прийняти товар. Асортимент, кількість та ціна товару зазначаються у рахунках на оплату та накладних.

За умовами пунктів 3.1, 3.2 договору поставка товару за даним договором здійснюється автотранспортом покупця зі складу постачальника. Строк поставки - протягом 20 календарних днів з дати зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Датою поставки вважається дата, зазначена на накладній.

Згідно з п. 4.3 договору вартість товару, що поставляється за даним договором, в цінах на момент його укладання складає 42400,80 грн., сума ПДВ (0%) - 0,00 грн. Загальна сума договору складає 42400,80 грн.

У пунктах 5.1, 5.2 договору передбачено, що покупець здійснює розрахунок за товар, поставлений за даним договором, на підставі рахунків, виставлених продавцем, шляхом банківського переводу грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Валюта платежу - українська гривня. Покупець здійснює 100% оплату вартості погодженої партії товару протягом 5 банківських днів від дати виставлення продавцем рахунку на попередню оплату.

Відповідно до п. 9.2 договору за порушення строків продавець сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого у строк товару за кожний день прострочення.

Згідно з п. 11.1 договору даний договір вступає в силу з дати підписання його уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2015 р. У випадку невиконання сторонами всіх своїх зобов'язань за даним договором в повному обсязі у вказаний строк дія договору продовжується до повного виконання зобов'язань.

Отже, на момент розгляду справи умови договору є чинними.

На виконання умов договору № 29/09-1 від 29.09.2014 р., згідно рахунків № № 55, 56, 57, 58 від 29.09.2014 р. позивач перерахував відповідачу передоплату за товар в сумі 42400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5642 від 30.09.2014 р.

Відповідач, у свою чергу, поставив позивачу товар на загальну суму 22057,60 грн. за видатковими накладними:

- від 30.09.2014 р. № 55 на суму 2620,80 грн.;

- від 30.90.2014 р. № 56 на суму 6500,00 грн.;

- від 30.09.2014 р. № 57 на суму 9436,80 грн.;

- від 02.10.2014 р. № 61 на суму 3000,00 грн.;

- від 31.10.2014 р. № 62 на суму 500,00 грн.

Оплачений товар на суму 20342,40 грн. не був поставлений.

Частково сума передоплати була повернута відповідачем 22.01.2015 р. в сумі 2034,24 грн. та 02.02.2015 р. в сумі 1975,00 грн.

26.01.2015 р. позивач звернувся до відповідача з повідомленням-вимогою № 390 про сплату заборгованості в сумі 16333,16 грн. протягом 7 календарних днів від дати пред'явлення цієї вимоги. Відповіді на дану вимогу позивач на отримав. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду позовом про стягнення з відповідача залишку передоплати в сумі 16333,16 грн. на підставі ст.ст. 526, 530, 693 Цивільного кодексу України.

Статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

В порушення умов п. 3.2 договору відповідач не поставив позивачу товар на суму 16333,16 грн. протягом 20 календарних днів з дати зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Отже, у позивача виникло право вимагати повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Строків повернення передоплати договором не встановлено.

Вимогу про повернення коштів у сумі 16333,16 грн. у семиденний термін з дня її пред'явлення відповідач не виконав.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач не виконав свого зобов'язання щодо поставки товару на суму 16333,16 грн. та вимоги позивача про повернення коштів у сумі 16333,16 грн., позивач правомірно пред'явив до суду вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 16333,16 грн.

Після порушення провадження в даній справі відповідач платіжним дорученням № 157 від 16.03.2015 р. повернув позивачу надлишково сплачені грошові кошти в сумі 16333,16 грн.

Таким чином, на час розгляду даної справи предмет спору в частині стягнення основного боргу в сумі 16333,16 грн. відсутній.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідач пені за порушення строків поставки товару в розмірі 0,15 від вартості недопоставленого в строк товару за період з 21.10.2014 р. по 26.01.2015 р. в сумі 1988,38 грн.

В судовому засіданні представник позивача надав заяву про відмову від позовних вимог про стягнення пені, судові витрати просить покласти на відповідача.

Згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 78 ГПК України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинення провадження у справі господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Заява позивача про відмову від позову в частині стягнення пені подана до прийняття рішення у справі, підписана уповноваженим представником позивача Галатою О.В. на підставі довіреності № 55 від 14.01.2015 р. з правом відмови від позову. Відмова від позову в частині вимог про стягнення пені не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів. За таких обставин суд приймає відмову позивача від вимог про стягнення пені.

Суд роз'яснює, що згідно з ч. 2 ст. 80 ГПК України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Представник позивача у своїй заяві про відмову від позовних вимог про стягнення пені повідомив, що наслідки відмови від позову позивачу відомі.

Частиною 3 статті 80 ГПК України передбачено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 49 та ч. 3 ст. 80 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача, оскільки Законом України «Про судовий збір» не передбачено повернення судового збору у разі припинення провадження у справі.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням);

5) закриття провадження у справі.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

У п. 5.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз'яснено, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Враховуючи те, що спір доведено до суду з вини відповідача і позовні вимоги про стягнення основного боргу були обґрунтовано заявлені, суд покладає судові витрати за розгляд позовної заяви на відповідача.

Керуючись п. 1-1, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69096, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новомосковський посуд" (вул. Сучкова, 115, м.Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200, ) витрати на сплату судового збору в сумі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.).

Видати наказ.

Суддя Т.В.Мойсеєнко