ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р.Справа № 922/85/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство "Укрекоресурси"), м.Київ
до Акціонерного товариства "А.М.Б.", м. Харків
про зобов'язання повернути майно
за участю представників сторін:

позивача - Приходько Я.М. (дов. № 14 від 30.01.2015 р.)

відповідача - Боженко А.В. (дов. № б/н від 01.01.2015 р.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство "Укрекоресурси"), звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про зобов'язання Акціонерного товариства "А.М.Б." (надалі - Відповідач) повернути йому індивідуально визначене державне окремо визначене майно, а саме: ваги електронні мод. СВП - 500 7А - 1 шт., ваги електронні мод. СВП - 500 7А - 1 шт., ваги електронні мод. СВП - 500 7А - 1 шт., автопогрузчик «Рекорд-2» - 1 шт., вологовимірювач Р-200 - 1шт., прес БАЗ 121 «Класик» - 1 шт., прес ППГ - 003 - 1 шт., ваги РП - 150 Ш 13 - 1 шт., ваги РП - 150 Ш 13 - 1 шт., ваги РП - 200 Ш 13- 2 шт., А/м Daewoo Lanos MM 550 держ. № 65237 КТ - 1 шт., а/м МАЗ 437040 080 держ. № 211197 КА - 1 шт., Автопричеп П-5-01 держ. № 22328 КА - 1 шт., Автопричеп П-5-01 держ. № 22329 КА - 1шт., автопричеп П -5-01 держ. № 22330 КА - 1 шт., автопричеп П-5-01 держ. № 22331 КА - 1 шт., автопричеп П-5-01 держ. № 22398 КА - 1 шт., Автопричеп ПП-5-01 держ. № 22393 КА - 1 шт., загальною вартістю - 30407,39 грн. Також просить суд покласти на Відповідача судовий збір. Свої вимоги Позивач обґрунтовує неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за Договором відповідального зберігання № б/н від 01.07.2011 року.

Ухвалою від 12.01.2015 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі та призначив її до розгляду в судовому засіданні.

Представник Позивача в судовому засіданні надав письмові додаткові пояснення до позовної заяви (вх. № 8032 від 03.03.2015р.) та витребувані документи, які долучено судом до матеріалів справи. Представник Позивача підтримав заявлений позов в повному обсязі, просить суд його задовольнити.

Представник Відповідача в судовому засіданні та відзиві на позов, поданому до суду 09.02.2015р. за вх. № 4765, проти пред'явлених до нього вимог заперечує, просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається зокрема на наявність непогашеної заборгованості Позивача перед Відповідачем за надані послуги відповідального зберігання за договором від 01.07.2011 року. Через наявність зазначеної заборгованості, Відповідач скористався у відношенні спірного майна правом притримання, що є заходом забезпечення виконання зобов'язання, передбаченим цивільним законодавством.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 03.03.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.07.2011 року між Державним підприємством з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "УКРЕКОРЕСУРСИ" в особі Обласного управління "Харківекоресурси" та Акціонерним товариством "А.М.Б." укладено договір відповідального зберігання № б/н (надалі - Договір).

Обласне управління "Харківекоресурси" є відокремленим структурним підрозділом Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, та не є юридичною особою.

За умовами укладеного Договору Позивач (Депонент) передає, а Відповідач (Охоронець) приймає на відповідальне зберігання транспортні засоби (надалі - майно) вартістю та складом згідно акту приймання-передачі майна на відповідальне зберігання, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Пунктом 2.1.1. Договору передбачено обов'язок Охоронця вживати всіх необхідних заходів для забезпечення зберігання майна в період дії Договору. Крім того, Охоронець зобов'язаний нести відповідальність за втрату або ушкодження майна Депонента (п.2.1.3).

Відповідно до п.2.1.4. Договору, Охоронець зобов'язаний повернути майно Депоненту за першою вимогою останнього.

Згідно до п.3.1. Договору Депонент зобов'язаний, в тому числі, надати Охоронцю майно не пізніше ніж через 3 дні після офіційного повідомлення Охоронця; після закінчення строку дії Договору забрати у Охоронця майно самовивозом; оплачувати вартість послуг з відповідального зберігання. Депонент має право у будь-який час вимагати у Охоронця повністю або частково повернути майно, яке знаходиться на зберіганні (п.3.2.).

В п.6.1. Договору сторони дійшли згоди, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2011 року. У разі відсутності заперечень сторін, висловлених не менш ніж за 7 днів до закінчення строку дії Договору, його дія автоматично пролонгується ще на один календарний рік із збереженням попередніх умов.

На виконання умов Договору Позивач, за Актом приймання передачі майна на відповідальне зберігання передав, а Відповідач прийняв на відповідальне зберігання наступне майно:

1. Ваги електронні мод. СВП - 500 7А - 1 шт.;

2. Ваги електронні мод. СВП - 500 7А - 1 шт.;

3. Ваги електронні мод. СВП - 500 7А - 1 шт.;

4. Автопогрузчик "Рекорд-2" - 1 шт.;

5. Вологовимірювач Р-200 - 1шт.;

6. Прес БАЗ 121 "Класик" - 1 шт.;

7. Прес ППГ - 003 - 1 шт.;

8. Ваги РП - 150 Ш 13 -1 шт.;

9. Ваги РП - 150 Ш 13 - 1 шт.;

10. Ваги РП - 200 Ш 13 - 2 шт.;

11. А/м Daewoo Lanos MM 550 держ № 65237 КТ - 1 шт.;

12. А/м МАЗ 437040 080 держ. № 211197 КА - 1 шт.;

13. Автопричеп П-5-01 держ. № 22328 КА - 1 шт;

14. Автопричеп П-5-01 держ. № 22329 КА - 1шт;

15. Автопричеп П -5-01 держ. № 22330 КА - 1 шт.;

16. Автопричеп П-5-01 держ. № 22331 КА - 1 шт.;

17. Автопричеп П-5-01 держ. № 22398 КА - 1 шт.;

18. Автопричеп ПП-5-01 держ. № 22393 КА - 1 шт.

Згідно довідки про балансову та залишкову вартість переданого майна за Договором, залишкова вартість майна станом на 01.11.2014 року склала 30407,39 грн. (а.с. 15).

Як зазначає Позивач, листом від 06.08.2012 року він повідомив Відповідача про необхідність повернення його майна зі зберігання (а.с. 16). Зазначений лист отримано Відповідачем 15.08.2012р., про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 17).

Не отримавши відповіді на вказаний лист Позивач повторно звернувся до Відповідача з листом № 196 від 22.10.2012 року, яким повідомив про необхідність надання допуску уповноваженим представникам Позивача до даного майна, а також про необхідність повернути майно (а.с. 18). Однак вимоги Позивача Відповідач не виконав.

28.11.2014 року Позивач направив Відповідачу Вимогу про повернення майна (а.с. 20-21), в якій вимагав у термін до 05.12.2014 р. повернути Позивачу усе майно, яке передане за Договором відповідального зберігання від 01.07.2011 р. Крім того, у цій Вимозі Позивач повідомив що він заперечує проти автоматичної пролонгації Договору.

У відповідь, Відповідач листом від 11.12.2014р. № б/н (а.с. 25) повідомив Позивача про те, що він користується правом притримання у відношенні майна Позивача у зв'язку з наявністю заборгованості за надані послуги. За цих підстав Відповідач не повернув Позивачу належне йому майно, що і стало підставою для звернення Позивача до суду з відповідним позовом.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги Позивач також посилається на те, що його представники здійснили виїзд за фактичним місцезнаходженням AT «А.М.Б.» (м. Харків, вул. Б.Хмельницького, 3), двері якого були закриті зсередини, однак через переговорний пристрій було повідомлено, що керівника, Чумаченка О.Ю., на даний час немає на робочому місці, у зв'язку з чим представники підприємства не були допущені на територію, де повинно зберігатися майно.

Окрім того, комісією працівників підприємства Позивача складено Акт про те, що виявлена частина майна зберігається неналежним чином на відкритій площадці та перебуває в непридатному стані, майно розукомплектоване та повністю виведе з ладу (а.с. 23-24).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно до ст. 938 Цивільного кодексу України, зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Стаття 949 Цивільного кодексу України встановлює, що зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Крім того, статтею 953 Цивільного кодексу України встановлено, що зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, Відповідач відмовляється від повернення Позивачу належного йому майна, переданого на відповідальне зберігання за договором відповідального зберігання від 01.07.2011 року, чим порушує умови укладеного з Позивачем Договору та вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про зобов'язання Відповідача - Акціонерного товариства "А.М.Б." повернути Позивачу - Державному підприємству з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство "Укрекоресурси") індивідуально визначене державне окремо визначене майно, а саме: ваги електронні мод. СВП - 500 7А - 1 шт., ваги електронні мод. СВП - 500 7А - 1 шт., ваги електронні мод. СВП - 500 7А - 1 шт., автопогрузчик «Рекорд-2» - 1 шт., вологовимірювач Р-200 - 1шт., прес БАЗ 121 «Класик» - 1 шт., прес ППГ - 003 - 1 шт., ваги РП - 150 Ш 13 - 1 шт., ваги РП - 150 Ш 13 - 1 шт., ваги РП - 200 Ш 13- 2 шт., А/м Daewoo Lanos MM 550 держ. № 65237 КТ - 1 шт., а/м МАЗ 437040 080 держ. № 211197 КА - 1 шт., Автопричеп П-5-01 держ. № 22328 КА - 1 шт., Автопричеп П-5-01 держ. № 22329 КА - 1шт., автопричеп П -5-01 держ. № 22330 КА - 1 шт., автопричеп П-5-01 держ. № 22331 КА - 1 шт., автопричеп П-5-01 держ. № 22398 КА - 1 шт., Автопричеп ПП-5-01 держ. № 22393 КА - 1 шт., загальною вартістю - 30407,39 грн. є обґрунтованими, правомірними, доведеними матеріалами справи, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач посилається в обґрунтування своїх заперечень на його право притримання яке передбачене ст. 597 ЦК України. Проте суд, зазначені посилання оцінює критично виходячи з наступного.

Так, відповідно до Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року N 1255-IV (надалі - Закон) останній визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

За ст. 3 Закону обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором. Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом.

Предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення. Залежно від змісту обтяження предмет обтяження повинен належати боржнику або обтяжувачу на праві власності чи на праві господарського відання. Відносини щодо рухомого майна, яке належить особі на праві господарського відання, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин щодо рухомого майна, яке належить особі на праві власності. У разі обмеження права розпорядження рухомим майном згодою іншої особи така ж згода необхідна для його обтяження (ст. 5 Закону).

Ст. 7 Закону визначає , що у правочині, на підставі якого або у зв'язку з яким виникає обтяження, повинен визначатись опис предмета обтяження. У разі відсутності опису предмета обтяження чи якщо існуючий опис не дозволяє ідентифікувати предмет обтяження, таке обтяження є недійсним.

Опис предмета обтяження за родовими ознаками може, зокрема, вказувати на:

1) усі існуючі та майбутні активи рухомого майна або окремого виду рухомого майна певної особи;

2) усі або окрему частину товарно-матеріальних цінностей суб'єкта господарської діяльності;

3) дебіторську заборгованість суб'єкта господарської діяльності.

Обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом (ст. 11).

До забезпечувальних обтяжень належать (ст. 21 Закону): 1) застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору; 2) право застави рухомого майна згідно з статтею 694 Цивільного кодексу України; 3) право притримання рухомого майна згідно з параграфом 7 глави 49 Цивільного кодексу України; 4) інші обтяження рухомого майна, які кваліфікуються як забезпечувальні. Зміст окремих видів забезпечувальних обтяжень встановлюється законом та/або договором.

Обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. Обтяжувач та боржник повинні досягти згоди про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням.

За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає:

1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження;

2) сплату процентів і неустойки;

3) сплату основної суми боргу;

4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження;

5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Якщо боржник та обтяжувач досягли згоди про збільшення максимального розміру забезпеченої обтяженням вимоги, таке збільшення підпорядковується пріоритету іншого обтяження, зареєстрованого раніше моменту реєстрації відомостей про зміну розміру забезпеченого обтяженням зобов'язання (ст. 22 Закону).

Якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Повідомлення повинно містити таку інформацію:

1) зміст порушення, вчиненого боржником;

2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги;

3) опис предмета забезпечувального обтяження;

4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу;

5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач;

6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (ст. 27 Закону).

Держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.

До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Відомості, внесені до Державного реєстру, є відкритими для всіх юридичних та фізичних осіб (ст. 42 Закону).

Реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються (ст. 43 Закону):

1) відомості про обтяжувача та боржника:

для юридичних осіб - резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України;

для юридичних осіб - нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу;

для фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів;

для фізичних осіб - іноземців або осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України;

2) посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення грошових коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача;

3) опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації;

4) відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження.

Зазначені положення Закону та матеріали справи свідчать про те, що Відповідачем не дотримано вимог останнього в частині реалізації права притримання яз способу забезпечення виконання зобов'язання.

Крім того, суд вважає, що правова позиція Відповідача спростовується змістом глави 66 ЦК України в частині договору зберігання, його правової характеристики та права поклажодавця вимагати від зберігача повернення речі переданої на зберігання в будь-який час.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. покладаються на Відповідача.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 612, 629, 936, 938, 949, 953 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 12, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Акціонерне товариство «А.М.Б.» (61177, м. Харків, вул. Іжевська, б. 22-А; Код ) повернути Державному підприємству з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство "Укрекоресурси") (02090, м. Київ, вул. Лобачевського, буд. 23-В; ) індивідуально визначене державне окремо визначене майно, а саме: ваги електронні мод. СВП - 500 7А - 1 шт., ваги електронні мод. СВП - 500 7А - 1 шт., ваги електронні мод. СВП - 500 7А - 1 шт., автопогрузчик «Рекорд-2» - 1 шт., вологовимірювач Р-200 - 1шт., прес БАЗ 121 «Класик» - 1 шт., прес ППГ - 003 - 1 шт., ваги РП - 150 Ш 13 - 1 шт., ваги РП - 150 Ш 13 - 1 шт., ваги РП - 200 Ш 13- 2 шт., А/м Daewoo Lanos MM 550 держ. № 65237 КТ - 1 шт., а/м МАЗ 437040 080 держ. № 21197 КА - 1 шт., Автопричеп П-5-01 держ. № 22328 КА - 1 шт., Автопричеп П-5-01 держ. № 22329 КА - 1шт., автопричеп П -5-01 держ. № 22330 КА - 1 шт., автопричеп П-5-01 держ. № 22331 КА - 1 шт., автопричеп П-5-01 держ. № 22398 КА - 1 шт., Автопричеп ПП-5-01 держ. № 22393 КА - 1 шт., загальною вартістю - 30407,39 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «А.М.Б.» (61177, м. Харків, вул. Іжевська, б. 22-А; Код ЄДРГІОУ 22723288) на користь Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство "Укрекоресурси") (02090, м. Київ, вул. Лобачевського, буд. 23-В, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.03.2015 р.

Суддя І.П. Жигалкін