РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2015Справа №910/2621/15-г

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО"
провідшкодування шкоди в порядку регресу 23 796,04 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Майструк Є.С. - представник за довіреністю № 3618/18 від 25.11.2014
від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 18.03.2015, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 23 796,04 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхуваня» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 89838Га/13к-03 від 11.04.2013р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Renault», державний номер АА5308 МО, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «BMW», державний номер АА 0733 ВМ, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», позивачем було направлено останньому регресну вимогу. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму збитків, позивач просить стягнути з відповідача 23 796,04 грн. невиплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 порушено провадження у справі № 910/2621/15-г за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 18.03.2015.

20.02.2015 на адресу господарського суду надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «BMW», державний номер АА 0733 ВМ.

05.03.15 через канцелярію суду позивач подав документи на виконання вимог ухвали суду від 10.02.15, що були долучені до матеріалів справи.

В судове засідання 18.03.15 представник позивача з'явився, надав пояснення по суті спору, позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 260.

Зважаючи на те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за його відсутності, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

11 квітня 2013 року за договором добровільного страхування наземного транспорту № № 89838Га/13к-03 ПрАТ «СК «АХА Страхування» (далі - позивач) було застраховано автомобіль марки «Renault», державний номер АА5308 МО, страхувальник - Котлякова Лариса Костянтинівна, вигодонабувач за договором - ПАТ «Креді Агріколь Банк», строк дії договору з 12.04.13 по 11.04.14.

З Довідки ДАІ № 9243908 вбачається, що 06.08.2013р. на вул. Володимирській в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобілів «Renault», державний номер АА5308 МО, що належить Котляковій Л.К., під керуванням Котлякова Олександра Яковича, «Honda», державний номер АА 0401 ОА, що належить Боцул В.І., під керуванням власника, «Chevrolet», державний номер АА6110СХ, що належить Мозговому Г.Г. під керуванням власника, «BMW», державний номер АА 0733 ВМ, що належить Юшину Дмитру Вікторовичу, під керуванням власника.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Юшиним Д.В. вимог п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.09.2013р. у справі № 761/20959/13-п.

08.08.13 страхувальник повідомив позивача про настання страхового випадку та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Renault», державний номер АА5308 МО, в результаті його пошкодження у ДТП, відповідно до рахунку СТО - ТОВ «Арма Моторс» № АМСНС03158 від 16.08.13 становить 28787,50 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась 06.08.2013р. за участю застрахованого автомобіля «Renault», державний номер АА5308 МО, згідно складеного страхового акту № 1.002.13.09958/VЕSKO33657 від 26.09.13 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 24796,04 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 60824 від 27.09.13 на суму 24796,04 грн.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія Юшина Д.В., який керував автомобілем «BMW», державний номер АА 0733 ВМ, підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.09.2013р. у справі № 761/20959/13-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та Юшиним Д.В. як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв з 19.04.13 по 18.04.14 (Поліс АЕ/1858613), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «BMW», державний номер АА 0733 ВМ, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Renault», державний номер АА5308 МО, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 89838Га/13к-03 від 11.04.2013р, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «Renault», державний номер АА5308 МО.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За таких обставин, розмір страхового відшкодування, який зобов'язаний сплатити відповідач позивачу в порядку регресу, становить 23796,04 грн., що і відповідає розміру позовних вимог.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

В матеріалах справи наявна вимога позивача про виплату страхового страхування в порядку регресу за вих. № 2532/26ув від 01.04.2014р. Відповідачем доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 23796,04 грн. суду надано не було.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 23 796,04 грн. заподіяної внаслідок ДТП шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" (01042 м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070 м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в сумі 23 796 (двадцять три тисячі сімсот дев'яносто шість) грн. 04 коп., судовий збір у розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.03.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин