ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Справа № 916/2397/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Грейц К.В.,
суддів:Бакуліної С.В., Глос О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника прокурора Одеської області
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 22.01.2015
у справі№ 916/2397/14 Господарського суду Одеської області
за позовомБіляївського міжрайонного прокурора Одеської області
до1. Біляївської районної державної адміністрації, 2. Приватного підприємства "Укр-Петроль"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Біляївської районної ради
провизнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов'язання повернути земельну ділянку,

у судовому засіданні взяли участь представники:

від Генеральної прокуратури України: Гудименко Ю.В. - прокурор відділу, посв. № 014715 від 21.01.13;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.11.2014 у справі № 916/2397/14 (судді: Брагіна Я.В., Гут С.Ф., Никифорчук М.І.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 (судді: Туренко В.Б., Поліщук Л.В., Таран С.В.), в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

У касаційній скарзі Заступник прокурора Одеської області просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 03.11.2014 у справі № 916/2397/14 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 у цій справі, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України; ст.ст. 13, 23 Закону України "Про оцінку земель"; ст. 21 Закону України "Про оренду землі"; ст.ст. 4 - 7, 43, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідно до ст.ст. 13, 20, 21, 23 Закону України "Про оцінку земель", ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначення розміру орендної плати (яка є істотною умовою договору оренди землі) проводиться на підставі технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка пройшла державну експертизу та затверджена рішенням сесії відповідної районної ради (що є обов'язковою умовою легітимності вказаної технічної документації), однак при визначенні розміру орендної плати сторони керувалися технічною документацією з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не затвердженою в установленому законом порядку (яка не мала юридичної сили), у зв'язку з чим укладений на підставі вказаної технічної документації договір підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 215 Цивільного кодексу України.

Відповідач-1, відповідач-2 та третя особа не скористалися своїм процесуальним правом на участь своїх представників в судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника Генеральної прокуратури України, перевіривши матеріали справи, правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки господарськими судами першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

25.07.2008 Розпорядженням Біляївської районної державної адміністрації Одеської області №1062/2008 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП "Укр-Петроль" в довгострокову оренду строком на 25 років для розміщення автозаправної станції на 250 заправок на добу на території Хлібодарської селищної ради (12 км + 200 м автошляху М16 Одеса-Кучурган (ліва сторона), розроблений ДП "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (п. 1); передано ПП "Укр-Петроль" в довгострокову оренду терміном на 25 років земельну ділянку площею 0,250 га, в тому числі: 0,250 га - відкритих земель без рослинного покриву або з незначним рослинним покровом (інші) із земель сільськогосподарського призначення, що не надані у власність або користування і перебувають в запасі на території Хлібодарської селищної ради (12 км + 200 м автошляху М16 Одеса-Кучурган (ліва сторона), Біляївського району, Одеської області (за межами населеного пункту) (п. 2); зобов'язано ПП "Укр-Петроль" укласти договір оренди землі з Біляївською районною державною адміністрацією та зареєструвати згідно чинного законодавства (п. 3.1.); зобов'язано ПП "Укр-Петроль" виконувати обов'язки землекористувача земельної ділянки згідно ст. 141 Земельного кодексу України (п. 3.2).

29.07.2008 між Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області (орендодавець) та ПП "Укр-Петроль" (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в довгострокове, платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення - землі запасу Хлібодарської селищної ради для розміщення автозаправної станції на 250 заправок на добу, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївській район, на території Хлібодарської селищної ради, 12 км +200 м автошляху М 16 Одеса-Кучурган (ліва сторона).

Пунктом 2 договору сторони обумовили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,250 га в тому числі: 0,250 га - відкритих земель без рослинного покриву або з незначним рослинним покровом (інші), які не надані у власність або користування та перебуваютьв землях запасу на території Хлібодарської селищної ради (за межами населеного пункту), Біляївського району Одеської області.

Згідно з п. 4 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 76 613,11 грн. на період будівництва, 383 065,57 грн. після вводу об'єкта в експлуатацію, згідно технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,25 га, виготовленої ПП "УКРЛЕНД" від 04.07.2008.

Пунктами 7 - 10 договору сторони узгодили, що договір укладено на 25 років; після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, згідно витягу з протоколу №12 засідання комісії з питань регулювання земельних відносин від 11.07.2008, в тому числі: 7 661,31 грн. в рік на період будівництва; 38 306,56 грн. в рік після вводу об'єкта в експлуатацію; обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

У зв'язку з порушенням вимог земельного законодавства при укладенні договору оренди землі, а саме: незатвердженням районною радою технічної документації з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, виявленим під час проведення перевірки, Заступник Біляївського міжрайонного прокурора звернувся до Господарського судуд Одеської області з позовом до Біляївської районної державної адміністрації, Приватного підприємства "Укр-Петроль", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Біляївська районна рада про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов'язання повернути до земель запасу спірну земельну ділянку площею 0,250 га, обгрунтовуючи позовні вимоги положеннями ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України; ст.ст. 13, 20, 21, 23 Закону України "Про оцінку земель".

Відмовляючи у задоволенні позову, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що: по-перше, чинне законодавство не пов'язує дійсність договору оренди землі із затвердженням районною радою технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, яка не є істотною умовою договору оренди землі; по-друге, у спірному договорі оренди землі сторони встановили розмір орендної плати з врахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки; по-третє, матеріали справи не містять доказів визнання недійсним розпорядження Біляївської районної державної адміністрації від 25.07.2008 № 1062/2008 про погодження проекту землеустрою та надання в оренду ПП "Укр-Петроль" земельної ділянки.

Однак, зазначені висновки господарських судів не є такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права та всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, як це передбачено ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про оцінку земель" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оцінку земель" проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є обов'язковим у разі визначенні розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності; нормативна грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення проводиться не рідше як один раз у 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше як один раз у 7 - 10 років; нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою.

За результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (ст. 20 Закону України "Про оцінку земель").

Згідно з ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою; технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи; висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об'єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки; якщо об'єкт державної експертизи підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, то він позитивно оцінюється та погоджується; у разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок; позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією; реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами і документацією державного земельного кадастру щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється; у разі якщо об'єкт державної експертизи не повною мірою відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, він повертається на доопрацювання; при цьому вказуються конкретні вимоги, відповідно до яких необхідно внести зміни і доповнення до об'єкта державної експертизи; об'єкт державної експертизи, який не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується; негативна оцінка об'єкта державної експертизи повинна бути всебічно обґрунтована відповідно до вимог законодавства, встановлених стандартів, норм і правил; висновки державної експертизи після їх затвердження спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері державної експертизи є обов'язковими для прийняття до розгляду замовником і врахування при прийнятті відповідного рішення щодо об'єктів державної експертизи.

Однак, обмежившись посиланням на встановлення в договорі оренди землі розміру орендної плати з врахуванням нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, господарські суди не встановили обставини, що входять до предмету доказування у даній справі, не надали будь-якої оцінки наявним у справі доказам, зокрема, висновку від 16.07.2008 № 1409 державної експертизи землевпорядної документації (технічної документації з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, на підставі якої було визначено розмір орендної плати у спірному договорі оренди землі). Разом з тим, вищевказаний висновок державної експертизи свідчить про те, що представлена на державну землевпорядну експертизу технічна документація не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства, встановленим нормам і правилам, у зв'язку з чим повертається на доопрацювання (а.с. 16 - 17), що залишилося поза увагою господарських судів.

Крім того, господарські суди попередніх інстанцій не досліджували і не з'ясовували, чи було доопрацьовано технічну документацію з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, чи було отримано позитивний висновок державної експертизи за вищевказаною технічною документацією; чи було оформлено дані про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель відповідно до ст. 20 Закону України "Про оцінку земель".

Вищевказані документи в матеріалах справи відсутні.

Викладене свідчить про неповне встановлення господарськими судами обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 4-7 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а частиною першою статті 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Недодержання судом першої або апеляційної інстанції цих норм процесуального права, якщо воно унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, є підставою для скасування судового рішення з передачею справи на новий розгляд до відповідного суду (пункт 3 частини першої статті 111-9 ГПК), оскільки касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

У зв'язку з наведеним та врахуванням меж повноважень касаційної інстанції, встановлених ч. 2 ст. 111-5 та ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене у зазначеній постанові, вжити всі передбачені чинним законодавством засоби для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в залежності від встановленого та у відповідності з вимогами закону вирішити спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 3 ст. 111-9, ст.ст.111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Заступник прокурора Одеської області на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 у справі № 916/2397/14 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 у справі № 916/2397/14 та рішення Господарського суду Одеської області від 03.11.2014 у справі № 916/2397/14 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Головуючий К.В. Грейц

Судді: С.В. Бакуліна

О.І. Глос