ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 березня 2015 р. Справа № 903/177/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Укртойс», м.Київ

до Приватного підприємства «Лардо Трейд», м.Луцьк

про стягнення 651 838, 93 грн.

Суддя Пахолюк В.А.

Представники:

від позивача: Закревський А.Ю. - представник, дов. № 32 від 16.02.2015 р.,

від відповідача: не прибув.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Укртойс» звернулося з позовом до Приватного підприємства «Лардо Трейд» про стягнення 730 495, 21 грн. заборгованості на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) № 2 від 10.11.2014р., в т.ч. 566 299, 64 грн. основного боргу, 74 624, 47 грн. пені, 80 432, 82 грн. інфляційних втрат, 9 138, 28 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог посилається на договір поставки № 102/12-ЛТ від 07.07.2012р., укладений між ПП «Лардо Трейд» (покупець) та ТзОВ «Актив Трейд» (постачальник) з протоколом розбіжностей від 07.07.2012 р., видаткові накладні № Рбн-0002079 від 20.03.2014, № Рбн- :002080 від 20.03.2014, № Рбн-0002081 від 20.03.2014, № Рбн-0002082 від 20.03.2014, № Рбн-0002083 від 20.03.2014, № Рбн-0002100 від 20.03.2014, № Рбн-0002111 від 20.03.2014, № Рбн-0002112 від 20.03.2014, № Рбн-0004071, № Рбн-0004072 від 29.05.2014, № Рбн-0004073 від 29.05.2014, № Рбн-0004074 від 29.05.2014, № Рбн-0004075 від 29.05.2014, № Рбн-0004076 від 29.05.2014, № Рбн-0004099 від 29.05.2014, № Рбн-0004100 від 29.05.2014, Рбн-0004101 від 29.05.2014, № Рбн-0004102 від 29.05.2014, № Рбн-0004103 від 29.05.2014, № Рбн-0004112 5ід 30.05.2014, № Рбн-0004113 від 30.05.2014, № Рбн-0004114 від 30.05.2014, № Рбн-0005653 від 18.07.2014, № Рбн-0005654 від 18.07.2014, № Рбн-0005655 від 18.07.2014, № Рбн-0005655 від 18.07.2014, № Рбн-0005656 від 18.07.2014, № Рбн-0005657 від 18.07.2014, № Рбн-0005658 від 18.07.2014, № Рбн-0005659 від 18.07.2014, № Рбн-0005660 від 18.07.2014, акти звірки розрахунків від 31.07.2014 р., за період 01.07.2012-12.10.2014 р.. повідомлення № 201 від 18.09.2014 р. про розірвання договору, вимогу про повернення нереалізованого товару № 224 від 15.10.2014 р., претензію № 226 від 15.10.2014 р., № 7 від 14.01.2015 р., договір про відступлення права вимоги (цесії) № 2 від 10.11.2014р., укладений між ТзОВ «Актив Трейд» (цедент), ТзОВ «АТ Укртойс» (цесіонарій), ПП «Лардо - Трейд» (боржник).

23.02.2015 р. господарським судом Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду, згідно ухвали суду порушено провадження у справі № 903/177/15, розгляд справи призначено на 10.03.2015 р. на 11:00 год.

04.03.2015 р. позивач у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Укртойс» звернувся до суду із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову на підставі якої просить: вжити заходи по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на всіх банківських рахунках, які відкриті та/або будуть відкриті і належать Приватному підприємству «Лардо Трейд», які будуть виявлені під час виконавчого провадження, зокрема, але не виключно:

- п/р 6071 в ПАТ «Укрсоцбанк» Волинської ГРУ, МФО 300023;

- п/р 4349 в ПАТ КБ «Приват Банк» Волинської ГРУ, МФО 303440;

- п/р 7458 в ПАТ КБ «Приват Банк» м. Луцьк, МФО 303440;

- п/р 1161 в ПАТ «Креді Агрікол Банк» Львівська область, МФО 300614;

- п/р 3421 в Ф.П. АТ «УСБ» м. Львів, МФО 321950;

- п/р 3214 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023;

- п/р 0010 в Казначейство України, МФО 899998;

- п/р 3554в АТ «Златобанк», МФО 380612;

- п/р 4103 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023;

- п/р 2377 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023;

- п/р 2059 в ПАТ КБ «Приват Банк» м. Луцьк,

у межах суми заборгованості у розмірі 730 495,21 грн.

В обґрунтування заяви посилається на наступне.

- заборгованість відповідача є суттєвою та негативно впливає на подальше здійснення торгово-господарської діяльності;

- відповідач відсутній за місцем знаходження, вказаним в ЄДРПОУ, що свідчить про умисне ухилення від розрахунків з ТОВ «АТ Укртойз»;

- під час моніторингу інтернет-сайту встановлено, що відносно відповідача постановлені рішення суду про стягнення заборгованості у розмірі 900 000, 00 грн. і він є боржником у 5 виконавчих провадженнях;

- перед зверненням позивача до суду відповідачем були вчинені дії, які спрямовані на утруднення виконання рішення господарського суду, або зробить його виконання неможливим, реалізувавши товар, одержаний на підставі договору поставки № 102/12-ЛТ від 07.07.2012 р. іншим суб'єктам господарювання (третім особам), які на даний момент здійснюють його продаж, але вже від свого імені і прибуток від його реалізації надходить саме на їхні рахунки (що підтверджує товарними та фіскальними чеками).

У додаткових письмових поясненнях від 10.03.2015 р. з метою додаткового обґрунтування доводів, викладених в заяві про забезпечення позову зазначає, що ним для з'ясування, яким чином товар, що був поставлений відповідачу, реалізується від імені інших суб'єктів господарювання (ФОП Калник, ФОП Кардаш, ФОП Гудчак) направлялись листи, відповіді на які він не отримав. До матеріалів справи долучає копії пакування (етикетки) товару, що був придбаний представником позивача у магазинах «Пелікан» міста Києва, Луцька, Івано - Франківська на яких відображено найменування товару, артикул, штрих - код, який є індивідуальним та не повторюється і дає змогу точно ідентифікувати конкретне найменування товару.

10.03.2015 р. позивач звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог (вх..№ 01-65/72/15) і просив стягнути з відповідача 651 838, 93 грн., в т.ч. 566 299, 64 грн. основної заборгованості, 35 838, 61 грн. пені, 45 303, 97 грн. індексу інфляції, 4 396, 71 грн. - 3% річних.

Зменшення розміру позовних вимог є процесуальним правом позивача, передбаченим ч. 4 ст. 22 ГПК України.

Вищий господарський суд України у п. 3.10 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказав, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог не суперечить вимогам законодавства, судом приймається заява представника позивача, спір вирішується виходячи з нової ціни позову - 651 838, 93 грн.

В судовому засіданні представником позивача зменшені позовні вимоги підтримано, до матеріалів справи долучено копію акту звірки розрахунків між сторонами станом на 30.09.2014 р.

Відповідачем вимоги ухвали суду від 23.02.2015р. не виконано, не представлено суду доводів та заперечень з приводу пред'явленого позову, ухвала суду повернута органами поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

У пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. В разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Позивачем в позовній заяві зазначена адреса відповідача: Волинська область, місто Луцьк, вул.Запорізька, 37, куди і надсилалась ухвала суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Враховуючи, що явка представника відповідача в судове засідання не визнавалася обов'язковою, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за його відсутності та за наявними в матеріалах справи документами у відповідності до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, господарський суд встановив:

07.07.2012 р. між Приватним підприємством «Лардо Трейд» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Актив Трейд» (постачальник) був укладений договір поставки № 102/12-ЛТ.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між Приватним підприємством «Лардо Трейд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Актив Трейд» зобов'язання виникли з договору поставки № 102/12-ЛТ від 07.07.2012 р.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов'язувався передавати у власність покупця товар партіями згідно накладних у відповідності до замовлень покупця, а покупець - приймати та проводити оплату за товар на умовах даного договору. Ціну договору складає сума цін усіх накладних, відповідно до яких здійснюється постачання товару та які мають силу специфікацій (п.1.2). Ціна товару погоджується сторонами та зазначається в накладних на відпуск товару (п.5.1).

Відповідно до п.6.1 договору оплата за товар здійснюється в міру його реалізації покупцем кінцевим споживачам на протязі 14 днів з моменту надання покупцем постачальнику звіту про реалізований товар, шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок постачальника.

Згідно п.п.9.2.3 договору (в редакції протоколу розбіжностей) покупець зобов'язаний надавати постачальнику звіт про реалізований товар через кожні 30 календарних днів з моменту першої поставки товару за даним договором. На вимогу постачальника сторони складають Акт залишків товару, що підписується і скріплюється печатками сторін.

На виконання умов договору постачальником було поставлено покупцю товар на загальну суму 1 355 997, 52 грн., що підтверджується видатковими накладними, розгорнутим актом звірки розрахунків за період з 01.07.2012 р. по 12.10.2014 р.

Між тим, покупцем договірні зобов'язання по оплаті товару виконано частково на суму 1 355 997, 52 грн. з врахуванням повернутого товару.

Сума заборгованості становить 566 299, 64 грн., що підтверджено актами звіряння розрахунків від 31.07.2014 р., за період 01.07.2012-12.10.2014 р., станом на 30.09.2014 р., скріпленими печатками сторін та підписами їх уповноважених осіб.

У зв'язку з порушенням покупцем з 06.06.2014 р. вимог п.9.2.3 договору поставки щодо своєчасного (через кожні 30 календарних днів) надання звіту, на підставі ч.2 ст.530 ЦК України йому було направлено претензію № 226 від 15.10.2014 р. з вимогою погашення заборгованості в сумі 566 299, 64 грн., яка останнім залишена без реагування.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання.

Основна заборгованість ПП «Лардо Трейд» за договором поставки № 102/12-ЛТ від 07.07.2012 р. становить 566 299, 64 грн. є підставною і підлягає до стягнення в силу вимог ст.193 ГК України відповідно до якої зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Крім того, відповідачу нараховано пеню в сумі 35 838, 61 грн.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГКУ штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пункт 3 ст.549 ЦКУ визначає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені). В силу п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно розрахунку позивача період прострочення визначено з 01.11.2014 р. (відповідно до ч.2.ст.530 ЦК України) до 23.01.2015 р. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що нарахована та в межах шестимісячного строку пеня в розмірі 35 838, 61 грн. підставна і підлягає до стягнення з відповідача.

В силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції за прострочення виконання взятого на себе відповідачем зобов'язання з 01.11.2014 р. по 31.01.2015 р. складає 45 303, 97 грн., 3% річних за даний період складають 4 396, 71 грн. є підставними і підлягають до задоволення.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) № 2 від 10.11.2014р., укладеного між ТзОВ «Актив Трейд» (цедент), ТзОВ «АТ Укртойс» (цесіонарій), ПП «Лардо - Трейд» (боржник), цедент відступив, цесіонарій прийняв на себе право вимоги, належне цедентові до ПП «Лардо - Трейд» (боржнику) за договором поставки № 102/12-ЛТ від 07.07.2012 р. щодо оплати боржником заборгованості.

Згідно п.1.4 договору цедент передає, а цесіонарій приймає права, що забезпечують виконання вищезазначеного грошового зобов'язання, а також інші права, пов'язані із зазначеними вимогами, зокрема застосування штрафних санкцій.

Сторони у п.1.2 договору затвердили графік погашення заборгованості - з дати укладення договору до 31.05.2015 р. Водночас, пунктом 1.3 передбачили право цесіонарія, у випадку порушення боржником строку сплати грошових коштів, вимагати сплати всієї суми заборгованості у будь-який момент.

14.01.2015 р. ТОВ «АТ Укртойз» направило на адресу ПП «Лардо - Трейд» претензію № 7, однак останнім не вчинено дій на погашення існуючої заборгованості та врегулювання спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Нормою ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про під ставність позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі.

Заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову розглянуто судом та відмовлено в її задоволенні, оскільки позивачем у розумінні вимог ст.34 ГПК України належним чином не було доведено щодо імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то судовий збір в розмірі 13 036, 77 грн. (2 відсотки ціни позову) відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладається на нього.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в сумі 14 609, 90 грн. згідно платіжного доручення № 4 від 13.02.2015 р.

Водночас, на підставі п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивачу слід повернути з Державного бюджету 1 573, 13 грн. судового збору у зв'язку з зменшенням розміру позовних вимог.

Господарський суд, керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.509, 512-514, 526, 530, 549, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 174, 193, 230, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 34, 44, 49, 66, 67, 75, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Лардо Трейд» (43008, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Запорізька, 37, ) на користь

Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Укртойс» (02660, м.Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, літ. Е, оф.4, ) 651 838, 93 грн., в т.ч. 566 299,64 грн. основної заборгованості, 35 838, 61 грн. пені, 45 303, 97 грн. індексу інфляції, 4 396, 71 грн. - 3% річних та 13 036, 77 грн. судового збору.

3. Головному управлінню державної казначейської служби України у Волинській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «АТ Укртойс» (02660, м.Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, літ. Е, оф.4, ) з державного бюджету 1 573, 13 грн. судового збору, сплаченого на підставі платіжного доручення № 4 від 13.02.2015 р., у зв'язку з зменшенням розміру позовних вимог.

Повне рішення складено 13.03.2015 р.

Суддя В.А.Пахолюк