ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2015 р.Справа № 916/636/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді: Мацюри П.Ф.,

суддів: Лисенко В.А., Ліпчанської Н.В.

при секретарі судового засідання: Молодові В.С.

за участю представників сторін:

від відповідача - Іванової І.О., за довіреністю ;

від позивача - не з'явився;

від органу ДВС - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт"

на ухвалу господарського суду Одеської області від 10.11.2014 р. в порядку ст.121-2 ГПК України

по справі № 916/636/14

за позовом Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт"

до Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті

про стягнення 2 799,79 грн.

суб'єкт оскарження Перший Приморський відділ Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014р. Одеська регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті звернулась до господарського суду Одеської області із скаргою на дії Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо винесення постанови ВП №44689965 від 10.09.2014 р. про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Одеської області №916/636/14 від 13.05.2014 р. про стягнення з Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на користь Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" грошової суми у загальному розмірі 8122,40 грн. та просла вищевказану постанову ВП №44689965 від 10.09.2014 р. Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції визнати недійною.

В обґрунтовання скарги Одеська регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті зазначає, що вона є бюджетною установою, у зв'язку з чим наказ суду має виконуватися органами Казначейства відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України № 845 від 03.08.2011, а тому дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є незаконними, а сама постанова - недійсною.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.11.2014 р. у справі №916/636/14 (суддя Лічман Л.В.), залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.12.2014 р., скаргу відповідача в порядку ст. 1212 ГПК України на дії ВДВС задоволено. Визнано незаконними дії ВДВС з винесення постанови від 10.09.2014 р. ВП №44689965 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 13.05.2014 р. №916/636/14, а також визнано недійсною постанову ВДВС від 10.09.2014 р. ВП №44689965 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного наказу.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.02.2015 р. по справі №916/636/14 постанова Одеського апеляційного господарського суду від 18.12.2014 р. у справі №916/636/14 скасована, справа направлена до Одеського апеляційного господарського суду для перегляду. Постанова господарського суду касаційної інстанції мотивована тим, що господарським судом апеляційної інстанції не враховано, що згідно наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", зареєстрованого 02.04.2012 р. за № 489/20802, Інструкцію про проведення виконавчих дій, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 р. № 74/5 визнано такою, що втратила чинність. Господарський суд касаційної інстанції також зазначив, що висновок суду про неможливість виконання рішення суду у даній справі в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", є передчасним.

Оскаржувана ухвала господарського суду Одеської області від 10 листопада 2014 року обґрунтована тим, що боржник являється державною установою, яка фінансується з державного бюджету, а тому примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 28.04.2014 р. по справі № 916/636/14 має здійснювати орган казначейства, якому і слід подавати виконавчий документ, у зв'язку з чим суд вважає, що головний державний виконавець Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження".

Не погодившись з винесеною ухвалою, Державне підприємство "Миколаївський морський торговельний порт" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу, вважаючи її незаконною, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги Одеської регіональної служби державного ветеринарно - санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, а також стягнути з боржника судові витрати.

Мотивуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначав, що Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів з таких боржників, однак випадки та особливості виконання таких рішень врегульовані спеціальним Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Скаржник вважає, що рішення повинно виконуватись саме Державною виконавчою службою, посилаючись на положення ч.1 ст.1, ч.1 ст.2, ст.4 вказаного закону.

Крім того, апелянт зауважував, що на момент вирішення питання про відкриття виконавчого провадження інформації про наявність чи відсутність рахунків у державного виконавця бути не могло, оскільки перевірка наявності рахунків здійснюється лише після відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, виявлено, що боржник має інші рахунки, крім відкритих у Головному управлінні Державної казначейської служби України, а тому державний виконавець може накласти арешт на вказані рахунки, чим і виконати судове рішення.

11 березня 2015 року представник відповідача надав до господарського суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу ДП "Миколаївський морський торговельний порт". З наданого відзиву на апеляційну скаргу, вбачається що відповідач не погоджується з апеляційною скаргою ДП "Миколаївський морський торговельний порт" , просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Представник відповідача в судовому засіданні господарського суду апеляційної інстанції, підтримав вимоги відзиву на апеляційну скаргу і наполягав на їх задоволенні.

Представники позивача та Державної виконавчої служби України в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. Враховуючи обмежений строк розгляду апеляційних скарг на ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача та Державної виконавчої служби України за наявними матеріалами справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалось вище, рішенням господарського суду Одеської області від 28.04.2014 р. по справі №916/636/14 позовну заяву Державного підприємства „Миколаївський морський торговельний порт" задоволено частково, стягнуто з Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті 2396,72 грн. основного боргу, 56,72 грн. пені та 1607,76 грн. судового збору.

13.05.2014 р. на виконання зазначеного судового рішення видано відповідний наказ, про стягнення з Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на користь Державного підприємства „Миколаївський морський торговельний порт" суму основного боргу в розмірі 2 396,72 грн., пені в розмірі 56,72 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1607,76 грн., що разом становить 4 061,20 грн.

Ухвалами господарського суду Одеської області від 12 та 22 серпня 2014 року виправлено помилки в резолютивній частині рішення господарського суду Одеської області від 28.04.2014 року та наказі господарського суду Одеської області від 13.05.2014 року.

10.09.2014 року головним державним виконавцем Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Сокол Ю.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Одеської області від 13.05.2014 р. № 916/636/14 про стягнення 8122,40 грн. (фактично рішенням суду стягнуто 4061,20 грн., тобто постанова містить помилку в сумі, яку має погасити боржник).

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" і пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України , постановою Кабінет Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 був затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі Порядок).

06.02.2013р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.01.2013р. № 45 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.08. 2011р. № 845".

Зазначена постанова прийнята у зв'язку із приведенням постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ" (далі - Порядок) у відповідність із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Статтею 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012р. № 4901-VI встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Казначейське обслуговування коштів місцевих бюджетів здійснюється органами Казначейства відповідно до Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 938 від 23.08.2012р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 вересня 2012 р. за N 1569/21881.

Пунктом 2.2 цього Порядку передбачено, що у процесі казначейського обслуговування коштів місцевих бюджетів органи Казначейства здійснюють безспірне списання коштів місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення коштів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. N 45), (далі - Порядок) рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно цього Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно п. 5 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають володіють рядом можливостей для забезпечення виконання виконавчих документів, перелік яких не є вичерпним.

Пунктом 24 Порядку передбачено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Таким чином, вказаний Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

Згідно Положення про Одеську регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті - остання є державним органом ветеринарної медицини, що належить до сфери управління Державної ветеринарної та фітосанітарної служби (т.1 а.с.73-78).

Частиною 2 ст.2 ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи, установи, організації та особи, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не є органами примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Таким чином, беручи до уваги той факт, що боржник являється державним органом, який фінансується з державного бюджету, дія Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не поширюється на рішення суду по справі №916/636/14.

При цьому, враховуючи, що Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначений механізм виконання рішень стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 28.04.2014 р. по справі №916/636/14 має здійснювати орган казначейства, якому і слід подавати виконавчий документ, у зв'язку з чим головний державний виконавець Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження".

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Вищого господарського суду України від 13 жовтня 2014 року у справі № 7/27 та від 18.02.2015 року у справі №916/859/14.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, правомірними, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому ухвалу господарського суду Одеської області від 10 листопада 2014 року про визнання незаконними дії ВДВС з винесення постанови від 10.09.2014 ВП №44689965 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 13.05.2014 №916/636/14, а також визнання недійсною постанову ВДВС від 10.09.2014 ВП №44689965 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного наказу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, п.1 ст. 103, ст.ст. 105, 106 ГПК України,

колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 10 листопада 2014 року по справі № 916/636/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Мацюра П. Ф.

Судді: Лисенко В. А.

Ліпчанська Н. В.