РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015Справа №910/26727/14

За позовомДержавного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Морська пошуково-рятувальна служба» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»
доПублічного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз»
простягнення 7 261,43 грн.
Головуючий суддя Босий В.П.

Судді Літвінова М.Є.

Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача:Павлій В.Ю.

від відповідача:Потатуєв В.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Морська пошуково-рятувальна служба» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (надалі - «Підприємство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» (надалі - «Товариство») про стягнення 7 261,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору №515-UX02/1410 від 26.12.2012 р. позивач надав послуги, а відповідач належним чином грошове зобов'язання з оплати наданих послуг не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 6 469,07 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 679,15 грн. та 3% річних у розмірі 113,21 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2014 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 24.12.2014 р.

В судових засіданнях 24.12.2014 р. та 19.01.2015 р. судом оголошувалась перерва до 19.01.2015 р. та 11.02.2015 р. відповідно.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.02.2015 р. вирішено розгляд справи здійснювати колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 11.02.2015 р. для здійснення колегіального розгляду справи визначено наступних суддів: Босий В.П. (головуючий), судді Стасюк С.В., Літвінова М.Є.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.02.2015 р. справу прийнято до розгляду колегією суддів та призначено до розгляду на 16.03.2015 р.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, надала пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, на виконання вимог ухвал суду надав документи, проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на те, що невиконання ним зобов'язань за договором №515-UX02/1410 від 26.12.2012 р. відбулося внаслідок настання обставин непереборної сили.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2012 р. між Казенним підприємством «Морська пошуково-рятувальна служба», правонаступником якого є Підприємство, (КП «МПРС») та Публічним акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», правонаступником якого є Товариство (абонент) було укладено договір про надання послуг розрахункової організації №515-UX02/1410 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору КП «МПРС» у порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується надати абоненту комплекс послуг, визначених у п. 1.2 цього договору, від імені, за дорученням та за рахунок абонента.

За змістом п. 1.2 Договору КП «МПРС» надає абоненту наступний комплекс послуг: послуги розрахункової організації (розпізнавальний код UX02) для суден, станцій супутникового зв'язку (ССЗ) та електронних адрес абонента згідно з Регламентом Радіозв'язку та Рекомендаціями Міжнародного Союзу Електрозв'язку (МСЕ) серії D «Загальні принципи тарифікації, таксації та розрахунки за послуги міжнародних служб електрозв'язку» (зокрема, Рекомендації МСЕ-И серії D90 «Таксація, розрахунки та відшкодування витрат у морській рухомій службі»), а також «Правилами та процедурами використання космічного сегменту Інмарсат наземними супутниковими станціями» та проведення розрахунків за послуги зв'язку, які надаються суднам, ССЗ та електронним адресам абонента закордонними радіоцентрами і наземними станціями системи Інмарсат (послуги іноземних операторів зв'язку); послуги з оперативної взаємодії з наземними станціями системи Інмарсат, з метою надання ССЗ абонента необхідних послуг супутникового зв'язку; послуги з активації, деактивації та підтримки ССЗ та електронних адрес абонента у системі Інмарсат та надання відповідних підтверджень за письмовим запитом абонента.

Згідно з п. 5.1 Договору оплата послуг розрахункової організації проводиться абонентом у наступному порядку:

а) попередній платіж - в сумі, що є еквівалентною 300,00 дол. США - для кожної ССЗ типу Інмарсат-С (міні-С) та 500,00 дол. США - для кожної ССЗ іншого типу і сплачується протягом 5 банківських днів від дати підписання договору на підставі авансового рахунку, виставленого КП «МПРС» протягом 3 робочих днів з дати підписання цього договору;

б) для ССЗ, які використовуються лише у системах моніторингу, або встановлені на суднах, які знаходяться у відстої тривалий час, про що абонент інформує КП «МПРС» у письмовій формі, сума попереднього платежу складає еквівалент 5 дол. США за кожну ССЗ;

в) при виставленні КП «МПРС» наступних авансових рахунків сума попередньої оплати визначається виходячи з фактичного графіку за попередній період не менше ніж еквівалент 200,00 дол. США;

г) після витрачення 70% сум попередніх оплат або більше, КП «МПРС» виставляє абоненту рахунок на переказ наступної суми оплати з можливим нарахування доплати за вже надані КП «МПРС» послуги;

д) у разі, якщо річний трафік абонента за рахунками іноземних операторів зв'язку буде меншим ніж 500,0 дол. США на рік, абонент здійснює оплату послуг КП «МПРС», з підтримки його ССЗ у системі Інмарсат та підтримки розрахункового коду UX02 у розмірі 500,0 грн на рік (без урахування податку на додану вартість).

Пунктом 5.3 Договору визначено, що рахунки КП «МПРС», виставлення яких передбачено п.п. в), г) та д) п. 5.1 договору сплачуються абонентом протягом 10 банківських днів з моменту їх отримання.

На виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату наданих послуг №515-UX02/CNG/110314 від 11.03.2014 р. на суму 313,68 дол. США та №515- UX02/CNG/140514 від 14.05.2014 р. на суму 123,42 дол. США.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті наданих послуг, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 6 469,08 грн. (еквівалент 437,10 дол. США).

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 437,10 дол. США, на оплату яких були виставлені рахунки №515-UX02/CNG/110314 від 11.03.2014 р. та №515- UX02/CNG/140514 від 14.05.2014 р.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 5.3 Договору визначено, що рахунки КП «МПРС», виставлення яких передбачено п.п. в), г) та д) п. 5.1 договору сплачуються абонентом протягом 10 банківських днів з моменту їх отримання.

Факт отримання відповідачем виставлених рахунків підтверджується роздруківками з електронної пошти позивача, листом відповідача №35/16-96-исх. від 28.03.2014 р. та повідомленням про вручення поштового відправлення №650.

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 5.3 Договору грошове зобов'язання відповідача по сплаті заборгованості за надані позивачем послуги повинно було бути виконане протягом 10 банківських днів з моменту їх отримання.

Таким чином, заборгованість відповідача за надані послуги становить 6 469,08 грн. (еквівалент 437,10 дол. США), а строк виконання грошового зобов'язання відповідача по оплаті наданих послуг на момент звернення позивача із позовом до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В той же час, в матеріалах справи наявний сертифікат №2018 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України №5592/05-4 від 03.12.2014 р., в якому Торгово-промислова палата України засвідчує про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної вили) з 27.02.2014 р. Товариству. На момент видачі сертифікату Торгово-промисловою палатою України форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривали та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України № 6602-0-26-14/8.1 від 30.05.2014 р. за загальним правилом під «форс-мажором» розуміється виникнення надзвичайних і невідворотних обставин, у тому числі обставин непереборної сили, результатом яких є невиконання зобов'язань однією із сторін.

Таким чином, сторони мають право самостійно визначити у договорі, що саме вони відносять до форс-мажору. Зокрема, визначити, які обставини є форс-мажором і суб'єктів, що мають його підтверджувати.

Відповідно до Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» завданнями торгово-промислових палат є, зокрема, подання практичної допомоги підприємцям у проведенні торговельно-економічних операцій на внутрішньому та зовнішньому ринках.

Торгово-промислова палата України засвідчує обставини форс-мажору відповідно до умов зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України, а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні; засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів за зверненнями суб'єктів господарської діяльності, що здійснюють будівництво житла (замовників, забудовників) (частина 3 статті 14 вказаного Закону). Крім того, Торгово-промислова палата здійснює виконання інших завдань, передбачених її статутом (частина друга ст. 3 цього Закону).

Як вбачається з листа Торгово-промислової палати від 30.05.2014 р. №1362/-05-5, Торгово-промислова палата засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів (контрактів) на підставі чинного законодавства України, Методики про порядок засвідчення Торгово-промисловою палатою України форс-мажорних обставин.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Вказані приписи кореспондуються зі статтею 218 Господарського кодексу України, а також закріплені у частині 1 статті 79 Розділу 4 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 р., якою встановлено, що сторона не несе відповідальності за невиконання будь-якого із своїх зобов'язань, якщо доведе, що воно було викликане перешкодою поза її контролем і що від неї нерозумно було очікувати прийняття до уваги цієї перешкоди під час укладення договору або уникнення чи подолання цієї перешкоди чи її наслідків.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо), на час дії таких обставин.

Як вбачається із матеріалів справи, строк виконання грошового зобов'язання за Договором настав протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунків №515-UX02/CNG/110314 від 11.03.2014 р. та №515- UX02/CNG/140514 від 14.05.2014 р.

При цьому, сертифікатом №2018 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданим Торгово-промисловою палатою України №5592/05-4 від 03.12.2014 р., засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної вили) з 27.02.2014 р., тобто раніше, ніж настав строк оплати наданих послуг.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги наявність сертифікату Торгово-промислової палати України №2018, суд вважає доведеним той факт, що невиконання відповідачем зобов'язання з оплати наданих послуг у розмірі 437,10 дол. США відбулося поза його волею і за обставин, що мають надзвичайний характер (непереборна сила), в розумінні ст. 617 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог Підприємства про стягнення з Товариства заборгованості у розмірі 6 469,08 грн. (еквівалент 437,10 дол. США). необхідно відмовити.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення основної суми боргу, підстави для задоволення позову в частині стягнення пені у розмірі 679,15 грн. та 3% річних у розмірі 113,21 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у суду відсутні.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Морська пошуково-рятувальна служба» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.03.2015 р.

Головуючий суддя В.П. Босий

Судді М.Є. Літвінова

С.В. Стасюк