УХВАЛА

11.03.2015Справа № 910/1026/15-г

За позовом Корпорації "Співдружність КОМП"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-консалтингова компанія "Ін-Вест"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Опус Плюс"

3. Приватного підприємства фірма "Сандра-Інтернешнл"

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнес ЛТД"

5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Легалплейс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Приватне підприємство "Імпульс-В"

про витребування майна з чужого володіння

Щодо розгляду клопотання б/н б/д «Про припинення провадження у справі № 910/1026/15-г» Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнес ЛТД"

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Авравменко М.В. (за довіреністю від 22.01.2015);

від відповідача-1: Степаненко О.М. (за довіреністю від 10.03.2015);

від відповідача-2: не з'явились;

від відповідача-3: не з'явились;

від відповідача-4: Іваніва А.Р. (за довіреністю від 02.02.2015);

від відповідача-5: не з'явились;

від відповідача-6: не з'явились;

від відповідача-7: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

21 січня 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Корпорації "Співдружність КОМП" (Позивач) надійшла позовна заява б/н б/д до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-консалтингова компанія "Ін-Вест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Опус Плюс", Приватного підприємства фірма "Сандра-Інтернешнл", Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнес ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Легалплейс", Фізичної особи-підприємця Пестерева Григорія Вікторовича та Фізичної особи-підприємця Філатової Ірини Ігорівни (Відповідачі №№ 1-7 відповідно), в якій викладені позовні вимоги про витребування майна з чужого володіння.

Згідно даних автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва "Діловодство спеціалізованого суду" для розгляду позовних матеріалів № 1026/15-г визначено суддю Цюкало Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2015 (суддя Цюкало Ю.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/1026/15-г; розгляд справи призначено на 13.02.2015р.; судом, в тому числі, в порядку ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідачів - Приватне підприємство "Імпульс-В".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2015 року судом частково задоволено заяву б/н б/д "Про забезпечення позову" Корпорації "Співдружність КОМП" та з метою забезпечення позову по справі № 910/1026/15-г накладено арешт на певне майно, що перебуває у володінні Відповідачів за поданим на розгляд судом позовом.

Ухвалою від 13.02.2015р. позов в частині позовних вимог до відповідачів 6 та 7, а також клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову у відповідній частині, залишено без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2015р. відкладено розгляд справи до 11.03.2015 року.

В судовому засіданні 11 березня 2015 року до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнес ЛТД" надійшло клопотання б/н б/д «Про припинення провадження у справі № 910/1026/15-г» в якому Відповідач-4 просить суд:

- провадження у справі № 910/1026/15-г за позовом Корпорація «Співдружність КОМП» до TOB «Інвестиційно-консалтингова компанія «Ін-вест», TOB «ОПУС ПЛЮС», Приватне підприємство фірма «Сандра-Інтернешнел», TOB «Укрбізнес ЛТД», TOB «Легалплейс», ФОП Пестерев Григорій Вікторович, ФОП Філатова Ірина Ігорівна, третя особа ПП «Імпульс-В» про витребування майна з чужого незаконного володіння - припинити.

Мотивуючі викладені у відповідному клопотанні обставини Відповідач-4 зазначив, що наявні підстави для припинення провадження у справі, оскільки спір не підлягає вирішенню в окремому позовному провадженні, зокрема позов підлягає розгляду саме в межах справи про банкрутство боржника/Позивача, тобто в межах справи Господарського суду Харківської області №5023/7064/11, а не в окремому позовному провадженні, адже спір, спрямований на повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб з метою зарахування його до ліквідаційної маси безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство такого підприємства. Крім того, за переконанням Відповідача-4, провадження по справі піддягає припиненню також з підстав відсутності предмету спору, у зв'язку із тим, що Позивач не надав суду доказів того, що спірне майно належить йому на праві приватної власності та вибуло з його законного володіння, а тому очевидним є той висновок, що Позивач не довів, чим саме порушене його право та з яких підстав останній звертається до господарського суду.

Розглянувши клопотання б/н б/д «Про припинення провадження у справі № 910/1026/15-г», суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення виходячи з наступного.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

За ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в господарських судах України; 1-1) відсутній предмет спору; 2) є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про ой же предмет і з тих же підстав; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом; 5) сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

У зв'язку з набранням чинності Законом України від 22 грудня 2011 р. N 4212-VI "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначений Закон викладено в новій редакції. Закон набрав чинності 19 січня 2013 р. (за винятком окремих його положень).

Відповідно до Закону України від 02 жовтня 2012 р. N 5405-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов'язань" розділ X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" доповнено пунктом 11, яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення юрисдикції (предметної підсудності) справи, в якій боржник виступає як учасник процесу, слід враховувати положення пункту 11 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги статті 12 ГПК та брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо таку ухвалу постановлено після 19 січня 2013 року.

Отже, справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013р., не впливають на визначення юрисдикції справ, в яких боржник виступає учасником процесу, і їх слід розглядати в порядку господарського судочинства, якщо склад сторін відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів (ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Так, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.08.2011 року прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 5023/7064/11 про банкрутство Корпорації "Співдружність КОМП" та в подальшому постановою Господарського суду Харківської області від 14.05.2012 року у зазначеній справі Корпорацію "Співдружність КОМП" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Також, суд наголошує на тому, що згідно резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002р. у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України, положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м'якого покарання від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004). Тому в контексті статті 55 Конституції України органи судової влади здійснюють функцію захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.

За змістом рішення Конституційний Суд України від 01.12.2004 року у справі №1-10/2004 року щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний інтерес), поняття "право" та "охоронюваний законом інтерес" особи, що вживаються в законах, знаходяться у логічно- смисловому зв'язку та означають прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, легітимний дозвіл, що є об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних потреб особи, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально- правовим засадам.

Отже, судовому захисту підлягають суб'єктивні порушені або оспорювані права і охоронювані законом інтереси особи, зокрема і юридичної. А у випадку, якщо відповідне право особи або охоронювані законом інтереси особи - не порушені, то це не є підставою для припинення провадження у відповідній справі з посиланням на ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, клопотання Відповідача-4 в частині припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, з підстав того, що спір не підлягає вирішенню в окремому позовному провадженні, є необґрунтованим, з огляду на те, що провадження у справі про банкрутство Корпорації "Співдружність КОМП" порушено відповідною ухвалою Господарського суду Харкіської області - 19.08.2011 року, тобто до 19.01.2013 року (дата набрання чинності Законом України від 22 грудня 2011 р. N 4212-VI "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), а тому подана до Господарського суду міста Києва Корпорацією "Співдружність КОМП" позовна заява про витребування майна з чужого володіння, за якою порушено провадження у даній справі, підлягає розгляду Господарським судом міста Києва в порядку господарського судочинства.

В частині заявлених в клопотанні підстав для припинення провадження у справі внаслідок відсутності предмету спору суд відмічає наступне.

Перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 Господарського процесуального кодексу України) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

В постанові від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» пленум Вищого господарського суду України, з метою забезпечення однакового і правильного застосування Господарського процесуального кодексу України, постановив дати господарським судам України роз'яснення, згідно яких господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (ч. 1 статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі п. 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неподання оригіналів документів на вимогу суду справа розглядається за наявними доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до вимог ст. 32, 33, 43, Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги те, що в силу вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, зважаючи на те, що обставини недоведеності позивачем порушення його права з боку відповідача або недоведеності позивачем наявності у нього права, за захистом якого він звернувся до суду, не є, в аспекті положень п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, підставами, що однозначно свідчать саме про відсутність предмету спору у справі, а можуть слугувати підставами для встановлення обставин, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання б/н б/д «Про припинення провадження у справі № 910/1026/15-г» Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнес ЛТД" - відмовити.

2. Копію даної ухвали направити відповідачам №№ 2-3, 5-7 та третій особі по справі № 910/1026/15-г.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Цюкало