номер провадження справи 32/153/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 Справа № 908/6177/14

за позовом Державного підприємства "Одеська залізниця" (65023, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (85621, Донецька область, Маріїнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, буд. 1А)

про стягнення 31055,00 грн. Суддя Н.А. Колодій

Представники:

від позивача: Пашко С.Г., довіреність № 60 від 02.01.2015 р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

До господарського суду Запорізької області звернулось Державне підприємство "Одеська залізниця" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" про стягнення 31055 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.12.2014 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/6177/14, присвоєно справі номер провадження 32/153/14 з призначенням судового засідання на 12.02.2015 р.

В судовому засіданні 12.02.2015 р., на підстав ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 26.02.2015 р.

В судовому засіданні 12.02.2015 р. представник позивача надав клопотання, яким просить суд виправити описку яка була допущена в позовній заяві при написанні назви відповідача.

В судовому засіданні 12.02.2015 р. до початку судового розгляду справи, розглянувши ухвалу суду від 29.12.2014 р. про порушення провадження у справі № 908/6177/14, судом встановлено, що у вступній частині також допущено описку при написанні назви відповідача.

Відповідно до ст. 89 ГПК України суддя за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Враховуючи викладене, суд визнав за необхідне за своєю ініціативою виправити описку у вступній частині ухвали господарського суду Запорізької області від 29.12.2014 р. про порушення провадження у справі № 908/6177/14 наступним чином: замість: "Товариства з обмеженою відповідальністю "Курахівська" вказати: "Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська".

Представник позивача в судовому засіданні 26.02.2015 р. підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та обґрунтовує їх ст. ст. 920, 925 Цивільного кодексу України, ст. ст. 307, 315 Господарського кодексу України та Статутом залізниць України.

Представник відповідача в судове засідання 26.02.2015 р. не з'явився, в попередньому судовому засіданні 12.02.2015 р. проти позовних вимог заперечив, вважає безпідставними та такими що не підлягають задоволенню з підстав, викладених у відзиві.

У засіданні суду 26.02.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи, зокрема, з залізничної накладної № 52208592 від 29.08.2014 р. вбачається, що у серпні 2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (відповідач у справі) відвантажив на адресу Ладижинська ТЕЦ ПАТ "ДТЕК "Западенерго" станція призначення Ладижин Одеської залізниці п'ять вагонів з вантажем - вугілля кам'яне, загальною масою 344100 кг, зокрема у вагоні № 53589560 -нетто - 68000 кг, тара - 24000 кг.

Під час перевірки маси вантажу, який перевозився потягом, на станції Знам'янка Одеської залізниці було виявлено різницю в масі вантажу в вагоні № 53589560 та здійснено контрольне зважування на вагонних вагах. Для засвідчення невідповідності маси вантажу 31.08.2014 р. на станції Знам'янка Одеської залізниці було складено комерційний акт АА № 031880/587/22.

Комерційним актом АА № 031880/587/22 від 31.08.2014 р. зафіксовано різницю у дійсній вазі та зазначеній відповідачем в накладній, у вагоні № 53589560: по накладній нетто - 68000 кг, а фактично виявилось брутто - 84350 кг, тара з документа 24000 кг, нетто- 60350 кг, що складає різницю ваги проти документа в сторону зменшення на 7650 кг.

На підставі зазначених обставин, позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 31055 грн. за неправильно зазначену масу вантажу.

Предметом розгляду по даній справі є стягнення з ТОВ "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 31055,00 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Питання, пов'язані з укладенням та виконанням договору перевезення, у тому числі залізничним транспортом, регулюються статтями 908 - 928 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статтями 306 - 315 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до ст. 908 ЦК України, ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно п. 2.1. розділу 2 Правил оформлення перевізних документів графи комплекту перевізних документів "Маса вантажу в кг, визначена відправником" - вказується маса вантажу у кілограмах, заповнюються вантажовідправником.

Згідно з п. 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Як свідчать матеріали справи, правильність зазначення даних у залізничній накладній № 52208592 підтверджено комерційним актом АА № 031880/587/22 від 31.08.2014 р., за яким засвідчено невідповідність маси вантажу на 7650 кг, що є меншою даним, зазначеним у залізничній накладній.

Відповідно до п. 9 Правил складання актів (затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 р. № 334) у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

З огляду на викладене, суд вважає комерційний акт АА № 031880/587/22 від 31.08.2014 р., є таким, що складений відповідно до вимог, які ставляться до його складання, а перевірка маси вантажу здійснена у порядку, встановленому п. 22 Правил видачі вантажів, відповідно якого перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Таким чином, судом встановлено, що оскільки відповідачем допущено порушення Правил оформлення перевізних документів, яке полягає у неправильному зазначенні у накладній відомостей про кількість вантажу, суд вважає позовні вимоги про стягнення 31055 грн. штрафу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Посилання відповідача на відсутність його вини судом відхилені та спростовуються наступним. Згідно абзацу 3 п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення затвер джених наказом МТУ від 21.11.2000 р. № 644 залізниця приймала вантаж до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його марку вання (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кілько сті. Таким чином працівник залізниці здійснивши візуальний огляд вагону не міг визначити масу вантажу при відправці без зважування. Залізниця не приймала участі у зважуванні вантажу, за правильність внесе них даних до залізничної накладної відповідальність згідно п. 2 Правил оформлення перевізних документів затверджених наказом МТУ від 21.11.2000 р. № 644 зі змінами та доповненнями несе вантажовідправник, за виключенням тих випадків коли залізниця за заявою вантажовідправника та після проведення відповідної оплати приймає участь у зважуванні ван тажу. При прибутті вагону № 53589560 на ст. Знам'янка 31.08.2014 р. його огляд проводився за допомогою промислового телебачення (копії знімків дода ються). Працівниками станції проведено опис стану вантажу, згідно якого захисне маркування не пошкоджено (що свідчіть про відсутність втручання сторонніх осіб до вантажу), протікання вантажу відсутнє (люки вагону від криваються на праву та ліву сторони і при протіканні вантажу, характерні скоси були б на праву та ліву сторону вагону). Таким чином нерівномірне завантаження вантажу відбулось з вини вантажовідправника. Посилання відповідача про відсутність детального опису вантажу у комер ційному акті від 31.08.2014 р. безпідставні, оскільки в комерційному акті чітко зазначено, що він складений на додаток до акту загальної форми № 22188 від 31.08.2014 р. в тексті якого детально описаний стан вантажу. Посилання вантажовідправника на порушення захисного маркування не відповідає дійсності. Згідно відмітки у графі Є станції призначення зазначене що під час перевірки вантажу при його прибутті на станцію призначенні різниці проти опису вантажу ( у тому числі і відсутності порушення захисного маркування) у комерційному акті не виявлено. Інших доказів, які б спростовували позицію позивача повністю або частково, суду не надано.

Разом з тим, згідно із п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшити у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню з боку сторони, що порушила зобов'язання.

У відповідності зі ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу...

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

Враховуючи те, що негативні наслідки від неправильного зазначення маси вантажу в накладній відсутні, збитків ДП "Одеська залізниця" не понесло. Також, беручи до уваги, фінансовий стан підприємства відповідача та той факт, що сума штрафу за перевезення вантажу є надмірно великою, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу, що підлягає стягненню з відповідача на 50 %, тобто до 15527,50 грн.

Відповідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р., судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача, поскільки спір доведений до суду з його вини.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Одеська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" про стягнення 31055 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (85621, Донецька область, Маріїнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, буд. 1А, ) на користь Державного підприємства "Одеська залізниця" (65023, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) 15527 (п'ятнадцять тисяч п'ятсот двадцять сім) грн. 50 коп. штрафу та 1827 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

3. В інший частині позову відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "10" березня 2015 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.