ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.03.2015 року Справа № 907/263/15

Суддя господарського суду Кривка В.П.

розглянувши матеріали за позовом

Берегівського міжрайонного прокурора Закарпатської області, м. Берегово

за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області, м. Ужгород

до Гутівської сільської ради, с. Гут

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Артос", с. Гать

про визнання незаконним рішення 3 сесії 5 скликання Гутівської сільської ради №28 від 18.08.2006 року, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення землі у власність держави,

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява №74-519(488)вих15 від 24.02.2015 року, яка надійшла на адресу господарського суду 12.03.2015 року підлягає поверненню без розгляду, з огляду на наступне.

Як вбачається з позову, єдиним обґрунтуванням звернення з даною позовною заявою в якості позивача прокурор вказує відсутність у Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, як органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, повноважень по зверненню до суду з даним позовом.

Згідно ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу ст. 21 ГПК України.

За приписами ст. 2 ГПК України встановлено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. При цьому, у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача (ст. 29 ГПК України).

У рішенні Конституційного суду України від 04.04.1999 №3-рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) зазначено таке. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах і є фактично позивачем у справах, порушених за позовною заявою прокурора.

При цьому, поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Тобто законодавцем визначено, що при вирішенні справ даної категорії, судам необхідно з'ясовувати обсяг компетенції, прав та обов'язків саме особи (позивача), чиї права або інтереси порушено оскаржуваним правовим актом індивідуальної дії.

Господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави. Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися в позовній заяві або іншому процесуальному документі, поданому прокурором або заступником прокурора. У випадках неправильного визначення прокурором (його заступником) позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК України повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду. Якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора чи його заступника, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 ГПК України. Поряд з цим, у разі коли прокурором подано позовну заяву в інтересах держави як позивачем (частина друга статті 2, частина друга статті 29 ГПК), то господарський суд не вчиняє процесуальних дій, зазначених в абзацах третьому і четвертому цього пункту постанови; в таких випадках повернення позовної заяви або залишення її без розгляду можливе лише за

наявності підстав, зазначених відповідно у пунктах 1, 2, 3, 5 - 9 частини першої статті 63 або в пунктах 1, 2, 5, 6 частини першої статті 81 ГПК. При цьому якщо прокурор у позовній заяві не вказав обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів, то господарський суд повертає позовну заяву без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК. У разі ж коли суд у зазначених випадках помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, відповідний позов залишається без розгляду згідно з пунктом 1 частини першої статті 81 названого Кодексу. (Постанова, Пленум Вищого господарського суду України, від 23.03.2012, № 7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам").

Звертаючись з даною позовною заявою в якості позивача про визнання незаконним та недійсним рішення Гутівської сільської ради №28 від 18.08.2006 року про надання земельної ділянки в оренду ТОВ „Артос" та укладеного на його виконання договору оренди землі, прокурор зокрема стверджує, що спірна земельна ділянка знаходиться на території Великобийганівської сільської ради та за межами населеного пункту, тому приймаючи спірне рішення та уклавши на його виконання договір оренди землі Гутівська сільська рада вийшла за межі своїх повноважень, оскільки розпорядження землями за межами населених пунктів віднесено до виключної компетенції районних державних адміністрацій. Між тим, незважаючи на викладені в позові обставини щодо порушення відповідачем прав та інтересів районної державної адміністрації та Великобийганівської сільської ради щодо визначеної законодавцем компетенції у спірних правовідносинах, а саме в частині розпорядження та належності спірних земель, прокурор зазначених належних осіб у спірних правовідносинах як сторін по справі - не вказує.

У даному випадку, враховуючи вищенаведене в сукупності, суті та предмету спору, обставин на які заявник покликається у даній справі як на підставу своїх вимог, визначення прокурором - державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах та необхідності захисту інтересів останнього, розцінюються судом як такі, що належним чином не обґрунтовані (на аналогічну правову позицію вказано і Вищим господарським судом у ряді постанов, зокрема, 5002-24/216-2011, 5008/1802/2011, тощо), у зв'язку з цим і наведені прокурором доводи щодо пред'явлення позову від власного імені, з огляду на відсутність у інспекції повноважень на звернення до суду, не можуть братись до уваги.

Недотримання заявником вимог ст.ст. 1, 2, 21, 29, 54, 57 ГПК України при пред'явленні позовної заяви, як щодо зазначення належних сторін, викладу обставин на яких ґрунтується позовна вимога долученим по справі документам дає суду підстави дійти висновку, що заявником належним чином у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. При цьому, суд бере до уваги відсутність у ході розгляду справи по суті процесуальної можливості залучення до участі у справі належного позивача, а також те, що розгляд справи без належного позивача є порушенням його процесуальних прав та інтересів саме в обсягах визначених процесуальним законом для сторони по справі.

За таких обставин, дана позовна заява підлягає поверненню без розгляду, згідно п.п. 1, 3 ст. 63 ГПК України.

Поряд з цим роз'яснюю, що повернення позовної заяви не є перешкодою для звернення із позовною заявою в установленому порядку до господарського суду після усунення обставин, що спричинили повернення даної позовної заяви.

Керуючись п.п. 1, 3 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №74-519(488)вих15 від 24.02.2015 року на 6 аркушах і додані до неї документи повернути без розгляду.

Суддя В.Кривка