ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2015 р. Справа № 922/1671/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Бондаренко В.П.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача -Паламаренко Т.І., за довіреністю від 12.01.2015р. №01-02-15/26;

відповідача - Плужник О.О., за довіреністю від 18.02.2015р. №16.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кримський Титан", м. Київ (вх.№1513Х/1-18)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.02.2015р.

у справі № 922/1671/14

за позовом Приватного акціонерного товариства "Кримський Титан", м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Спецтехніка", м. Харків

про стягнення коштів в розмірі 3336544,45 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.02.2015р. у справі №922/1671/14 (суддя Денисюк Т.С.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Спецтехніка" про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 14.07.2014р. у справі №922/1671/14 задоволено; відстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 14.07.2014р. у справі №922/1671/14 до 14 липня 2015 року.

Оскаржувана ухвала місцевого господарського суду мотивована посиланнями на тяжкий фінансовий стан відповідача та наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, що відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України є підставою до надання заявнику відстрочки на виконання рішення суду.

Приватне акціонерне товариство "Кримський Титан" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 19.02.2015р. у справі №922/1671/14 в частині надання розстрочки; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своєї правової позиції апелянт зазначає, що скрутний фінансовий стан відповідача не підтверджений будь-якими доказами, а тому фактично є лише припущеннями заявника. Крім того, вказує на те, що місцевим господарським судом досліджено лише фінансовий стан відповідача, проте судом не враховано, що позивач перебуває в скрутному фінансовому стані.

Також, зазначає, що надання розстрочки тільки погіршить складний фінансовий стан позивача, оскільки через несплату коштів боржниками позивач не повною мірою розраховується зі своїми контрагентами, що в свою чергу призводить до зменшення податкових надходжень до Державного бюджету України.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (справу) призначено для розгляду судді-доповідачу Терещенко О.І.

Розпорядженням секретаря судової палати №1 Харківського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Бондаренко В.П.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Бондаренко В.П.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 17.03.2015 року о 12:45 год.

13.03.2015р. на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх.№4131), в яких останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

17.03.2015р. в засіданні суду оголошено перерву до 20.03.2015р., у зв'язку з необхідністю відповідачем надання додаткових пояснень по справі.

18.03.2015р. від відповідача супровідним листом надійшли: фінансовий звіт ТОВ ТБ «Спецтехніка» за 2014р., відомість нарахування амортизації за лютий 2015р. , інші необоротні матеріальні активи, відомість нарахування амортизації за лютий 2015р., основні засоби. (вх.№4466).

Зазначені документи розглянуті колегією суддів та долучені до матеріалів справи.

У судових засіданнях 17.03.2015р., 20.03.2015р. представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 19.02.2015р. у справі №922/1671/14 в частині надання розстрочки.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

28.04.2014р. Приватне акціонерне товариство «Кримський Титан» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення основного боргу та штрафних санкцій за поставлені транспортні засоби, в якій просив стягнути з відповідача на його користь 2 785 000,00 грн., суму штрафу 509 655,00 грн., суму 3% річних - 41889 ,45 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.07.2014року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Кримський Титан" було задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Спецтехніка" на користь Приватного акціонерного товариства "Кримський Титан" суму основного боргу 27850000,00 грн., неустойку у розмірі 101931,00 грн., 3% річних у розмірі 41889,45 грн. та 66730,90 грн. витрат зі сплати судового збору, виконання рішення суду відстрочено до 14 лютого 2015 року.

10.02.2015р. відповідач вдруге звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про відстрочку виконання судового рішення в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України, в якій просив відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 14.07.2014р. у справі №922/1671/14 на шість місяців до липня 2015 року.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач зазначає, що неналежне виконання ним своїх зобов'язань перед позивачем є результатом невиконання обов'язків з боку заводу - виробника автокранів (Публічного акціонерного товариства "Дрогобицький завод автомобільних кранів"), В даній ситуації, ТОВ "ТБ "СПЕЦТЕХНІКА" повинно не тільки відшуковувати можливості для повернення грошових коштів позивачеві, але й докласти чимало зусиль та ресурсів для повернення грошових коштів з заводу-виробника на рахунок підприємства.

Зокрема, відповідач був вимушений звернутися з позовом до суду про стягнення з ПАТ "ДЗАК" грошових коштів, які були оплачені ним в рахунок виконання зобов'язань за договорами на виготовлення автокранів, оскільки в добровільному порядку завод так і не здійснив погашення заборгованості.

Крім того, відповідач звернувся до прокуратури з відповідною заявою про притягнення службових осіб ПАТ «ДЗАК» до кримінальної відповідальності.

Також, відповідач звертався до господарського суду Харківської області з відповідною позовною заявою про стягнення з ТОВ "Автоторгова група "Спецтехніка" 970 000,000 грн., що були їм перераховані в рахунок придбання шасі. На сьогоднішній день дані грошові кошти підприємству також не повернуті.

Заявник звертає увагу на той факт, що його фінансове становище на даний момент є досить складним, що в свою чергу робить неможливим належне виконання рішення господарського суду Харківської області від 14 липня 2014 року по справі № 922/1671/14.

19.02.2015р. господарським судом Харківської області у даній справі прийнято оскаржувану ухвалу з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочити виконання рішення господарський суд може лише в виняткових випадках, коли є достатньо доказів того, що у сторін з поважних причини немає можливості виконати рішення у встановлений строк чи встановленим способом.

Відповідно до п.7.1.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Пунктом 7.2 вказаної постанови встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виходячи з наведеного вище, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Отже, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк встановлений судом, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

Таким чином, виходячи з приписів чинного законодавства України, розстрочка виконання судового рішення може бути встановлена судом лише у виняткових випадках, тобто за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що наведені відповідачем підстави для розстрочення виконання судового рішення, зокрема, тяжкий фінансовий стан не є тією виключною обставиною, в розумінні ст. 121 ГПК України, які давали підстави для розстрочення виконання судового рішення, оскільки по перше, як зазначає апелянт, важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від нього обставин, по друге, скрутне фінансове становище є як у відповідача так і у позивача.

Приписами статті 42 Господарського кодексу України встановлено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Колегія суддів вважає, що надання розстрочки на підставі тяжкого фінансового становища не може вважатися підставою для застосування положень ст.121 ГПК України, адже за змістом ч.1 ст. 229 Господарського кодексу України та ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України, за невиконання грошового зобов'язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а й внаслідок дії непереборної сили або простого випадку.

Із заяви про розстрочення виконання судового рішення вбачається, що заявник посилається на тяжке фінансове становище підприємства, але до заяви не надано належних доказів, які б свідчили про фактичну неможливість виконання судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що докази, надані відповідачем до суду апеляційної інстанції, а саме: фінансовий звіт ТОВ ТБ «Спецтехніка» за 2014р., відомість нарахування амортизації за лютий 2015р. , інші необоротні матеріальні активи, відомість нарахування амортизації за лютий 2015р., основні засоби не є належними доказами, які б підтверджували неможливість виконання судового рішення.

Також, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом досліджено лише фінансовий стан відповідача, проте не взято до уваги матеріальний інтерес стягувача, те, що надання розстрочки виконання рішення суду у даній справі може призвести до порушення майнових інтересів стягувача, як учасника господарських відносин, який належним чином виконав договірні зобов'язання та що заявнику вже надавалось відстрочення виконання судового рішення до 14.02.2015р.

А отже, колегія суддів вважає, що зазначені обставини безпідставно прийняті господарським судом першої інстанції для надання розстрочки виконання судового рішення, адже вони носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності відповідача, яка за приписами статті 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати збиткову діяльність відповідача винятковим випадком у розумінні статті 121 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 11.02.2015р. у справі №904/3619/14, від 28.01.2015р. у справі №6/5005/9535/2011, від 21.01.2015р. у справі №20/77, від 25.02.2015р. у справі №910/17008/14, від 04.03.2015р. у справі №917/1228/14, від 27.01.2015р. у справі №910/12473/14.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що наявні у матеріалах справи докази не підтверджують наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у встановлений строк, у зв'язку з чим прийняту у справі ухвалу за результатами розгляду заяви про відстрочку виконання рішення слід скасувати та відмовити у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 14.07.2014 року у справі №922/1671/14 у повному обсязі.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, сплачений Приватним акціонерним товариством "Кримський Титан" за подання апеляційної скарги підлягає відшкодуванню за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Спецтехніка".

Керуючись ст. ст. 49, 91, 101, п. 2 ст. 103, п. 1, п. 4 ч.1ст. 104, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кримський Титан", м. Київ задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 19.02.2015 року у справі №922/1671/14 скасувати.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Спецтехніка", м. Харків про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Харківської області від 14.07.2014р. у справі №922/1671/14 відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Спецтехніка" (61054, м. Харків, Набережна Крупської, 7, , р/р 2629 ПАТ «Укрексімбанк», м. Харків, МФО 351618) на користь Приватного акціонерного товариства "Кримський Титан", м. Київ (01601, м. Київ, вул. Мечникова, б.2, літ. А, , р/р в АБ «Кліринговий дім», МФО 300647) 609,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 20.03.2015р.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Бондаренко В.П.