ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

11.03.2015р. Справа № 9/118

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" про заміну сторони (стягувача) по справі №9/118 за позовом відкритого акціонерного товариства Банк "БІГ Енергія" до селянського (фермерського) господарства "АГРО", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Південно-Українська лізингова компанія", про стягнення 18570,40грн.

Суддя Тимошенко К.В.

Представники в засіданні до перерви:

від заявника: Штанько В.В.

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від 3-ої особи: не з"явився

Представники в засіданні після перерви:

від заявника: не з'явився

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від 3-ої особи: не з'явився

Ухвала прийнята після перерви, оголошеної в засіданні суду 11.03.2015р. до 16-00 год. 11.03.2015р.

Розглядається заява товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" про заміну сторони (стягувача) по справі №9/118 за позовом відкритого акціонерного товариства Банк "БІГ Енергія" до селянського (фермерського) господарства "АГРО", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Південно-Українська лізингова компанія", про стягнення 18570,40грн.

Заявник вимоги ухвал суду від 12.01.2015р., 27.01.2015р., 17.02.2015р., 25.02.2015р. виконав частково, про поважні причини невиконання вимог ухвал суду заявник не повідомив.

Позивач вимоги ухвал суду від 12.01.2015р., 27.01.2015р., 17.02.2015р., 25.02.2015р. не виконав. Копії ухвали суду від 25.02.2015р., надісланих за адресою позивача, зазначеною заявником у заяві та за юридичною адресою позивача, зазначеною у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців повернулися до суду не врученими (а.с.217-224).

Відповідач (боржник) вимоги ухвал суду від 12.01.2015р., 27.01.2015р., 17.02.2015р., 25.02.2015р. не виконав. Копія ухвали суду від 25.02.2015р., надісланої за адресою відповідача, зазначеною заявником у заяві, яка відповідає адресі відповідача, зазначеній у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.185-187) повернулася до суду не врученою з відміткою пошти "за зазначеною адресою не проживає" (а.с. 226-229).

Копія ухвали суду від 25.02.2015р., надіслана третій особі за адресою, вказаною у позовній заяві (а.с.2) повернулася до суду не врученою з відміткою пошти "за зазначеною адресою не значиться" (а.с.213-216). Заявник не надав суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо третьої особи. Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.205) не містить відомостей про адресу третьої особи.

Згідно п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, відповідно до ст. 64 ГПК України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, сторони та третя особа належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання.

Заявник просить замінити сторону (стягувача) у справі № 9/118 посилаючись на те, що 27.12.2013 року між відкритим акціонерним товариством Банк "Біг Енергія" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" укладено договір купівлі-продажу права вимоги № 3-233, згідно якого до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" перейшло право вимоги за договором факторингу валютних цінностей № 05/FLT-088-07-06 від 20.07.2006 року, укладеним між відкритим акціонерним товариством Банк "Біг Енергія" та товариством з обмеженою відповідальністю "Південно-Українська лізингова компанія", відповідно до якого до відкритого акціонерного товариства Банк "Біг Енергія" перейшло право грошової вимоги до селянського (фермерського) господарства "Арго".

Відповідно до частини 1 статті 25 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

05.01.2011р. господарським судом Полтавської області по справі № 9/118 прийнято рішення про стягнення з селянського (фермерського) господарства "Арго" на користь відкритого акціонерного товариства Банк "Біг Енергія" 17780 грн. 25 коп. боргу, 177 грн. 80 коп. витрат по держмиту, 225 грн. 95 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. (а.с.103-104).

На виконання вказаного рішення видано наказ. (а.с.113).

Згідно наданої заявником копії постанови про відкриття виконавчого провадження виконавче провадження з виконання наказу суду у справі № 9/118 відкрите 17.03.2011р. (а.с.184)

Виходячи з наданої заявником 25.02.2015р. копії листа відділу державної виконавчої служби Миргородського районного управління юстиції від 03.12.2014р. № 15615 виконавче провадження № 25125689 від 17.03.2011р. з примусового виконання наказу № 9/118 завершене, виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" за вих.№22360 від 18.10.2011 р. (а.с. 202).

Таким чином виконавче провадження закінчено 18.10.2011р.

Виходячи зі змісту статті 25 ГПК України заміна позивача на його правонаступника може проводитися тільки під час судового процесу (на будь-якій стадії судового процесу).

Виходячи з матеріалів справи судовий процес, в т.ч. завершальна стадія судового провадження - виконавче провадження, завершено 18.10.2011р., тобто більш ніж за три роки до подання даної заяви. Заміна сторони за межами судового процесу діючим законодавством не передбачена.

Посилання заявника на постанову Верховного Суду України від 20.11.2013р., в якій зазначено, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги, не може бути враховано, виходячи з наступного:

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 Цивільного кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже заміна кредитора у зобов'язанні є інститутом цивільного права і така заміна здійснюється в рамках цивільно-правових відносин.

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону піддягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною п'ятою статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов'язанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 25 Господарського процесуального кодексу України.

Підсумовуючи наведене, заміна кредитора у зобов"язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, із заміною судом сторони її правонаступником (в тому числі і в разі заміни кредитора у зобов'язанні), характеру цивільно-правових не мають.

Таким чином, заявник безпідставно ототожнює заміну кредитора у зобов'язанні, яка дійсно відбувається у цивільно-правових відносинах, тобто за межами виконавчого провадження, із заміною сторони в судовому провадженні, завершальною стадією якого є виконавче провадження, що не має характеру цивільно-правових відносин.

Викладене підтверджується і практикою Верховного Суду України.

З врахуванням викладеного заява про заміну сторони (стягувача) задоволенню не підлягає.

(Судом також врахована практика Харківського апеляційного господарського суду України).

Враховуючи викладене, на підставі матеріалів справи, та керуючись ст.25, ст.86, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні заяви повністю.

Суддя Тимошенко К.В.