ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" березня 2015 р.Справа № 922/574/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі Вознюк С.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КСН "Тріанон", м. Харків
про стягнення 11 359 504,68грн.
за участю представників сторін:

позивача - Виноградова Ю.О., дов. № 37 від 08.12.2014р.;

відповідача - Стриж Л.А., дов. б/н від 06.02.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 11 359 504,68грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 253 на кредитну лінію (невідновлювальну) від 24.11.2010р.

Також позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача, а також заборони відповідачу вчиняти наступні дії: передавати у спільну діяльність, у заставу, обмінювати, надавати у будь-яке користування, будь-яким іншим чином забезпечувати виконання своїх обов'язків/обов'язків третіх осіб перед іншими особами за рахунок майна, що належить відповідачу.

Дослідивши матеріали справи, дане клопотання суд встановив наступне.

Відповідно до ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони має право вжити передбачених ст.67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Правовий аналіз норми зазначеної статті передбачає, що заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що господарське судочинство здійснюється шляхом письмового провадження, а тому факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами як це встановлено положеннями статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України, покладає обов'язок доказування на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Наведене стосується й вимоги про забезпечення позову.

Суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню, у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Саме лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для накладення арешту на все майно, на грошові кошти в межах заявлених позовних вимог, що належать відповідачу, а також заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Позивачем в обґрунтування поданої заяви не доведено суду, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити виконання чи призвести до невиконання рішення суду, оскільки припущення позивача, викладені у заяві не містять переконливу мотивацію щодо наявності підстав для забезпечення позову. Єдиною підставою, якою заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів, є невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.4.1 договору на кредитну лінію (невідновлювальну) № 253 від 24.11.2010р. виконання зобов'язання відповідачем перед банком забезпечено заставою майнових прав.

На підставі викладеного суд вважає, що клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову є необґрунтованим, документально не доведеним та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.66, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота" про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовити.

Суддя Т.А. Лавренюк