КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р. Справа№ 910/28648/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Сухового В.Г.

при секретарі судового засідання Євдокимові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11201"

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 25.12.2014

у справі № 910/28648/14 (суддя - Пінчук В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11201"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ЕТАЛОН",

про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

за участю представників:

від позивача: не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідача: Бєльський В.М. - представник (довіреність б/н від 12.01.2015)

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11201" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ЕТАЛОН" про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.12.2014 у справі №910/28648/14 повернуто позивачу позовну заяву та додані до неї матеріали без розгляду на підставі пунктів 3, 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11201" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та передати справу на розгляд до Господарського суду м. Києва.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник стверджує, що оскаржувану ухвалу місцевим господарським судом прийнято з неправильним застосуванням норм процесуального права, оскільки вважає, що до позовної заяви були додані належні докази направлення її копії з додатками відповідачеві у справі, зокрема, оригінал фіскального чеку, а копія опису вкладення у цінний лист є додатковим доказом на підтвердження направлення позовної заяви з додатками відповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11201" прийнято до апеляційного провадження судовою колегією у складі: головуючого - судді Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Сухового В.Г. Розгляд справи призначено на 10.03.2015.

Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав телеграму, у якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв'язку з терміновим відрядженням.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вважає таку безпідставною та необґрунтованою, у зв'язку з чим просив відмовити в її задоволенні.

Вислухавши думку представника відповідача щодо заявленого скаржником клопотання про відкладення розгляду справи, враховуючи вимоги частини 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, колегія суддів, порадившись, ухвалила здійснити розгляд справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності уповноваженого представника скаржника.

При цьому судова колегія наголошує на тому, що відкладення розгляду справи в порядку статті 77 ГПК України є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

10.03.2015 в судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення і доводи представника відповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою місцевого господарського суду від 25.12.2014 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11201" повернуто без розгляду на підставі пунктів 3, 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала мотивована тим, що заявником не було надано належних доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів у відповідності до норм господарського процесуального законодавства, а саме додано ксерокопію опису вкладення у цінний лист, що позбавляє суд можливості дійти достовірного висновку про направлення позовної заяви з додатками відповідачу.

Крім того, повертаючи позовну заяву без розгляду, місцевий господарський суд встановив, що заявником не було дотримано вимог статті 36 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, оскільки долучені до позовної заяви копії документів не відповідають вимогам пункту 5.27. Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затвердженого наказом Держспоживтандарту України від 07.04.2003 № 55.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що подання позову провадиться за загальними правилами подання позовів, тобто за правилами, встановленими приписами статей 54 - 57 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно положень статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

З пункту 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» від 05.03.2009 № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку, є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно пунктів 59, 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатись.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що в якості доказу направлення відповідачеві позовної заяви ним було додано до позовної заяви оригінал фіскального чеку УДППЗ «Укрпошта», який є належним та допустимим доказом надсилання відповідачеві позовних матеріалів , відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Проте, колегія суддів з даними твердженнями не погоджується та зазначає, що фіскальний чек є документом, що підтверджує лише факт надання послуг поштового зв'язку.

Досліджуючи наявний у матеріалах позовної заяви оригінал фіскального чеку, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вказаний документ не містить інформації про те, які саме документи направлялись позивачем на адресу відповідача.

Таким чином, належним доказом на підтвердження надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення у цінний лист з відтиском календарного штемпеля відділення поштового зв'язку.

Позивачем до матеріалів апеляційної скарги не надано жодних доказів на підтвердження зазначених у ній обставин, а саме, фіскального чеку, опису вкладення у цінний лист, матеріалів вказаної позовної заяви та доданих до неї документів.

Варто зазначити, що під час апеляційного провадження представник відповідача повідомив, що у листопаді та грудні 2014 року позивачем на адресу відповідача неодноразово направлялись позовні заяви про визнання договору недійсним.

При цьому судова колегія зазначає, що суд позбавлений можливості об'єктивно встановити, які саме матеріали позовної заяви були направлені на адресу відповідача у справі № 910/28648/14 та повернуті без розгляду згідно ухвали місцевого господарського суду від 25.12.2015, правомірність прийняття якої оскаржується позивачем.

Згідно статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються судом письмовими та речовими доказами, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд, належним чином дослідивши матеріали справи та дійшов правильного висновку щодо повернення позовної заяви позивачеві без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись статтями 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11201" на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.12.2014 у справі №910/28648/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 25.12.2014 у справі № 910/28648/14 залишити без змін.

3. Справу №910/28648/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

В.Г. Суховий