Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "24" березня 2015 р. Справа № 906/263/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання Смиковського В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Терехов О.Л. - дов. №2565-О від 16.08.13 р.

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (м. Дніпропетровськ)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (смт. Черняхів)

про стягнення 27167, 06 грн.

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 27 167,06 заборгованості, з яких: 11 500,00 грн. - заборгованість за кредитом, 8 846,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 853,93 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 1 966,50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань згідно умов Договору банківського обслуговування від 14.03.2011 року.

В якості правових підстав позову визначає ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Ухвалою від 27.02.15 р. господарський суд порушив провадження у справі та вжив заходів для підготовки справи до розгляду по суті.

Ухвалою від 12.03.15 р. господарський суд відкладав розгляд справи для витребування доказів.

В засіданні суду 24.03.15 р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові, з посиланням на довідку від 12.03.15 р. (а.с. 60) повідомив суд про те, що погашення заборгованості відповідачем по Договору банківського обслуговування №б/н від 27.02.2011 року не відбувалося.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, в судові засідання 12.03.15 р. та 24.03.15 р. не з'являвся, хоча про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, однак ухвали суду від 27.02.2015 року та від 12.03.15 р. повернулися з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 92-97).

З метою підтвердження відомостей щодо місцезнаходження відповідача, судом було здійснено електронний запит та отримано спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно якого юридична адреса відповідача відповідає адресі, зазначеній у позовній заяві, та на яку направлялася ухвала суду (а.с. 37-38).

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу (п. 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 N01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році").

Відповідно до п.п.3.9.1 та 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК... За змістом цієї норми, у разі якщо ухвали суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом... У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не змінював своєї юридичної адреси, і адреса відповідача, на яку направлялася ухвала господарського суду, відповідає адресі, вказаній у витягу з ЄДР.

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створив сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзиву на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні представнику позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду про задоволення позову.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши уповноваженого представника позивача, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Заяви про відкриття поточного рахунку і карточки зі зразками підписів та відтисків печатки від 25.03.2013 р. відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 відкрив поточний рахунок НОМЕР_2 в гривнях та, одночасно, підписавши дану заяву, погодився на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в тому числі, до Умов та Правил обслуговування по розрахунковим картках, розміщених на сайті банку - www.privatbank.ua. https://client-bank. privat-bank.ua), тарифами банку, котрі разом з цією заявою і карткою зі зразками підписів і відтиску печатки становлять Договір банківського обслуговування (а.с. 31).

Одночасно, в цій Заяві міститься умова про можливість встановлення банком кредитного ліміту на поточний рахунок, зокрема, при наявності вільних грошових ресурсів, при встановленні якого банк здійснює його обслуговування за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнту за своїм вибором або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта. Порядок встановлення, зміну ліміту, погашення заборгованості і розмір процентної ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами банку, розміщених в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, котрі разом з цією анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов і правил надання банківських послуг вказано, що кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - «Кредит») надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - «Ліміт»). Про розмір Ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта.

У відповідності до п. 3.2.1.1.3. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

У п. 3.2.1.1.6. Умов та Правил надання банківських послуг зазначено, що ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Факт встановлення та надання кредитного ліміту відповідачу 25.03.2013 р. на загальну суму 11 500,00 грн. підтверджено довідкою позивача від 21.01.15 р. за №08.7.0.0.0/07 (а. с. 47).

Порядок розрахунків за кредитом визначено у п. 3.2.1.4. Умов та Правил надання банківських послуг, і зокрема.

За користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка) (п. 3.2.1.4.1. Умов та Правил надання банківських послуг).

У пункті 3.2.1.4.1.3. Умов та Правил надання банківських послуг зазначено, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 (п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

У п. 3.2.1.4.1.4. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

У відповідності до п. 3.2.1.4.9. Умов та Правил надання банківських послуг розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

За умовою п. 3.2.1.4.4. Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2., 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць , в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Банк може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту , що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по тілу кредиту в сумі 11500, 00 грн., проценти за користування кредитом в сумі 8 846,53 грн., а також комісію за користування кредитом - 1 966,50 грн.

За прострочення виконання зобов'язання з повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів позивач просить стягнути пеню в сумі 4 853, 93 грн.

Відповідач до винесення рішення у справі факт існування заборгованості перед позивачем за складом та розміром заявлених вимог не спростував, докази погашення боргу - не подав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності за правилами ст. 43 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку задовольнити позовні вимоги, з огляду на таке.

За змістом ст. 634 ЦК України з якою кореспондується абз. 4 п. 4 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що сторони можуть визначити зміст договору на основі договору приєднання.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови в цілому. Таким чином виключна перевага належить волі однієї із сторін, і вона дістає вияв у тому, що ця сторона диктує волю не лише окремому суб'єкту, а й невизначеному колу осіб. Натомість, вона зв'язує себе зобов'язаннями стосовно всіх, хто приєднався до неї.

Оскільки проект договору приєднання може бути прийнятий іншою стороною не інакше як у цілому, укладання таких договорів відрізняється від загального порядку укладення господарських договорів, встановленого ст. 181 ГК України, зокрема, виключається можливість врегулювання розбіжностей щодо умов договору.

Окрім того, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За приписами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи дійсну правову природу відносин, які виникли між сторонами у справі на підставі фактичних їх дій, останні підпадають під правове регулювання параграфа 2 глави 71 та глави 72 Цивільного кодексу України, оскільки Договір банківського обслуговування від 14.03.2011 року одночасно є Договором банківського рахунка та Договором кредиту.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України з якою кореспондується ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

За правилами ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.ст. 526, 525 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строки виконання зобов'язань з повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування ними, а також комісії за використання кредитного ліміту визначені у відповідних пунктах Умов та Правил надання банківських послуг.

З врахуванням вищевикладеного, та встановлених судом обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 11 500,00 грн., нарахованих процентів за користування кредитом в розмірі 8 846, 63 грн., а також комісія за користування кредитом в розмірі 1 966,50 грн. доведені у повному обсязі та підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За умовою пункту 3.2.1.4.1.3. Умов та Правил надання банківських послуг у разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Перевіривши розрахунок позивача щодо пені в сумі 4 853,93 грн., господарський судом вважає його обґрунтованим, а вимоги щодо її стягнення такими, що підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

За правилами статті 33 ГПК України позивач довів обґрунтованість заявлених позовних вимог, що є підставою для їх судового захисту.

У відповідності до ч. 5 ст. 49 ГПК України витрати щодо стягнення судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (12301, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570):

- 11 500, 00 грн. - заборгованість за кредитом;

- 8 846, 63 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом;

- 4 853, 93 грн. - пені;

- 1 966, 50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 1 827, 00 грн. - судового збору.

Видати наказ.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24.03.15 року.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) простою

3- відповідачу ФОП ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) рек. з повід.