ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Справа № 904/6094/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого Овечкіна В.Е.,
суддівКорнілової Ж.О.,
Чернова Є.В.,
за участю представників:
позивача -Волков П.О.,
відповідача -Держирука В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ДП "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України (далі - ДП "Дослідне господарство "Руно" НААН України)
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.01.2015
у справі№904/6094/14
за позовом ТОВ "Украгрозапчастина"
доДП "Дослідне господарство "Руно" НААН України
про стягнення 611287,20 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу, 72654,12 грн. інфляційних втрат та 3% річних у сумі 40244,89 грн.
встановив:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 (суддя Новікова Р.Г.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 (судді: Герасименко І.М., Кузнецова І.Л., Сизько І.А.), позов задоволено повністю у зв'язку з обґрунтованістю позовних вимог.

ДП "Дослідне господарство "Руно" НААН України в поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст.1,9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та ст.ст.32,34,43 ГПК України. Зокрема, скаржник вважає, що надані позивачем видаткові накладні та довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей не містять певних реквізитів, а тому не є належними доказами, які б підтверджували факт поставки та отримання товару відповідачем.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судами попередніх інстанцій, заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані рішення та постанова - залишенню без змін з наступних підстав.

Залишаючи без змін первісне рішення про задоволення позову, апеляційний господарський суд виходив з того, що:

17.01.2012р. між ДП "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України (далі - покупець) та ТОВ "Украгрозапчастина" (далі - продавець) укладено договір купівлі-продажу №68 (далі - договір), за умовами якого продавець зобов'язується систематично поставляти і передавати у власність, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити автозапчастини (далі - товар), згідно видаткових накладних на кожну окрему партію на умовах даного договору.

Ціна, кількість та асортимент товару вказуються у видаткових накладних на кожну окрему партію товару, які є невід'ємною частиною договору (п.2.1 договору).

Згідно п.п.3.1,4.1,4.2,4.3 договору продавець здійснює поставку товару на підставі замовлення покупця протягом 10 банківських днів з моменту отримання замовлення покупця, направленого поштою, електронною поштою або факсом. Покупець бере на себе зобов'язання провести оплату за поставлений товар в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Оплату за товар покупець проводить в строк до 45 банківських днів з моменту відвантаження товару згідно видаткової накладної на партію товару. Для проведення оплати продавець надає покупцю рахунок - фактуру виписаний на покупця, видаткову та податкову накладні. Загальна орієнтована вартість договору становить 1500000 грн. з ПДВ.

Відповідно до видаткових накладних №№УА-0000113 від 11.01.2012р., УА-0000275 від 18.01.2012р., УА-0001071 від 16.02.2012р., УА-0001072 від 16.02.2012р., УА-0001073 від 16.02.2012р., УА-0001074 від 16.02.2012р., УА-0001075 від 16.02.2012р., УА-0001076 від 16.02.2012р., УА-0001077 від 16.02.2012р., УА-0001078 від 16.02.2012р., УА-0001079 від 16.02.2012р., УА-0001081 від 16.02.2012р., УА-0001082 від 16.02.2012р., УА-0001083 від 16.02.2012р., УА-0001626 від 02.03.2012р., УА-0001629 від 02.03.2012р., УА-0001635 від 02.03.2012р., УА-0001648 від 03.03.2012р., УА-0001649 від 03.03.2012р., УА-0001659 від 03.03.2012р., УА-0002132 від 16.03.2012р., УА-0003188 від 06.04.2012р., УА-0003399 від 11.04.2012р., УА-0003415 від 11.04.2012р., УА-0003418 від 11.04.2012р., УА-0003697 від 18.04.2012р., УА-0003702 від 18.04.2012р., УА-0004395 від 05.05.2012р., УА-0004415 від 07.05.2012р., УА-0004905 від 18.05.2012р. та Уа-0004961 від 21.05.2012р. ТОВ "Украгрозапчастина" передало у власність відповідачу товар на загальну суму 651210,06 грн.

Повноваження представників Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" НААН України на отримання товарно-матеріальних цінностей підтверджені довіреностями №1 від 10.01.2012р., №20 від 16.02.2012р., №26 від 02.03.2012р., №39 від 14.03.2012р., №65 від 06.04.2012р., №70 від 11.04.2012р., №80 від 16.04.2012р., №105 від 05.05.2012р.

Згідно накладних на повернення №ВН2-00002 від 14.03.2012р. та №ВН2-000003 від 15.03.2012р., відповідач повернув позивачу товар на суму 14982,60 грн., який був попередньо відвантажений згідно з видатковими накладними №УА-0001648 від 03.03.2012р. та №УА-0001649 від 03.03.2012р.

Державне підприємство "Дослідне господарство "Руно" НААН України перерахувало позивачу грошові кошти в розмірі 24940,26 грн. Зазначеною сумою відповідач повністю оплатив товар, що був відвантажений йому згідно з видатковою накладною №УА-0001076 від 16.02.2012р., і частково перерахував вартість товару, отриманого за видатковими накладними №УА-0001074 від 16.02.2012р. та №УА-0001075 від 16.02.2012р.

Таким чином, з урахуванням вартості товару, який був повернений та частково оплачений, заборгованість відповідача перед позивачем за договором купівлі-продажу №68 від 17.01.2012 становить 611287,20 грн.

13.05.2014р. позивач, з метою досудового врегулювання спору, направив відповідачу претензію №302 від 13.05.2014 з вимогою погасити заборгованість за договором купівлі-продажу №68 від 17.01.2012. Однак, зазначена претензія, яка була отримана відповідачем 15.05.2014р., залишена без задоволення.

Апеляційна інстанція встановила те, що товарно-матеріальні цінності були отримані відповідачем за вищезазначеними видатковими накладними без зауважень і вказані господарські операції відображені в податковому обліку обох сторін за договором, про що свідчить інформаційна довідка СДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Харкові №9526/10/28-09-39-22 від 10.10.2014 (а.с.184-185). При цьому, посилання відповідача на недоліки у довіреностях №1 від 10.01.2012р., №20 від 16.02.2012р., №26 від 02.03.2012р., №39 від 14.03.2012р., №65 від 06.04.2012р., №70 від 11.04.2012р., №80 від 16.04.2012р. та №105 від 05.05.2012р. не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову з огляду на те, що недоліки у довіреностях не спростовують факт отримання відповідачем товару за договором купівлі-продажу №68 від 17.01.2012.

Крім того, матеріалами справи підтверджено факт часткової оплати та часткового повернення ДП "Дослідне господарство "Руно" НААН України товару, який був отриманий ним за договором купівлі-продажу №68 від 17.01.2012, що свідчить про те, що товарно-матеріальні цінності приймались без заперечень з боку відповідача.

Стосовно доводів відповідача про те, що в видаткових накладних зазначений інший договір, то вказана описка не спростовує факт отримання товару, так як відповідачем не доведений факт існування між сторонами будь-яких інших договірних відносин, а асортимент товару відповідає асортименту, вказаному в інших видаткових накладних за договором №68 від 17.01.2012.

Таким чином, матеріалами справи доведена наявність заборгованості за отриманий відповідачем товар в сумі 611277,20 грн., оскільки відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, а доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб відповідачем не надано.

Також на підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення 72654,12 грн. інфляційних втрат за період з березня 2012р. по серпень 2014р. та 3% річних в розмірі 40244,89 грн. за період з 15.03.2012р. по 08.08.2014р.

Перевіривши розрахунок суми інфляційних втрат та 3% річних суд першої інстанції встановив, що при розрахунку суми інфляційних втрат позивачем допущено помилку. При здійсненні перерахунку суми інфляційних втрат, розрахована судом сума є більшою, ніж заявлена до стягнення позивачем, проте, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат в розмірі 72654,12 грн. за період з березня 2012р. по серпень 2014р. та 3% річних в сумі 40244,89 грн. за період з 15.03.2012р. по 08.08.2014р., тобто в межах розміру заявлених позовних вимог.

Колегія погоджується з висновками апеляційного суду з огляду на таке.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтями 525 та 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судами попередніх інстанцій на підставі ретельної правової оцінки умов договору купівлі-продажу №68 від 17.01.2012, наявних у справі видаткових накладних, підписаних представниками сторін без зауважень, довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, податкових накладних, платіжних документів та інших доказів в їх сукупності з достовірністю встановлено, а відповідачем не спростовано факт заборгованості останнього в сумі 611287,20 грн. за поставлений позивачем в січні-травні 2012р. товар (автозапчастини) та обумовлене цим правомірне нарахування продавцем 72654,12 грн. інфляційних втрат та 3% річних в сумі 40244,89 грн. на прострочену суму боргу за період з березня 2012р. по серпень 2014р.

Наявні заперечення відповідача зводяться виключно до посилань на оцінку судом неналежних доказів (видаткові накладні та довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей), однак, згідно імперативних вимог ч.2 ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З цих же підстав відхиляються доводи скаржника щодо недостовірності відомостей, вміщених у вищезгаданих оцінених судом письмових доказах, через відсутність в них певних реквізитів.

Тим більше, що судом апеляційної інстанції, з посиланням на довідку СДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Харкові №9526/10/28-09-39-22 від 10.10.2014, достеменно встановлено відображення в податковому обліку сторін господарських операцій з поставки товару за договором купівлі-продажу №68 від 17.01.2012.

Водночас, не заслуговують на увагу посилання скаржника в обґрунтування своїх заперечень на недоведеність фактичних обставин поставки позивачем та отримання товару відповідачем, оскільки згідно імперативних приписів ч.2 ст.111 ГПК України у касаційній скарзі не допускаються посилання на недоведеність обставин справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія не вбачає підстав для скасування постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115,1117-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 у справі №904/6094/14 залишити без змін, а касаційну скаргу ДП "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України - без задоволення.

Головуючий, суддя В.Овечкін

Судді: Ж.Корнілова

Є.Чернов