РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2015Справа №910/4646/15-г

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Віп Системи", м.Київ
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Ай-Прінт", м.Київ
простягнення 5 052,00 грн.
за участю представників сторін:

від позивача:Ярощук П.А.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віп Системи" (надалі - ТОВ "Віп Системи", позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай-Прінт", (надалі - ТОВ "Ай-Прінт", відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в розмірі 5 052,00 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеним договором №231213/04 від 23.12.2013р. щодо оплати поставленої продукції в порядку та строки, передбачені умовами вказаного договору.

Ухвалою від 02.03.2015р. за вказаним позовом господарським судом міста Києва у складі судді Князькова В.В. порушено провадження у справі №910/4646/15-г та розгляд справи призначено на 11.03.2015р.

Уповноважений представник відповідача на виклик суду не з'явився, відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст.59 Господарського процесуального кодексу України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог не надав.

При цьому, суд відзначає, що ухвалу суду про порушення провадження по справі від 02.03.2015р. відправлено на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу: 03680, м.Київ, вулиця Сім'ї Сосніних, будинок 3.

Вищий господарський суд України у п.11 інформаційного листа від 15.03.2007р. №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, відповідачем отримано вказаний вище процесуальний документ 04.03.2015р.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача до Господарського суду міста Києва не надходило.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/4646/15-г.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписом ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

23.12.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Віп Системи" (продавець, постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ай-Прінт" (покупець, відповідач) було укладено договір №231213/04, згідно із п.1.1. якого продавець зобов'язується передати у власність покупця необхідні для виробництва поліграфічні матеріали та хімічні засоби (іменовані надалі Товар), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар.

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, що товар продається в національній валюті України - гривні. Еквівалент грошового зобов'язання покупця в іноземній валюті (Євро) та вартість товару в еквіваленті (Євро) сторони зазначають в додатку №1 до даного договору.

За змістом п.6.1 договору №231213/04 товар вважається поставленим продавцем по кількості згідно видаткової накладної.

Відповідно до п.5.3 договору оплата товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дня поставки товару.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, на виконання умов договору №231213/04 від 23.12.2013р. позивач поставив відповідачу продукцію на суму 9 936,00 грн., що підтверджується видатковими накладними:

-№147 від 17.03.2014р. на суму 5 184,00 грн.;

-№159 від 24.03.2014р. на суму 2 520,00 грн.;

-№216 від 15.04.2014р. на суму 2 232,00 грн.

Вказані вище видаткові накладні підписані сторонами без зауважень і заперечень.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо належного виконання позивачем обов'язку по поставці Товариству з обмеженою відповідальністю "Ай-Прінт" товару на загальну суму 9 936,00 грн.

Як вказувалося вище, відповідно до п.5.3 договору оплата товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дня поставки товару.

Проте, всупереч умовам укладеного договору і положенням ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, відповідач взяті на себе за договором №231213/04 від 23.12.2013р. зобов'язання не виконав, продукцію у визначений договором строк не оплатив, а саме:

Згідно банківської виписки ф-я АТ «УКРЕКСІМБАНК» наданої Товариству з обмеженою відповідальністю «Віп Системи» про підтвердження зарахування коштів на рахунок 9296.980 від контрагента Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай-Прінт", відповідачем за період з 03.04.2014р. по 19.08.2014р. було сплачено за товар згідно договору №231213/04 від 23.12.2013р. у розмірі 4 884,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги положення укладеного договору, суд дійшов висновку щодо наявності у відповідача заборгованості за поставлений товар (з урахуванням часткової оплати) у розмірі 5 052,00 грн. Вказані обставини також підтверджуються наявним в матеріалах справи актом звірки взаємних розрахунків станом за період з 01.01.2014р. по 22.01.2015р., який скріплено печатками та підписано сторонами без зауважень та заперечень.

Факт наявності прострочення виконання відповідачем грошових зобов'язань судом встановлено та по суті не оспорено відповідачем.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно ст.34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем позовні вимоги доведені повністю, вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай-Прінт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віп Системи» заборгованості у розмірі 5 052,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на відповідача повністю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Системи" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай-Прінт" про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 5 052,00 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай-Прінт" (03680, м.Київ, вулиця Сім'ї Сосніних, будинок 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Системи" (02660 м.Київ, вул.Марини Раскової, будинок 23, офіс 820, ) заборгованість у розмірі 5 052 (п'ять тисяч п'ятдесят дві) грн. 00 коп.; судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 11.03.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 17.03.2015р.

Суддя В.В. Князьков