ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

19 березня 2015 р. Справа № 902/1759/14

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Яремчука Ю.О.,

суддів: Банаська О.О., Говор Н.Д.

за участю:

секретаря судового засідання Головаченко Т.В.,

представників сторін:

позивача: Нестеренко А.В.;

відповідача: Олійник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали справи

за позовом: Дочірнього підприємства "Крижопільводоканал" Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" (вул. Калініна, 14, смт. Крижопіль, Вінницька область, 24600)

до: Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Крижопільські електричні мережі" (вул. Піонерська, 81, смт. Крижопіль, Вінницька область, 24600)

про визнання незаконним відключення від електропостачання та відшкодування збитків на суму 17891 грн 50 коп.,

ВСТАНОВИВ :

Дочірнє підприємство "Крижопільводоканал" Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" (позивач, ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал") звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Крижопільські електричні мережі" (відповідач, ПАТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Крижопільські електричні мережі") про визнання незаконним відключення від електропостачання та відшкодування збитків на суму 17891 грн 50 коп.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на незаконність дій відповідача щодо відключення ПАТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Крижопільські електричні мережі", оскільки, вказане не відповідає умовам, укладеного між сторонами договору на постачання електроенергії. Крім того, додатково просить суд стягнути з відповідача 17891 грн 50 коп. збитків заподіяних останньому внаслідок відсутності електропостачання на протязі 50 робочих днів.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 18.12.2014 року за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/1759/14 з призначенням її до розгляду.

Слухання справи двічі відкладалося з об'єктивних причин, про що свідчать ухвали суду від 14.01.2015р. та від 10.02.2015р.

Крім того, у зв'язку зі складністю даної справи, її розгляд здійснюється колегіально.

В ході розгляду справи по суті представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, заявлених у позові.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, що зазначені у поданому до суду відзиві №СО-58-586 від 30.12.2014р. (а.с. 65-66). У вказаному відзиві останнім серед іншого зазначено, що підстави припинення або обмеження споживача в користуванні електричною енергією передбачаються Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996р. (зі змінами та доповненнями) та Договором постачання електричної енергії №3040 від 04.07.2012р. Умови вказаного договору передбачають, зокрема п.п. 6.3.1, що електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі несплати споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком №3 до договору, а саме, за невчасну сплату спожитої енергії. Так як, станом на 04.04.2014р. борг за спожиту електроенергію за березень поточного року у ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" становив 65020,70 грн, йому було відправлено попередження про відключення. Крім того, як зазначає останній, в матеріалах позовної заяви містяться три попередження про відключення від електропостачання за борг по спожитій електроенергії, від 04.04.2014р., від 28.04.2014р., від 28.05.2014р. Тому, з огляду на додані матеріали, за твердженням ПАТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Крижопільські електричні мережі", можна зробити висновок, що постачання електроенергії до господарства позивача станом на 28.05.2014р. не припинялося, як стверджує останній.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку щодо відмови в позові в повному обсязі, виходячи із наступного.

04.07.2012р. між Публічним акціонерним товариством "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Крижопільські електричні мережі" (Постачальник) та Дочірнім підприємством "Крижопільводоканал" Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №3040 (а.с. 13-16) відповідно до умов якого постачальник прийняв зобов'язання продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб його електроустановок з дозволеною потужністю 430,0 кВт, а споживач, у свою чергу, - оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору, під час виконання умов договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовленні договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та "Правилами користування електричною енергією" (ПКЕЕ).

За умовами п. 2.3. Договору, споживач, серед іншого, зобов'язався виконувати умови цього Договору, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього Договору та режиму електроустановок відповідності з вказаним по точках доступу даним у Додатку №10 до Договору; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Порядок розрахунків» та № 4 "Порядок зняття показників засобів обліку електроенергії".

Відповідно до п.п. 3.1.1, 3.1.2 Договору, постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені Договором; обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу згідно з умовами розділу 6 цього договору відповідно до порядку, передбаченого ПКЕЕ.

Згідно змісту п. 6.1.3 Договору, електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі, зокрема, невиконання вимог п. 7.5 ПКЕЕ, в т.ч. несплати споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком №3 ("Порядок розрахунків").

Відповідно до п. 7.6. Договору у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою та в порядку передбаченому законодавством України, укладають договір про реструктуризацію заборгованості. При цьому укладається графік погашення заборгованості який є додатком до Договору. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії. У разі порушення споживачем графіка погашення заборгованості постачальник має право у порядку, визначеному пунктом 6.1.3 Договору, припинити постачання електричної енергії споживачу до повного погашення заборгованості.

Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2012р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляду його умов (п. 9.4 Договору).

Постановою Кабінету Міністрів України №30 від 29.01.2014р. затверджено Порядок та умови надання у 2014 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку із невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджували та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (а.с. 20).

За змістом п. 4 Порядку умови надання у 2014 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населеню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та іншим учасниками розрахунків з погашення заборгованості (а.с. 21).

05.03.2014р. відповідно до витягу з протоколу №36 засідання територіальної комісії з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу Вінницької області, щодо узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по ДП "Крижопільводоканал" за участю відповідача узгоджено обсяги заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надавалися населенню ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" у розмірі 2818248 грн (а.с. 29).

Листами №47 від 25.02.2014р. та №58 від 13.03.2014р. ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" повідомило ПАТ "Вінницяобленерго" та "Крижопільські електричні мережі" про надсилання 17.02.2014р. ПАТ "Вінницяобленерго" договору про організацію взаєморозрахунків та пакету документів для первинної обробки заборгованості розроблених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №30 від 29.01.2014р. та п. 4 Порядку умови надання у 2014 році субвенцій з державного бюджету. Крім того, вказаним листами позивач гарантував відповідачу погашення заборгованості за спожиту електроенергію після розгляду наданих документів та прийняття по них рішень у відповідних інстанціях (а.с. 39-40).

Листом №72 від 02.04.2014р. ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" звернулося до ПАТ "Вінницяобленерго" з проханням в десятиденний термін з дня отримання листа надати підприємству відповідь щодо заключення та підписання договору про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №30 від 29.01.2014р. (а.с. 41).

Попередженням №СО-58-183 від 04.04.2014р. СО "Крижопільські електричні мережі" повідомило ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал про припинення електропостачання останнього з 09.04.2014р., у зв'язку із наявністю у підприємства заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 65020 грн 70 коп. (а.с. 42).

07.04.2014р. ДП "Крижопільводоканал" КП «Вінницяоблводоканал» листом №77 на попередження СО "Крижопільські електричні мережі" щодо відключення його від електропостачання повідомило ПАТ "Вінницяобленерго", що дане попередження є безпідставним, так я сума заборгованості зазначена в ньому є різницею в тарифах, яка виникла у зв'язку із невідповідністю фактичної вартості теплової енергії. Крім того, вказаним листом останнє також просило ПАТ "Вінницяобленерго" надати підприємству договір про організацію взаєморозрахунків для заключення та підписання, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №30 від 29.01.2014р. (а.с. 43).

08.04.2014р. на адресу структурної одиниці «Крижопільські електричні мережі» надійшов лист №78 від 08.04.2014р. ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал", яким останнє гарантувало відповідачу погашення заборгованості за спожиту електроенергію після розгляду наданих документів та прийняття по них рішень у відповідних інстанціях (а.с. 44).

11.04.2014 р. згідно заявки структурної одиниці «Крижопільські електричні мережі» на припинення подачі електроенергії електропостачання споживача (ДП "Крижопільводоканал" КП «Вінницяоблводоканал») у зв'язку з несплатою боргу було припинено шляхом від'єднання ввідного кабеля, що заживлює приміщення контори (а.с. 115).

В подальшому (період квітня-червня 2014р.) між позивачем, відповідачем та ПАТ "Вінницяобленерго", структурною одиницею якого являється відповідач, неодноразово велася переписка щодо укладення договору про організацію взаєморозрахунків, щодо оплати спожитої електроенергії та щодо попередження (повідомлення) про відключення позивача від мережі електропостачання, у зв'язку із наявною заборгованістю згідно договору №3040 від 04.07.2012р. (а.с. 45-52).

16.06.2014р. між Територіальним органом казначейства у Вінницькій області, Департаментом фінансів Вінницької обласної державної адміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації, Дочірнім підприємством "Крижопільводоканал" Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" та Публічним акціонерним товариством "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Крижопільські електричні мережі" (Постачальник) укладено договір про організацію взаєморозрахунків №30Е/02-04 (а.с. 27-28), згідно із умовами якого позивачем перераховано відповідачу заборгованість за спожиту електроенергію у 2013-2014р.р. згідно договору №3040 від 04.07.2012р., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжним дорученням та банківськими виписками (а.с.30-32).

Разом з цим, судом встановлено, що в період припинення електропостачання позивача, для виробництва електроенергії останнім задіяно бензиновий генератор тип FG 8000 на придбання, обслуговування якого, ДП "Крижопільводоканал" витрачено 17891 грн 50 коп. (а.с. 19, 37, 38).

04.07.2014р. СО «Крижопільські електричні мережі» проведено роботи по підключенню до електричної мережі ДП "Крижопільводоканал" Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" про що працівником позивача за участю представника відповідача складено акт від 04.07.2014р. Вказаним актом підтверджується також припинення цього ж дня роботи автономного, бензинового генератора тип FG 8000, яким вироблялася електроенергія для потреб господарства (а.с. 36).

26.08.2014р. позивачем направлено на адресу відповідача претензію №204 з проханням перерахувати на розрахунковий рахунок ДП "Крижопільводоканал" понесені ним витрати спричиненні, як зазначає останній, незаконними діями СО «Крижопільські електричні мережі» по припиненню постачання електроенергії підприємству, зокрема витрати на придбання, обслуговування бензинового генератора типу FG 8000 (а.с. 17).

У відповідь на вказані вимоги позивача відповідачем надіслано йому лист №СО-58-373 від 15.09.2014р., в якому СО «Крижопільські електричні мережі» претензійні вимоги ДП "Крижопільводоканал" не визнало, зазначивши, що підстави припинення або обмеження споживача в користуванні електричною енергією передбачаються Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996р. (зі змінами та доповненнями) та Договором постачання електричної енергії №3040 від 04.07.2012р., п.п. 6.3.1 якого електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі несплати споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком №3 до договору, а саме, за невчасну сплату спожитої енергії. Станом на 04.04.2014р. борг за спожиту електроенергію за березень поточного року у ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" становив 65020,70 грн. Згідно п. 4 Порядку умови надання у 2014 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків. Станом на 04.04.2014р. та 11.04.2014р. даний договір не був підписаний сторонами, а отже, не був укладений. Згідно із п. 14 вказаного договору договір є дійсним у разі проведення відповідного фінансування (а.с. 18).

Посилаючись на вищевказані обставини, зокрема, узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надавалися населенню ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" з відповідачем, залишення останнім (СО «Крижопільські електричні мережі») поза увагою проекту договору про організацію взаєморозрахунків та пакету документів для первинної обробки заборгованості, як наслідок від'єднання позивача від електромережі та припинення йому електропостачання, ДП "Крижопільводоканал" звернулось з даним позовом до суду про визнання незаконним відключення від електропостачання та відшкодування збитків на суму 17891 грн 50 коп.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив із наступного.

Згідно із ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, який укладається між споживачем та постачальником електричної енергії.

Аналізуючи викладені положення діючого законодавства, судом встановлено, що за своєю правовою природою господарські зобов'язання, які виникли між сторонами, є зобов'язаннями постачання електроенергії.

Згідно з ч.1,ч.2 ст.275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), затвердженими постановою НКРЕ України від 31.07.1996р. №28 (з наступними змінами та доповненнями).

Як встановлено судом, 04.07.2012р. між сторонами укладено договір постачання електричної енергії №3040.

Умовами укладеного між сторонами договору погоджено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та "Правилами користування електричною енергією" (п. 2.1 Договору).

Ч. 2 ст. 24 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу.

Відповідно до п.п. 3.1.1, 3.1.2 Договору, постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені Договором; обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу згідно з умовами розділу 6 цього договору відповідно до порядку, передбаченого ПКЕЕ.

Згідно змісту п. 6.1.3 Договору електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі, зокрема, невиконання вимог п. 7.5 ПКЕЕ, в т.ч. несплати споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком №3 ("Порядок розрахунків").

Як встановлено пунктом 7.5. Правил користування електричною енергією, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі, зокрема, несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

Матеріалами справи підтверджується, що оплата заборгованості за енергопостачання як на момент попередження (04.04.2014р.), так і на момент відключення ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" від мережі електропостачання (11.04.2014р.) останнім не була здійснена, а відтак, постачання електричної енергії було правомірно припинено відповідачем згідно вимог чинного законодавства.

Правомірність відключення ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" від мережі електропостачання також підтверджується наявним в справі листом НКРЕКП сектор у Вінницькій області №34-01-17/20 від 27.01.2015р. (а.с. 116).

Доводи позивача, щодо узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надавалися населенню ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" з відповідачем, залишення останнім (СО «Крижопільські електричні мережі») поза увагою проекту договору про організацію взаєморозрахунків та пакету документів для первинної обробки заборгованості, як наслідок, від'єднання позивача від електромережі та припинення йому електропостачання, спростовуються положеннями чинного законодавства України та умовами укладеного між сторонами Договору п. 7.6 в якому зазначено, що укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії.

Отже, з наведених вище правових норм та матеріалів справи слідує, що постачальник електроенергії (відповідач) діяв у межах вимог законодавства та укладеного між сторонами Договору, а тому, суд прийшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовної вимоги ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" про визнання дій відповідача незаконними.

Відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про безпідставність позовної вимоги про відшкодування збитків в розмірі 17891 грн 50 коп., оскільки, як встановлено судом вище, відповідачем не порушено норм чинного законодавства, умов договору № 3040 від 04.07.2012р. про постачання електричної енергії, не порушено цивільне право позивача.

Разом з тим суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Документом, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду, є позовна заява. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов. Подати позов - означає звернутися до господарського суду із заявою, в якій повинно міститися прохання, адресоване суду, про розгляд спору про право, що виникло.

Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту позовної заяви, відповідно до яких позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником та повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог.

Зміст позовних вимог включає предмет і підстави позову. Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов'язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків суб'єктів спірного матеріального правовідношення.

Згідно зі статтями 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Способи захисту суб'єктивних цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відносяться: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Аналогічні положення містить ст.20 Господарського кодексу України.

Крім того, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що особа може звернутись до суду за захистом свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, що встановлений договором або законом.

Предметом позовних вимог у справі №902/1759/14 є визнання незаконними дії відповідача щодо відключення від постачання електричної енергії Дочірнього підприємства "Крижопільводоканал" Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал".

Нормами п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України чітко визначено коло суб'єктів - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи, дії чи бездіяльність яких можуть визнаватись в судовому порядку незаконними.

Оскільки, відповідач у справі №902/1759/14 - публічне акціонерне товариство "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Крижопільські електричні мережі" є окремим суб'єктом господарювання та не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав суперечить способам захисту цивільних прав та інтересів, які передбачені нормами ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, спосіб захисту права, який обраний позивачем, не передбачений ЦК України та ГК України, що є в свою чергу самостійною підставою для відмови йому в задоволенні даного позову.

Наведені вище обставини у своїй сукупності є підставою для відмови у позові в повному обсязі.

В силу ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Суд за внутрішнім переконанням повно, всебічно та об'єктивно оцінивши належність та допустимість кожного у справі доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку відмовити в задоволенні позовних вимог з віднесенням судових витрат на позивача згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 86, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення надіслати сторонами рекомендованим лисом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 24 березня 2015 р.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

судді: Банасько О.О.

Говор Н.Д.

віддрук. 4 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - вул. Калініна, 14, смт. Крижопіль, Вінницька область, 24600.

3 - відповідачу - вул. Піонерська, 81, смт. Крижопіль, Вінницька область, 24600.

4 - відповідачу - вул.1-го Травня, 2, м.Вінниця, 21050.