КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2015 р. Справа№ 910/24310/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Самсіна Р.І.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

За розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2014р. (суддя Нечай О.В.) у справі № 910/24310/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український

лізинговий фонд»

третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Голубнича Ольга Василівна

про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису

№ 1596 від 15.09.2014р.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржник): не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2014р. відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг» про визнання таким, що не підлягає виконанню та про скасування виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голубничої Ольги Василівни від 15.09.2014р. реєстраційний номер 1597, про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг» (лізингоодержувач) та повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» (лізингодавцю) об'єкту рухомого майна «автобус ПАЗ 4234, 2012 року випуску, шасі № Х1М4234Т0С0001585, двигун № Д2459Е27444550, реєстраційний № АА 3712 КК, вартістю 237 456, 86 грн., що є предметом договору фінансового лізингу № 2831/05/14-В від 05.05.2014р.. Також, скасовано заходи до забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2014р. у справі № 910/24310/14.

Ухвалою суду від 28.01.2015р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг» у якій, скаржник просив скасувати рішення господарського суду м. Києва від 10.12.2014р. у справі № 910/24310/14; винести нове рішення у справі та задовольнити позовну заяву позивача повністю, зокрема визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис реєстраційний номер 1596 нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голубничої Ольги Василівни, який був винесений 15.09.2014р. та скасувати його.

ТОВ «Мрія-Лізинг» вважає, що рішення Господарського суду м. Києва прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також суд невірно застосував норми матеріального та процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення господарського спору.

В судове засідання не з'явились представники сторін, однак враховуючи, що явка в судове засідання є правом сторін, а не їх обов'язком, не визнавалась судом обов'язковою для представників сторін, справа може розглядатись без їх участі, оскільки таке нез'явлення не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

У апеляційній скарзі викладені підстави з яких, за твердженням скаржника підлягає скасуванню прийняте судом першої інстанції рішення у справі, такі суду є зрозумілими, не потребують додаткового роз'яснення представником. Про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні 18.03.2015р. сторони повідомлені належним чином ухвалою суду від 28.01.2015р., отримання якої 02.02.2015р. підтверджено поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих відправлень.

За розглядом матеріалів справи, при дослідженні наявних доказів, враховуючи доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, судом відзначається про відсутність підстав для скасування судового рішення при врахуванні наступного.

Предметом оскарження у справі є вимоги позивача визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голубничої Ольги Василівни від 15.09.2014р. реєстраційний номер 1597, про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг» (лізингоодержувач) та повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» (лізингодавцю) об'єкту рухомого майна «автобус ПАЗ 4234, 2012 року випуску, шасі № Х1М4234Т0С0001585, двигун № Д2459Е27444550, реєстраційний № АА 3712 КК, вартістю 237 456, 86 грн., що є предметом договору фінансового лізингу № 2831/05/14-В від 05.05.2014р..

Спірний виконавчий напис було вчинено нотаріусом за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд», як лізингодавця за договором фінансового лізингу № 2831/05/14-В від 05.05.2014р. внаслідок невиконання лізингоодержувачем вимог, зазначених лізингодавцем в повідомленні про відмову (розірвання) від договору фінансового лізингу за вих. № 498-УПК від 02.09.2014р..

Право лізингодавця вилучити предмет лізингу з місця зберігання/ знаходження або ремонту без будь-яких дозволів лізингоодержувача (у тому числі, але не виключно, у беззаперечному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або відповідного рішення суду) з покладанням на лізингоодержувача понесених витрат передбачено п. 11.4 Загальних умов договору фінансового лізингу, що є додатком № 3 до договору № 2831/05/14-В від 05.05.2014р. (аркуш справи 54).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, у зв'язку з неналежним виконанням позивачем своїх зобов'язань за договором в частині сплати лізингових платежів, 08.08.2014р. відповідач звернувся до лізингоодержувача з листом-вимогою вих. № 337-УПК від 31.07.2014р., в якому просив сплатити заборгованість за укладеним між сторонами договором у розмірі 33 677, 94 грн. та попередив, що у випадку несплати вказаної заборгованості або викупу предмету лізингу протягом 20 днів з дати направлення листа-вимоги, лізингодавець відмовиться від договору.

Вказаний лист-вимога був відправлений на адресу лізингоодержувача, вказану у договорі, що підтверджується наявними в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист від 08.08.2014р. та фіскальним чеком поштового відділення № 0953 від 08.08.2014р. (аркуш справи 61).

Через невиконання ТОВ «Мрія-Лізинг» вимог лізингодавця, викладених в листі-вимозі вих. № 337-УПК від 31.07.2014р., відповідач направив на адресу позивача повідомлення про відмову (розірвання) від договору № 498-УПК від 02.09.2014р., в якому вимагав протягом семи днів з моменту направлення даного повідомлення повернути предмет лізингу. Вказане повідомлення було направлене позивачу 03.09.2014р., що також підтверджується фіскальним чеком № 2789 та описом вкладення в цінний лист (аркуш справи 64).

При цьому, неотримання ТОВ «Мрія-Лізинг» направлених на його адресу вимог лізингодавця підтверджує лише порушення умов договору самим лізингоодержувачем, оскільки у п. 3.6 Загальних умов Договору визначено, що всі повідомлення, вимоги або інша кореспонденція направляються стороні поштою рекомендованим або цінним листом або кур'єрською доставкою з повідомленням про вручення. У разі, якщо лізингоодержувач змінить місцезнаходження/місцепроживання та/або фактичну адресу (які вказані в п.2 Договору), всі повідомлення і інша кореспонденція, направлена лізингодавцем на адресу лізингоодержувача, зазначену у цьому Договорі, вважаються належним чином відправленими лізингодавцем та отриманими лізингоодержувачем. При цьому достатнім доказом направлення сторонами одна одній повідомлень, вимог та іншої кореспонденції є поштова квитанція (касовий чек) про направлення рекомендованого листа чи повідомлення про вручення (у разі направлення кур'єром).

Жодних належних доказів, що позивач повідомляв відповідача про зміну адреси, чи вказував іншу свою адресу для направлення кореспонденції тощо, суду надано не було, а відтак здійснення відправлення за адресою позивача зазначеною в договорі (48257, Тернопільська обл., Гусятинський р-н, с. Васильківці) є достатнім доказом направлення іншій стороні повідомлення за договором.

Порядок вчинення виконавчих написів регулюється Законом України «Про нотаріат» та главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5.

Статтею 87 «Про нотаріат» та п. 1.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок) передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172 (надалі - Перелік), і при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку (п.п.3.2 та 3.5 Порядку).

Відповідачем були додержані всі перелічені вище вимоги: подані нотаріусу необхідні документи, які підтверджують безспірну заборгованість боржника та право вимоги стягувача (аркуш справи 66-79).

Позивачем в обгрунтування своїх доводів не представлено доказів відсутності боргу за договором фінансового лізингу № 2831/05/14-В від 05.05.2014р. станом на 15.09.2014р. по сумі яка зазначена у виконавчому написі (несплачені лізингові платежі за період з 07.06.2014р. по 12.09.2014р. у розмірі 59 038, 01 грн.).

Оскільки, доводи позивача викладені ним у позовній заяві та апеляційній скарзі щодо наявності підстав для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, спростовуються матеріалами справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для вчинення спірного виконавчого напису були надані всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника за прострочення виконання позивачем зобов'язання за договором фінансового від 05.05.2014р. № 2831/05/14-В і встановлюють прострочення виконання зобов'язання, тоді як позивачем не доведено необґрунтованість виконавчого напису нотаріуса.

Спори про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК України. При цьому за змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі в ньому як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Водночас слід мати на увазі, що до господарського суду не можуть оскаржуватися дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства (абз. 2, 3 п. 8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам»).

Таким чином, господарські суди не перевіряють правильність виконавчого напису з позиції законності дій приватного нотаріуса при його вчиненні, оскільки нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт підлягають окремому оскарженню до суду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства (постанова пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні»).

Тому твердження позивача в апеляційній скарзі, що дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису були незаконними (вчинення напису без перевірки документів та ознайомлення з умовами договору) не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки дії нотаріуса не перевіряються господарським судом.

На позивача покладений обов'язок довести суду, що була відсутня правова підстава для вчинення виконавчого напису, тобто факт відсутності порушеного права відповідача та відсутність підстав для захисту відповідного права шляхом повернення предмета лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Доводи апелянта про те, що згідно викладених у виконавчому написі характеристик предмета лізингу неможливо повністю визначити предмет лізингу є його суб'єктивною думкою, оскільки у виконавчому написі визначено майно у відношенні якого вчинено напис, таким є Автобус ПАЗ 4234, 2012 року випуску: шасі № Х1М4234Т0С0001585, двигун № Д2459Е27444550, реєстраційний № АА 3712 КК, вартістю 237 456, 86 грн., що є предметом договору фінансового лізингу № 2831/05/14-В від 05.05.2014р., наведений опис дозволяє ідентифікувати зазначене майно, і в будь-якому випадку посилання скаржника не тягнуть за собою визначеного законом наслідку щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг» та скасування рішення Господарського суду м. Києва від 10.12.2014 року.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2014р. у справі № 910/24310/14 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/24310/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Р.І. Самсін

Судді С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала