ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

23 березня 2015 року Справа № 915/2078/14

м. Миколаїв

За заявою (відповідач, боржник): Військової частини НОМЕР_1
54025, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 72

По справі за позовом: Заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону
54030, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 18а
в інтересах держави в особі:

Позивач: Державна екологічна інспекція у Миколаївській області
54055, м. Миколаїв, вул. Дзержинського, 134

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1
АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості в сумі 2811,04 грн.

Суддя О.Г.Смородінова

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від заявника (боржника): Горін В.В., за довіреністю;
Від позивача: Горбачик О.Л., за довіреністю;
Від прокуратури: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: 11.03.2015 р. до господарського суду Миколаївської області від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява (вх. № 4037/15 від 11.03.15 р.), в якій останній просить суд відстрочити на один рік до 19 лютого 2016 року виконання судового рішення по справі № 915/2078/14.
Заява боржника обґрунтована тим, що винятковим випадком у питанні відстрочення виконання судового рішення по даній справі виступило те, що військова частина НОМЕР_1 на момент здійснення перевірки військовою прокуратурою Миколаївського гарнізону приймала безпосередню участь в Антитерористичній операції на сході нашої держави.
Також, заявник зазначає, що вини військової частини НОМЕР_1 у створенні таких обставин немає та застосування відстрочки виконання рішення у такому випадку не завдасть шкоди стягувачу.

Державна екологічна інспекція у Миколаївській області та військова прокуратура письмових міркувань щодо заяви про відстрочення виконання судового рішення по справі № 915/2078/14 не надали.
Але, присутній представник стягувача в судовому засіданні не висловив заперечень щодо заяви про відстрочення виконання судового рішення по справі № 915/2078/14 на один рік до 19 лютого 2016 року.

Представник військової прокуратури в судове засідання не з`явився.

За результатами розгляду заяви боржника, матеріалів справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх у відповідності з положеннями ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши представників боржника та стягувача, суд дійшов висновку про можливість відстрочення виконання судового рішення по даній справі, виходячи з наступного:
19.02.2015 року господарський суд Миколаївської області прийняв рішення по справі № 915/2078/14, яким позов задовольнив та стягнув з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Миколаївській області (вул. Дзержинського, 134, м. Миколаїв, 54055, ) збитки у розмірі 2811,04 грн. та 1827,00 грн. судового збору.
06.03.2015 року на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 19.02.15 року були видані відповідні накази.

За приписами абзацу 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.
Як вже було вище зазначено, боржник скористався цією процесуальною нормою та скерував до господарського суду відповідну заяву про відстрочення виконання судового рішення від 19.02.15 р. по справі № 915/2078/14.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання судового рішення на новий строк, який визначається господарським судом.
Підпунктом 7.2 пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.12 року визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
В даному випадку, обставиною неможливості виконання судового рішення є саме те, що військова частина НОМЕР_1 виконує завдання в Антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях.

Винятковим же випадком у питанні відстрочення виконання судового рішення по даній справі виступило те, що військова частина НОМЕР_1 на момент здійснення перевірки військовою прокуратурою Миколаївського гарнізону приймала безпосередню участь в Антитерористичній операції на сході нашої держави.
В підтвердження вищевикладеного, заявником надано витяг з Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.08.14 р. № 222, який містить завдання для участі в Антитерористичній операції в Донецькій та Луганських областях та лист (вх. № 4933/15 від 23.03.15 р.) тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , в якому військове керівництво повідомляє суд про те, що командування військової частини НОМЕР_1 додатково може повідомити, що наказом Начальника Генерального штабу Збройних сил України від 07.08.2014 року № 0123, було визначено чіткі терміни, сили та засоби які повинні бути в готовності для вибуття із пункту постійної дислокації м. Миколаєва в район виконання завдань для участі в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях. На підставі вищевказаного Наказу Начальника Генерального штабу Збройних сил України командиром військової частини НОМЕР_1 був виданий бойовий наказ від 25.08.2014 року № 1/147, в якому визначено які підрозділи та яким шляхом повинні вибути із пунктів постійної дислокації м. Миколаєва в район виконання завдань для участі в Антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях. Копії зазначених вище наказів представити у судовому засіданні не має можливості так як вони являються таємними.

Представник стягувача, ознайомився з вищенаведеними документами та не заперечив проти надання боржнику відстрочки з викладених підстав.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене та враховуючи незначну ступінь вини відповідача у виникненні спору, суд вважає за можливе відстрочити по даній справі виконання судового рішення до зазначеного заявником терміну.

Отже, керуючись ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Військової частини НОМЕР_1 без номеру та дати про відстрочення виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 19.02.2015 р. у справі № 915/2078/14 задовольнити.
2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 19.02.2015 р. у справі № 915/2078/14 про стягнення заборгованості - по 19 лютого 2016 року.

Копію ухвали направити учасникам судового процесу.

Суддя О.Г. Смородінова