ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р. Справа № 907/979/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Шкребій А.В.

розглянувши матеріали апеляційних скарг ОСОБА_2, б/н від 19.01.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/499/15 від 02.02.2015 р.), від 20.01.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/512/14 від 02.02.2015 р.) та від 19.01.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/513/15 від 02.02.2015 р.), які є ідентичними за своїм змістом

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2015 р.

у справі № 907/979/14 (головуючий суддя - Васьковський О.В., судді - Івашкович І.В., Якимчук Л.М. )

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Хуст, Закарпатська область

до Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», с.Оноківці, Ужгородський район, Закарпатська область

про прийняття договору про постачання електричної енергії у редакції позивача та зобов»язати відповідача скласти технічні додатки відповідно до умов договору та надати позивачу

за участю представників сторін:

від позивача: не зявились;

від відповідача: Гусак С.М. - заступник начальника юридичного відділу (довіреність №214 від 30.12.204 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 15.01.2015 р. у справі №907/979/14 відмовлено в задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Хуст, Закарпатська область (надалі - Позивач) до Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», с.Оноківці, Ужгородський район, Закарпатська область (надалі - Відповідач) про прийняття договору про постачання електричної енергії у редакції позивача та зобов»язати відповідача скласти технічні додатки відповідно до умов договору та надати позивачу.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що між сторонами існує діючий договір №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р., який регулює відносини щодо постачання Відповідачем Позивачу електричної енергії, а відтак вважає, що обраний Позивачем спосіб захисту є неналежним і по суті порушує права іншої сторони договору. Крім цього вказує, що запропонований Позивачем Відповідачу проект договору не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: не мітить істотних та обов»язкових для цього виду зобов»язань умов та не містить додатків які є невід»ємними частинами договору. Відтак вважає, що проект договору не є офертою, в якій викладено всі необхідні для даного виду договорів умови.

Відповідач - ОСОБА_2, - не погодившись з винесеним рішенням, подала апеляційну скаргу, б/н від 19.01.2015 р. (вх. № ЛАГСУ 01-05/499/15 від 02.02.2015р.) в якій посилається на те, що останнє прийнято з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

- судом, на думку Скаржника, дано невірну оцінку тим обставинам справи, що ним у відповідності до вимог ч.2 ст. 181 Господарського кодексу України 14.04.2014 р. Хустському РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго» надано два примірники проекту договору, підписаного і скріпленого печаткою з боку споживача , який відповідає типовим нормам та чинному законодавству України. Однак, ПАТ «Закарпаттяобленерго» протягом шести місяців з моменту подання оферти не надано ні примірник договору, ні протоколу розбіжностей;

- також вказує, що судом не взято до уваги того, що ПАТ «Закарпаттяобленерго» не прийняло до уваги лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 22.08.2014 р. №7772/26/27-14 про підписання наданого проекту договору або надання протоколу розбіжностей.

Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задоволити позов, а також просить повернути помилково сплачені Позивачем судові витрати (квитанція №74 від 19.09.2014 р.) до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідач - ПАТ «Закарпаттяобленерго», - у відзиві від 11.02.2015 р. №6-5-31 (вх. № ЛАГСУ 01-04/1042/15 від 16.02.2015 р.) заперечує доводи апеляційної скарги посилаючись на те, що всупереч п.5.3. Правил користування електричною енергією, Позивачем самостійно підготовлено на направлено на адресу Відповідача проект договору про постачання електричної енергії. Окрім того, вказує, що всупереч ст.179 Господарського кодексу України, проект Договору про постачання електричної енергії не відповідає змісту типової форми, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 31.07.1996 р. за № 28 в редакції постанови від 04.02.2010 р. за №105, оскільки проект даного договору розроблений Позивачем у редакції постанови від 25.12.2008 р. №1449. Також, зазначає, що всупереч ст. 180 Господарського кодексу України та п.5.5. Правил користування електричною енергією, запропонований Позивачем проект Договору про постачання електричної енергії не містить умов, що є істотними та обов»язковими для його укладення. Крім цього, в ході розгляду даної справи в суді першої інстанції було запропоновано вирішити спір в добровільному порядку шляхом взаємних поступок та компромісів. Відповідно до цього, як вказує Відповідач, ним повторно було направлено Позивачеві у двох примірниках проект Договору про постачання електричної енергії в новій редакції з урахуванням останніх змін його типової форми (лист від 19.11.2014 р. за №113-25/6803), однак, Позивач, відмовився від підписання такого. Крім цього, Відповідач зазначає, що ним розглянуто черговий раз запропонований проект договору Позивача, однак Позивач відмовився від оформлення договірних відносин навіть на умовах підписання запропонованого ним же проекту Договору про постачання електричної енергії з протоколом розбіжностей та додатків до нього. Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

26.02.2015 р. від Скаржника в канцелярію суду поступили додаткові пояснення б/н від 23.02.2015 р., в яких остання зазначає, що нею не підписувалися та не укладалися наявні у ПАТ «Закарпаттяобленерго» документи, а саме: додаткова угода від 29.07.2013 р. до договору №Р06/15-0717 (щодо забезпечення потреб електроустановок ФОП ОСОБА_2 приєднаною потужністю аж на 167 кВт.). Вказує, що дані підроблені документи долучалися монополістом ПАТ «Закарпаттяобленерго» до матеріалів господарської справи №907/979/14 як офіційні документи, які нібито мають юридичну силу та передбачають господарсько-договірні зобов»язання сторони. Також, зазначає, що з метою виключення об»єкта «Виробнича база» з договору №Р06/15-071 та перенгляду його умов неодноразово письмово зверталась до ПАТ «Закарпаттяобленерго» та Хустського РЕМ , однак зазначені організації ігнорували письмові звернення. ПАТ «Закарпаттяобленерго» протягом шести місяців з моменту отримання оферти, зареєстрованої 14.04.2014 р. за вх. №00922 не надіслало в 20-ти денний строк протокол розбіжностей або підписаний проект договору, всупереч вимогам п.3.4 ст. 181 а також п.3 ст. 188 Господарського кодексу України. Крім цього, вказує, що Відповідач продовжував надсилати проекти договорів, які дають можливість для подальшого приєднання до об»єкту «Виробнича база», що підтверджується копією договору від 26.12.2014 р. №250717. Відтак, просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги.

Також, Апелянт, зазначає, про розгляд справи без її участі, зважаючи на те, що ОСОБА_2 - пенсіонер, людина похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також мешкає у м. Хуст, що відповідно складає труднощі у прибутті від м. Хуст до м. Львів, де заплановано розгляд даної справи.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 р. прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_2, б/н від 19.01.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/499/15 від 02.02.2015 р.), від 20.01.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/512/14 від 02.02.2015 р.) та від 19.01.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/513/15 від 02.02.2015 р.), які є ідентичними за своїм змістом на рішення Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2015 р. у справі № 907/979/14 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.03.2015 р. в складі колегії: головуючий суддя Давид Л.Л., судді - Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (а.с.212).

В судове засідання 10.03.2015 р. з»явився представник Відповідача. Позивач участі уповноваженого представника не забезпечила, зазначивши у додаткових поясненнях про розгляд справ за їх відсутності.

Представник Відповідача в судовому засіданні 10.03.2015 р. просив не здійснювати технічну фіксацію судового процесу в даній справі, а також не заперечив проти розгляду справи у відсутності Позивача та його представників.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у відзиві від 11.02.2015 р. №6-5-31.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, додатковими поясненнями до неї та відзивом, заслухавши пояснення представника Відповідача, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення господарського суду Закарпатської області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

06.07.2007 р. Хустським районом електричних мереж Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія «Закарпаттяобленерго» (Постачальник) та Підприємцем ОСОБА_2 (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №Р06/15-0717 (а.с.36-40, а.с.86-90), згідно п.1.1. якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 167 кВт., а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до Договору, які є його невід»ємною частиною.

29.07.2013 р. сторонами укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії (а.с.106), згідно якої розділ 1 Договору викладено в наступній редакції: «Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору з дозволеною потужністю 7 кВт., а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до Договору, які є його невід»ємною частиною.

У відповідності до додатку №1.1. Договору (а.с.41, а.с.91) об»єктами споживання електричної енергії є готель «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою: м. Хуст, АДРЕСА_1 та виробнича база , що розташована за адресою: м. Хуст, АДРЕСА_2.

В подальшому, п.1.3. додаткової угоди від 29.07.2013 р. (а.с.106) внесено зміни в додаток «Перелік об»єктів споживача, що живляться електроенергією від мереж ПАТ «Закарпаттяобленерго» та викладено в наступній редакції: найменування об»єкту та його адреса дислокації визначено : готель «ІНФОРМАЦІЯ_2» , м. Хуст, АДРЕСА_1.

18.03.2014 р. працівниками Хустського РЕМ проведено технічну перевірку на об»єкті споживача - кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» м. Хуст, АДРЕСА_1, за результатами якої уточнено однолінійну схему електропостачання об»єкта, що відображено в акті технічної перевірки №157/2014, який підписано Позивачем та інспектором НРЕ Сабадош В.І. (а.с.107-108).

Відповідно до цього, Відповідач вказує, що ним у зв»язку із змінами однолінійної схеми електропостачання та внесення змін у законодавство у 2010 р., підготовлено проект відповідних змін до Договору №Р06/15-0717 та 27.03.2014 р,. надано його Споживачу, про що свідчить підпис в журналі видачі проектів Договорів (а.с.110-111).

14.04.2014 р. Позивач надав, а Хустський РЕМ (вх. №00922) прийняв два підписані примірники проекту типового договору на постачання електричної енергії із супровідним листом від 14.04.2014 р. (а.с.112), в якому просить переукласти договір №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р. та типовий договір про постачання електричної енергії до готелю «ІНФОРМАЦІЯ_2» у зв»язку із закінченням договору оренди, по об»єкту «Виробнича база».

12.05.2014 р. Відповідач направив Позивачу лист №113-25/2772 (а.с.113-114), в якому вказано, що проект договору направлений ФОП ОСОБА_2 не може бути розглянутий, оскільки між Хустським РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго» та ФОП ОСОБА_2 укладений та діє договір про постачання електричної енергії №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р. Також в даному листі Відповідач повторно пропонує розглянути та підписати проект Договору про внесення змін і доповнень від 29.03.2014 р. до договору про постачання електричної енергії №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р.

29.05.2014 р. Позивачем надано Відповідачу відповідь б/н від 27.05.2014 р. (а.с.115), в якій Позивачем вказано, що зміни і доповнення до договору №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р. в редакції Відповідача від 20.03.2014 р. містять приєднаний об»єкт «виробнича база» і вказаний договір не підписано у встановленому порядку начальником Хустської РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго» та не скріплений печаткою. Вдруге звертається з вимогою про підписання типового договору про постачання електричної енергії, направленого 14.04.2014 р. у зв»язку з тим, що до існуючого договору №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р. на підставі договору оренди на 11 місяців приєднано об»єкт «Виробнича база».

В подальшому, 19.09.2014 р. ФОП ОСОБА_2 подала на розгляд господарського суду Закарпатської області позовну заяву до ПАТ «Закарпаттяобленерго» про прийняття договору про постачання електричної енергії у редакції Позивача та зобов»язання Відповідача скласти технічні додатки відповідно до умов договору та надати Позивачу (а.с.3-4).

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст.179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями; Кабінет Міністрів України, уповноважені Президентом України міністерства, інші центральні органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору зокрема на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів (ч.6 ст.179 Господарського кодексу України). Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч.7 ст.179 Господарського кодексу України).

У відповідності до п.5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики, від 31.07.1996 р., № 28 (із змінами та доповненнями), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача.

Обставинами справи встановлено, що сторони знаходяться в договірних відносинах і їх взаємні права та обв»язки регулюються договором про постачання електричної енергії №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р. із змінами та доповненнями.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов»язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог п.2.1. та п.2.4. Договору під час виконання такого, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов»язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання у сфері енергетики України від 31.07.1996 р. №28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 р. №910), сторони зобов»язуються укласти додатково договори, передбачені чинним законодавством України та ПКЕЕ.

Пунктом 9.4. Договору встановлено, що такий набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до кінця року та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії даного договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов; договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативи будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

В пункті 9 Договору передбачено, що усі зміни та доповнення до цього договору оформляються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін.

У відповідності до вимог ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин , на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін , а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншим засобами доказування.

Судова колегія Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що ні місцевому господарському суду, ні апеляційному господарському суду не подано належних та допустимих доказів про припинення дії або перегляд умов договору про постачання електричної енергії №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р., відповідно до цього договір був продовженим на кожний наступний календарний рік, а відтак і є чинним на час розгляду даної справи.

Відповідно до цього, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що укладення іншого договору, який би регулював ті ж самі правовідносини щодо постачання Відповідачем Позивачу електричної енергії є неправомірним та безпідставним. Відтак, обраний Позивачем спосіб захисту за таких обставин є неналежним і по суті порушує права іншої сторони Договору.

Судова колегія зазначає, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов»язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. (п. п. 5.1., 5.2. Правил користування електричної енергії).

При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору. Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5., 5.6. та 5.7. Правил користування електричною енергією є істотними та обов»язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії.

Судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що зміст запропонованої Позивачем редакції договору не містить істотних та обов»язкових для цього виду домовленостей умов, зокрема, визначених в п.п.3-10, 12, 15 п.5.5. та п.п.1-4 п.5.6. Правил користування електричної енергії - договірні величини споживання електричної енергії, договірні величини споживання електричної потужності (помісячно); величини дозволеної та приєднаної потужності; клас напруги споживача за точкою продажу, порядок застосування тарифів на електричну енергію, що використовується на потреби струмоприймачів різних тарифних груп тощо; режим роботи електроустановки споживача. У разі укладення одного договору про постачання електричної енергії за двома або більше об'єктами споживача значення величин дозволеної та приєднаної потужності, режим роботи електроустановок споживача визначаються за кожним з об'єктів споживача; значення показників якості електричної енергії (ПЯЕ); узгоджений рівень надійності електропостачання (за категорією надійності); порядок обліку перетікання реактивної електричної енергії, порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (у разі приєднання електроустановок споживача безпосередньо до мереж постачальника електричної енергії за регульованим тарифом); режими постачання, розрахунковий облік споживання електричної енергії та величини потужності, контролю показників якості електричної енергії, порядок розрахунків за спожиту електричну енергію; заходи з підтримання стійкості енергосистеми, порядок введення обмежень та відключень при дефіциті енергії та потужності в енергосистемі; порядок зняття показів розрахункових засобів обліку, порядок надання та підтвердження інформації щодо даних розрахункового обліку електричної енергії, порядок та строки проведення розрахунків;

Крім цього, п.5.6 Правил користування електричної енергії визначено, що невід'ємними частинами договору про постачання електричної енергії є: акт (акти) про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін; відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії (точка встановлення, тип, покази на момент укладання договору тощо); схема електропостачання споживача із зазначенням ліній, що живлять електроустановки споживача, і точок їх приєднання; повідомлення про граничні величини споживання електричної потужності та години контролю максимального навантаження енергосистеми тощо.

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи зміст запропонованого Позивачем Відповідачу проекту договору (а.с.8-21), судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що зміст такого не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: не містить умов, які є істотними та обов»язковими для цього виду зобов»язань та не містить додатків які є невід»ємними частинами договору.

Скаржник, як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі посилається на лист Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики від 22.08.2014 р. №7772/26/27-14, яка вважає, що у даному випадку енергопостачальна компанія повинна підписати проект договору або скласти протокол розбіжностей.

Однак, як вбачається з тексту названого листа, в такому роз»яснено порядок укладення договорів, встановлений ст. 181 Господарського кодексу України та звернуто увагу ПАТ «Закарпаттяобленерго» на необхідність діяти згідно законодавства України та іншими нормативними документами і не містить вказівки про укладення договору саме в редакції Позивача.

Крім цього, скаржник в апеляційній скарзі просить повернути помилково сплачені судові витрати, згідно квитанції №74 від 19.09.2014 р. у справі №907/979/14, посилаючись при цьому на ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до п.10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільняються від сплати судового збору.

У п.5.6.Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013, № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується господарським судом, який розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Враховуючи вищенаведені положення, судова колегія зазначає, що Скаржник вправі звернутися до місцевого господарського суду з відповідним клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору, з огляду на те, що такий сплачено місцевому господарському суду, згідно квитанції №74 від 19.09.2014 р. (а.с.7).

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33,34 ГПК України, Апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Закарпатської області від 15.01.2015 р. у справі №907/979/14 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки, передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

4. Справу № 907/979/14 повернути господарському суду Закарпатської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 13.03.2015 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Суддя Гриців В.М

Суддя Кордюк Г.Т.