ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р. Справа № 914/2858/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Данко Л.С.

розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Львівське спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління "Львів-Реставрація" від 24.12.2014р., №89

на рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2014р.

у справі № 914/2858/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Днепрострой", м.Новомосковськ

до відповідача публічного акціонерного товариства «Львівське спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління "Львів-Реставрація", м.Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м.Дніпропетровськ

про стягнення 1112451,40 грн.,

представники сторін:

- від позивача - не з'явився;

- від відповідача - Пащак Я.В.;

- від третьої особи - не з'явився.

Права та обов'язки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено.

Рішенням господарського суду Львівської області від 09.12.2014р. у справі №914/2858/14 (головуючий суддя Ділай У.І., судді Мазовіта А.Б., Сухович Ю.О.) стягнуто з публічного акціонерного товариства «Львівське спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління «Львів-Реставрація» (надалі - ПАТ «Львів-Реставрація») на користь товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - ТзОВ) "Днепрострой" 591605,87 грн. основного боргу, 11832,12 грн. судового збору; прийнято відмову ТзОВ "Днепрострой" від позову в частині стягнення штрафних санкцій та припинено провадження в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 115845,53 грн.; повернуто ТзОВ "Днепрострой" з державного бюджету 8100 грн. судового збору.

Приймаючи рішення, суд виходив з того, що ТзОВ «Днепрострой» в повному обсязі виконало роботи по договору субпідряду №7 від 14.09.2012р., що підтверджено актами форми КБ-2 та довідками форми КБ-3 на суму 5577434,24 грн. Водночас, ПАТ «Львів-Реставрація» виконані роботи оплатило частково, на 4525054,03 грн. за мінусом 1% від вартості робіт (компенсаційні витрати згідно п.6.3 договору) та під час розгляду справи - 405000,00 грн. У зв'язку з цим позов, із врахуванням заяви ТзОВ «Днепрострой» від 09.12.2014р. про зменшення позовних вимог, підлягає до задоволення.

Дане рішення оскаржив відповідач, оскільки вважає, що при його прийнятті суд порушив норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просив рішення скасувати та прийняти нове, яким повністю відмовити в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються, в основному, на тому, що п.6.1 договору субпідряду передбачено порядок розрахунків між сторонами, відповідно до якого генпідрядник (відповідач) оплачує виконані субпідрядником (позивачем) роботи після поступлення коштів від замовника будівництва - УКБ Дніпропетровської ОДА. При цьому, матеріалами справи підтверджується невиконання замовником свого обов'язку щодо оплати генпідряднику виконаних робіт.

Не погоджуючись із апеляційною скаргою, ТзОВ "Днепрострой" подало до суду відзив, в якому заперечило доводи апелянта та зазначило, що рішення суду прийнято із врахуванням всіх фактичних обставин справи та з відповідністю правовим нормам, які регулюють спірні правовідносини, у зв'язку з чим просило залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. У відзиві позивач, зокрема, зазначив, що обов'язок оплати відповідачем робіт настав в силу положень п.6.2 договору.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується його розпискою про відкладення розгляду справи на 05.03.2015р. (а.с. 220). Оскільки в справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представника позивача.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

14.09.2012р. між ПАТ «Львів-Реставрація» (генпідрядник) та ТзОВ "Днепрострой" (субпідрядник) було укладено договір субпідряду №7 на виконання робіт по об'єкту «Троїцький собор, м. Новомосковськ - реставрація» (надалі - договір, а.с. 17-20, том 1), відповідно до умов якого, субпідрядник взяв на себе зобов'язання власними матеріалами та засобами виконати наступні роботи: роботи підготовчого періоду; зовнішні мережі електропостачання, зовнішнє освітлення; каналізації, водопроводу, дренажну каналізацію; благоустрій, інші будівельно-монтажні роботи, які будуть надані генпідрядником по вищезазначеному об'єкту згідно із затвердженою проектно-кошторисною документацією.

Відповідно до п.2.1. договору, вартість робіт, що доручається субпідряднику за цим договором на підставі договірної ціни (кошторисної вартості), окремих видів і комплексів робіт складає 5132000,00 грн., в тому числі ПДВ 855333,33 грн., і є твердою. У випадку виконання додаткових робіт ціна договору може коригуватись (п. 2.2. договору). Строк дії договору визначено до 31.12.2012р. (п.5.1 договору).

Додатковою угодою від 04.01.2013р. (а.с. 21 , том 1) строк дії договору було продовжено до 31.12.2013р. та змінено ціну договору на 5577434,24 грн.

ТзОВ "Днепрострой" в повному обсязі виконало роботи за договором, що підтверджується актами форми КБ-2 та довідками форми КБ-3, які підписані сторонами на суму 5577434,24 грн. (а.с. 29-102, том 1), а саме: за жовтень 2012р. на суму 863488,56 грн., за листопад 2012р. - 1983288,20 грн., за грудень 2012р. - 774875,23 грн., за березень 2013р. - 511425,94 грн., за листопад 2013р. - 1444356,31 грн.

З копій платіжних доручень вбачається, що за період з жовтня 2012р. по листопад 2013 року відповідачем було сплачено позивачу за виконані роботи 4525054,03 грн. (а.с.22-28, том 1), а саме: 11.10.2012р. - 350000,00 грн.; 19.10.2012р. - 1200000,00 грн.; 27.11.2012р. - 818565,68 грн.; 10.04.2013р. - 506311,68 грн.; 06.06.2013р. - 300000,00 грн.; 05.11.2013р. - 916869,79 грн.; 07.11.2013р. - 433306,89 грн.

У зв'язку з неповною оплатою виконаних робіт, субпідрядник звернувся до генпідрядника із претензіями №228 від 16.12.2013р. та №126 від 21.07.2014р. (а.с. 104-109, том 1) про сплату 996605,87 грн. основного боргу та нарахованих штрафних санкцій (пені). Зважаючи на подальшу несплату заборгованості ТзОВ «Днепрострой» звернулось до господарського суду із позовом про стягнення із ПАТ «Львів-Реставрація» стягнення зазначеної суми основного боргу та 115845,53 грн. пені.

12.08.2014р., під час розгляду даної справи у господарському суді Львівської області, відповідач частково погасив заборгованість на суму 405000,00 грн., у зв'язку з чим позивач подав до суду заяву №159 від 23.09.2014р. (а.с. 136, том 1) про зменшення позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідача 591605,87 грн. суму боргу та 115845,53 грн. штрафних санкцій.

У заяві про зменшення позовних вимог б/н від 09.12.2014р. (а.с. 1, том 2), позивач просив стягнути з відповідача 591605,87 грн. основного боргу та 22249,03 грн. судового збору, в іншій частині позовних вимог він відмовився від позову.

Судова колегія, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення - відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема, житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних із місцезнаходженням об'єкта.

Частиною 1 ст.838 ЦК України передбачено право підрядника, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Частиною 4 ст.882 ЦК України передбачено, що передача робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. Відповідно до п.5.2 договору, приймання-передача виконаних робіт проводиться сторонами з обов'язковою участю замовника - УКБ Дніпропетровської ОДА на підставі двосторонніх актів форми КБ-2в.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до п. 3.2. договору генпідрядник (відповідач) зобов'язаний прийняти виконану роботу та оплатити її вартість згідно з умовами договору.

Згідно з п. 6.1. договору, сума за виконані роботи сплачується генпідрядником на користь субпідрядника у національній валюті - гривні на підставі первинних документів, вказаних у п.п. 4.1, 4.2 цього договору, впродовж 5 календарних днів з моменту поступлення відповідних грошових коштів від замовника - УКБ Дніпропетровської ОДА на розрахунковий рахунок генпідрядника.

У п. 6.2. договору зазначено, що проміжні платежі за виконані роботи здійснюються в межах не більш як 95 % їх загальної вартості за річною договірною ціною. Кінцеві розрахунки здійснюються в кінці року у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт або після розірвання договору.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось вище, позивач взяті на себе зобов'язання щодо виконання робіт за договорами виконав належним чином, про що свідчать підписані обома сторонами без заперечень та зауважень акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) та довідки про вартість робіт (форми КБ-3). Позивачем завершено роботи в листопаді 2013р., що підтверджується відповідниим актами приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013р. Загальна вартість виконаних робіт за договорами становить 5577434,24 грн., з яких відповідач оплатив лише 4930054,03 грн. (із врахуванням оплати 12.08.2014р.).

При визначенні розміру заборгованості позивачем було враховано положення п.6.3 договору, яким передбачено, що виконані субпідрядником роботи оплачуються генпідрядником за мінусом 1% від їх вартості. Дана сума коштів залишається у генпідрядника як компенсаційні витрати, пов'язані з виконанням умов договору.

Зважаючи на вищенаведені обставини, на п.6.2 договору, а також додатково - на факт звернення позивача до відповідача з претензіями про погашення заборгованості, колегія суддів вважає доведеною суму заборгованості, а також те, що обов'язок відповідача оплатити виконані підрядні роботи настав.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно задоволив позовні вимоги про стягнення 5914605,87 грн. основного боргу (із врахуванням заяв про зменшення позовних вимог №159 від 23.09.2014р. та від 09.12.2014р.).

При цьому, не беруться до уваги покликання відповідача на п.6.1 договору субпідряду, відповідно до якого сума за виконані роботи сплачується генпідрядником на користь субпідрядника впродовж 5 календарних днів з моменту поступлення відповідних грошових коштів від замовника - УКБ Дніпропетровської ОДА на розрахунковий рахунок генпідрядника.

Судова колегія звертає увагу на те, що умова договору про оплату виконаних робіт після надходження відповідних коштів від замовника (а саме, бюджетних коштів з Державного бюджету України) у розумінні ст.ст. 251, 252 ЦК України не є подією, яка має неминуче настати зі спливом певного періоду, а тому не може бути відкладальною умовою та не створює для сторін цивільних прав та обов'язків щодо визначення строку оплати.

Крім того, договір містить п. 6.2, у якому зазначено, що кінцеві розрахунки здійснюються в кінці року у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт.

Частиною 2 ст.838 ЦК України встановлено, що генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду. Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником.

Згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 ЦК України і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частина друга ст. 617 ЦК України та частина друга ст. 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Додатково, на думку суду, при вирішенні даного спору не можуть братись до уваги положення пунктів 5.2 та 6.1 договору, які містять покликання на дії, що повинні вчинятись замовником - УКБ Дніпропетровської ОДА, оскільки вказана особа не виступала стороною договору субпідряду.

Перевіривши оскаржуване рішення в частині: 1) прийняття відмови позивача від позовних вимог щодо стягнення 115845,53 грн. штрафних санкцій та припинення провадження у справі щодо цієї вимоги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України; 2) в частині розподілу судових витрат, в тому числі і щодо повернення позивачу з державного бюджету 8100,00 грн. судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», судова колегія дійшла висновку про законність та обґрунтованість рішення в цій частині.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати по апеляційній скарзі, в порядку ст.49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2014р. у справі №914/2858/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Львівське спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління "Львів-Реставрація" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складений 13.03.2015р.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А,

суддя Данко Л.С.