номер провадження справи 23/26/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2015 Справа № 908/880/15-г

Позивач: Якимівське орендне підприємство «Виробниче об'єднання житлово-комунального господарства та побутового обслуговування» (скорочено - Якимівське ОП «ВОЖКГ та ПО») , смт Якимівка Запорізької області

Відповідач: Якимівська селищна рада Якимівського району Запорізької області,смт Якимівка Запорізької області

про стягнення боргу

Суддя Шевченко Т.М.

За участю представників сторін:

від позивача -- Литвиненко А.С., довіреність № 726 від 13.10.2014 (в судовому засіданні 04.03.2015);

від відповідача - Карягін П.І., довіреність №147 від 26.02.2015 (в судовому засіданні 04.03.2015) ;

Якимівське ОП «ВОЖКГ та ПО» завернулось із позовом до Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про стягнення з відповідача 385 765,00 грн. різниці в тарифах.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на приписи ст. ст. 1,2,7,20, ч.6 ст.191 ГК України, ст.ст. 28, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. ст. 7, 31 Закону України Про житлово-комунальні послуги», ст. 15 Закону України «Про ціни та ціноутворення».

В судовому засіданні, відкритому 04.03.2015, оголошувалась перерва до 23.03.2015.

23.03.2015 представники сторін в судове засідання не з'явились.

В судовому засіданні 23.03.2015 прийнято рішення.

Позивач, присутній в судовому засіданні 04.03.2015, підтримав вимоги з підстав, викладених у позові.

Так, позивач зазначив, що Якимівське ОП «ВОЖКГ та ПО» здійснює господарську діяльність у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів і рідких побутових відходів, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, водопостачання, водовідведення, теплопостачання.

10.11.2010 року рішенням Якимівської селищної ради №185 були затверджені тарифи на послуги з вивезення і захоронення твердих побутових відходів (далі -ТПВ) і рідких побутових відходів (далі - РПВ) нижче економічно обґрунтованих, незважаючи на надані позивачем висновки Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області щодо економічно обґрунтованих витрат з надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів і рідких побутових відходів.

Відповідно до вказаного рішення різниця між економічно обґрунтованим тарифом з вивезення та захоронення ТПВ і РПВ і тарифом, що затвердила рада, за 2014 рік склала 307 723,00 грн.

Також позивач вказав, що у серпні 2011 року він направив відповідачу розрахункові матеріали по формуванню економічно обґрунтованого тарифу на послугу з обслуговування будинків і споруд та прибудинкових територій для населення, для погодження тарифу на зазначену послугу.

Проте, 06.12.2011 року Якимівська селищна рада прийняла рішення №165 «Про встановлення Якимівському ОП «ВОЖКГ та ПО» тарифу на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», яким затвердила тариф на вказану послугу нижче, чим були зазначені позивачем у розрахунках, та які, за твердженням позивача, є економічно обґрунтованими.

Як наслідок, вказує позивач, різниця між економічно обґрунтованим тарифом з послуги за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і тарифом, затвердженим селищною радою, у 2014 році склала 78 042 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги у розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Позивач вказує, що Якимівська селищна рада в порушення п.4 ст. 31 наведеного вище Закону, ч.1 ст. 15 Закону України «Про ціни та ціноутворення», ч.6 ст. 191 Господарського кодексу України не виконує вимоги законодавства щодо відшкодування різниці в цінах та тарифах, чим порушує права позивача, та просить стягнути з Якимівської селищної ради 385 765,00 грн. різниці у тарифах, нарахованої за 2014 рік.

Відповідач, присутній в судовому засіданні 04.03.2015, проти заявлених позовних вимог заперечив, пояснив, що тарифи на вказані послуги затверджені рішеннями селищної ради, які не скасовані, не визнані недійсними. Зауважив, що у місцевому бюджеті на 2014 рік не були передбачені витрати на відшкодування відповідачеві різниці у тарифах. Просить у позові відмовити.

У письмовому відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 05.03.2015 (а.с. 49-85), відповідач вказує на наступне. Надані у 2010 році Якимівським ОП «ВОЖКГ та ПО» висновки щодо розрахунку економічно обґрунтованих тарифів з надання послуг з вивезення побутових відходів не були прийняти селищною радою як належний доказ визначення економічно обґрунтованого тарифу у зв'язку із тим, що розрахунки були проведені без аудиту, в порушення Постанови КМУ від 22.06.1998 р №939 «Про вдосконалення системі державного регулювання розміру квартирної плати та плати за утримання будинків та при будинкових територій». 07.11.2011 року комісією з питань вивчення тарифів на житлово-комунальні послуги розглядались розрахункові тарифи Якимівського орендного підприємства «ВОЖКГ та ПО» на послугу з утримання будинків та прибудинкової території, де були виявлені порушення при зазначенні тарифів і запропоновано Якимівському ОП « ВОЖКГ та ПО» усунути недоліки, які були вказані у протоколі. Позивачем недоліки усунуті не були. Тому в рішеннях Якимівської селищної ради №185 від 10 11.2010 року та № 165 від 06.12.2011 року про встановлення тарифів відсутній пункт про відповідне відшкодування різниці між встановленими тарифами та нібито економічно обґрунтованими. Відповідач також зауважує, що позивач був згодний з вказаними рішеннями селищної ради та, відповідно до п.6 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дані рішення у судовому порядку не оскаржив.

Заслухавши представників сторін, присутніх в судовому засіданні 04.03.2015 року, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд встановив наступне.

Рішенням № 185 від 10.11.2010року Якимівської селищної ради затверджені тарифи Якимівського орендного підприємства «Виробниче об'єднання житлово-комунального господарства та побутового обслуговування» на послуги з вивезення і захоронення побутових відходів для населення, зокрема, з вивезення і захоронення ТПВ - 27,27 грн. за 1 м3; з вивезення і захоронення РПВ - 9,27 грн. за 1 м3 ; із захоронення ТПВ та РПВ - 7,32 грн. за 1 м3 ( а.с. 14).

Рішенням №165 від 06.12.2011року Якимівської селищної ради затверджені тарифи Якимівського орендного підприємства «Виробниче об'єднання житлово-комунального господарства та побутового обслуговування» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (із зазначенням у додатку до рішення вулиць, будинків та тарифів на кожен будинок, а.с.11-13).

Позивач вважає, що тарифи затверджені органом місцевого самоврядування у розмірі нижче економічно обґрунтованих витрат на надання вказаних послуг та просить стягнути різницю між затвердженим розміром тарифів та економічно обґрунтованими цінами на надання послуг з вивезення і захоронення побутових відходів, з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до ст. 191 ГК України.

Суд зазначає, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов'язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Зокрема, статтею 7 Закону визначені повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, у тому числі щодо встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Статтею 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів віднесено встановлення у порядку та межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Статтею 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з посиланням на приписи пункту 4 якої заявлено позов, передбачено також, що виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. У разі затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг. Вказана норма Закону передбачає, що видатки на відшкодування втрат підприємств, що пов'язані із затвердженням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, відповідна сільська, селищна, міська рада передбачає у відповідному місцевому бюджеті. Затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво без відповідного відшкодування не допускається і може бути оскаржено в суді.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що спори стосовно формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, а також відшкодування втрат підприємств, що пов'язані із затвердженням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до приписів ст. 15 Закону України «Про ціни та ціноутворення» (на яку також посилається позивач в обґрунтування заявленого позову) установлення органами місцевого самоврядування державних регульованих цін на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, без визначення джерел відшкодування різниці між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів не допускається і може бути оскаржено в судовому порядку.

З матеріалів справи та поданих доказів вбачається , що при прийнятті Якимівською селищною радою рішення №185 від 10.11.2010 року, не розглядалось та не вирішувалось питання щодо затвердження тарифів на послуги з вивезення і захоронення побутових відходів для населення нижчими, чим поданий виробником цієї послуги (позивачем у справі) економічно обґрунтований розрахунок витрат на виробництво зазначеної послуги.

Також, радою не приймалось рішення та не передбачено у місцевому бюджеті (на 2014 рік) видатків на відшкодування позивачу (яке є орендним, а не комунальним підприємством) втрат, що пов'язані із затвердженням тарифів нижчими, ніж обґрунтовані позивачем витрати на їх виробництво.

Що стосується затвердження Рішенням №165 від 06.12.2011року Якимівської селищної ради тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, суд зазначає наступне.

З наданого відповідачем у справу Протоколу засідання комісії з питань вивчення тарифів на житлово-комунальні послуги від 07.11.2011року вбачається, що комісією розглядались розрахункові тарифи Якимівського орендного підприємства «ВОЖКГ та ПО» на послугу з утримання будинків та прибудинкової території, де були виявлені порушення при зазначенні тарифів і запропоновано Якимівському ОП «ВОЖКГ та ПО» усунути недоліки, які були вказані у протоколі.

Як стверджує відповідач, позивач недоліки не усунув, тому при затвердженні Якимівською селищною радою (рішенням №165 від 06.12.2011 року) тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не вирішувалось питання про відшкодування різниці між встановленими селищною радою тарифами та тарифами, які запропонувало у своїх розрахунках Якимівське орендне підприємство «Виробниче об'єднання житлово-комунального господарства та побутового обслуговування» (позивач).

Позивачем не надано доказів щодо усунення недоліків, наведених у вказаному вище Протоколу засідання комісії з питань вивчення тарифів на житлово-комунальні послуги від 07.11.2011р. Не надано доказів в підтвердження того, що позивач не погодився із вказаним рішенням, оскаржував його відповідно до приписів чинного законодавства.

З огляду на вищевикладені обставини справи, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що між сторонами по справі існує спір щодо формування та затвердження тарифу на послугу з вивезення і захоронення твердих і рідких побутових відходів, тарифу на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а не щодо відшкодування втрат підприємства, пов'язаних із затвердженням відповідачем тарифу нижчим від економічно обґрунтованих позивачем витрат на виробництво відповідних послуг. Оскільки позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, в задоволенні вимог про стягнення з Якимівської селищної ради 385 765,00 грн. різниці у цінах та тарифах відмовляється.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя Т.М.Шевченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.