РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015№910/29020/14

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/29020/14

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, м. Київ,

до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Київ,

про скасування рішення від 17.10.2014 №105/03-р/к,

за участю представників сторін:

позивача - Бондар М.В. (довіреність від 09.10.2014 № 39);

відповідача - Клюсової Т.М. (довіреність від 05.01.2015 №1).

Регіональне відділення Фонду державного майна по м. Києву (далі - відділення ФДМ) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про скасування рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відділення АМК) від 17.10.2014 № 105/03-р/к «Про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції» у справі № 104-03/08.14 (далі - рішення № 105/03-р/к).

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішення № 105/03-р/к, яким, зокрема, визнано дії відділення ФДМ, які полягають в неналежному дотриманні процедури укладання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.02.2014 № 6766 (далі - Договір), шляхом невивчення попиту на об'єкт оренди, зокрема, в частині строку укладення Договору, такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції, а саме пункт 3 статті 50 та частину першу статті 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон), у вигляді антиконкурентних дій органів влади, що можуть призвести до обмеження конкуренції, - є незаконним, оскільки в оголошенні про намір передачі в оренду нерухомого державного майна, що містилося у листі від 12.12.2013 № 30-04/14159, надісланому управлінню офіційних друкованих видань та міжнародної інтеграції ФДМ України, було допущено технічну помилку в частині зазначеного можливого строку оренди, що не вказує на навмисне неналежне дотримання відділенням ФДМ процедури укладання Договору, а подати оголошення з виправленням технічної помилки не вдалося можливим, оскільки добігав кінця строк дійсності звіту про оцінку орендованого державного майна (28.02.2014).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.12.2014 порушено провадження у справі.

26.01.2015 відділення АМК подало суду відзив на позов, в якому зазначило таке:

- відділенням АМК було проведено планову перевірку додержання законодавства про захист економічної конкуренції відділенням ФДМ;

- за результатами дослідження матеріалів справи № 6766 щодо укладання Договору встановлено, що заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Астеліт» (далі - ТОВ «Астеліт»; Товариство) виявив ініціативу укласти договір оренди на частину нежитлового приміщення загальною площею 5,0 кв. м - частину даху, що перебуває на балансі управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 19, з метою розміщення оператора телекомунікацій, який надає послуги з рухомого (мобільного) зв'язку (та 4-х антено-місць), строком на 2 роки 11 місяців;

- листом від 25.07.2013 № 10/815 балансоутримувач надав ТОВ «Астеліт» згоду на передачу вказаного об'єкту в орендне користування строком на 2 роки 11 місяців;

- відповідно до пункту 4 статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в газеті «Відомості приватизації» від 29.01.2014 № 4 (801) опубліковано оголошення орендодавця - відділення ФДМ про намір передати в оренду об'єкти державного майна щодо, яких надійшли заяви;

- в зазначеному оголошенні вивчався попит щодо передачі заявленого об'єкта оренди на максимально можливий строк оренди 1 рік;

- відповідно до заяви від 29.01.2014 № 6903 ТОВ «Астеліт» погодилось на умови, викладені в оголошенні, а відтак, і на укладення договору оренди строком на 1 рік, а не на 2 роки 11 місяців;

- таким чином, дії відділення ФДМ, які полягають в неналежному дотриманні процедури укладання Договору шляхом невивчення попиту на об'єкт оренди, зокрема, в частині строку укладення договору, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 3 статті 50 та частиною першою статті 15 Закону, у вигляді антиконкурентних дій органів влади, що можуть призвести до обмеження конкуренції.

Ухвалою суду від 16.02.2015 продовжено строк розгляду спору до 11.03.2015 включно.

У судовому засіданні 10.03.2015 представник позивача наголосив на необхідності задоволення позовних вимог, а представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відділенням АМК відповідно до щоквартального плану-графіку проведення перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції в 2014 році органами влади, органами місцевого самоврядування, органами адміністративно-господарського управління та контролю, суб'єктами господарювання, затвердженого Головою АМК 05.12.2013, наказу голови відділення АМК від 16.05.2014 № 15 «Про визначення комісії з перевірки», у строк з 20.05.2014 до 19.06.2014 проведено планову перевірку додержання Відділенням ФДМ законодавства про захист економічної конкуренції за період з 01.01.2013 до 20.05.2014.

У частині першій статті 48 Закону зазначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням № 105/03-р/к визнано дії Відділення ФДМ, які полягають в неналежному дотриманні процедури укладання Договору шляхом невивчення попиту на об'єкт оренди, зокрема, в частині строку укладення Договору, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 3 статті 50 та частиною першою статті 15 Закону у вигляді антиконкурентних дій органів влади, що можуть призвести до обмеження конкуренції.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів АМК повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Судом встановлено, що позивачі звернулися до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення № 105/03-р/к в межах зазначеного строку (24.12.2014).

Частиною першою статті 59 Закону визначено підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК, а саме:

неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи;

недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону, економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Згідно з пунктом 3 статті 50 Закону порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні дії органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону антиконкурентними діями органів влади є дії які призвели або можуть призвести до обмеження конкуренції.

Згідно з Указом Президента України «Про змiни в системi центральних органiв виконавчої влади України» вiд 13.03.1999 № 248/99 Фонд державного майна України входить до центральних органів виконавчої влади.

Оскільки відділення ФДМ підпорядковується Фонду державного майна України, то у розумінні статті 1 Закону позивач є органом влади.

У зверненні до суду з даним позовом відділення ФДМ посилається на те, що рішення № 105/03-р/к є незаконним, оскільки в оголошенні про намір передачі в оренду нерухомого державного майна, що містилося у листі від 12.12.2013 № 30-04/14159, надісланому управлінню офіційних друкованих видань та міжнародної інтеграції ФДМ України, було допущено технічну помилку в частині зазначеного можливого строку оренди, що не вказує на навмисне неналежне дотримання відділенням ФДМ процедури укладання Договору, а подати оголошення з виправленням технічної помилки не вдалося можливим, оскільки добігав кінця строк дійсності звіту про оцінку орендованого державного майна (28.02.2014).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд міста Києва вбачає за можливе погодитися з висновком, викладеним у спірному рішенні № 105/03-р/к.

Як встановлено судом, рішення № 105/03-р/к ґрунтується на тому, що:

- 31.07.2013 ТОВ «Астеліт» звернулося до відділення ФДМ із заявою, в якій просило останнє надати Товариству в оренду державне нерухоме майно (частину нежитлового приміщення загальною площею 5,0 кв. м), що перебуває на балансі Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві з метою розміщення оператора телекомунікацій, який надає послуги з рухомого мобільного зв'язку та чотирьох антен строком на 2 роки 11 місяців;

- 25.07.2013 балансоутримувач вказаного приміщення надав ТОВ «Астеліт» згоду на передачу вказаного об'єкту в орендне користування строком на 2 роки 11 місяців (лист від 25.07.2013 № 10/815);

- 29.01.2014 на виконання пункту 4 статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в газеті «Відомості приватизації» (29.01.2014 № 4 (801)) було опубліковано оголошення про намір відділення ФДМ передати в оренду об'єкти державного майна, щодо яких надійшли заяви;

- у зазначеному оголошенні вивчався попит щодо передачі заявленого об'єкта оренди на максимально можливий строк оренди 1 рік;

- з поданої 29.01.2014 Товариством заяви № 6903 вбачається, що ТОВ «Астеліт» погодилося умови, викладені в оголошенні, тобто і на умову укладення договору оренди строком на 1 рік;

- за результатами вивчення попиту на об'єкт оренди відділення ФДМ уклало з Товариством Договір строком на 2 роки 11 місяців;

- враховуючи запропоновані у заяві Товариством строки укладання Договору, відділенням ФДМ неналежним чином дотримано процедури укладання Договору, оскільки не вивчено попит на об'єкт оренди в частині строку укладення договору, зокрема, вивчено попит на 1 рік замість 2 років 11 місяців, у зв'язку з чим рішенням № 105/03-р/к визнано дії Відділення ФДМ, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 3 статті 50 та частиною першою статті 15 Закону, у вигляді антиконкурентних дій органів влади, що можуть призвести до обмеження конкуренції.

Отже, суд погоджується з доводами відповідача про те, що обмеження конкуренції з боку відділення ФДМ полягає у тому, що у випадку розміщення в оголошенні про намір передати в оренду державне майно інформації щодо терміну оренди « 1 рік» замість « 2 роки 11 місяців», певний рівень як наявної, так і потенційної конкуренції залишається, але ефективність функціонування конкурентного ринку звужується в більшій чи меншій мірі.

При цьому суд не бере до уваги посилання позивача на те про необхідність звільнення останнього від передбаченої Законом відповідальності з огляду на те, що в оголошенні про намір передачі в оренду нерухомого державного майна було допущено технічну помилку в частині зазначеного можливого строку оренди, оскільки наслідком такої дії стало порушення Закону.

Частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У статті 32 ГПК України зазначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В даній справі достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як антиконкурентні дії органів влади, які призвели або можуть призвести до обмеження конкуренції.

Оскільки відділенням АМК доведено, що позивач створив потенційно негативні умови для конкуренції, зокрема такі, що можуть призвести до її обмеження, у суду відсутні передбачені статтею 59 Закону підстави для визнання недійсним рішення, а тому суд вбачає за можливе відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.03.2015.

Суддя О. Марченко