ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

12.03.2015р. Справа №917/193/15

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-Нова", вул.Комарова, 59, смт. Варва, Варвинський район, Чернігівська область,17600

до Приватного-орендного сільськогосподарського підприємства "Батьківщина", вул.Кірова, 4, с. Попівка, Миргородський район, Полтавська область,37633

про стягнення 1 227 411,78 грн. (відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог від 12.03.2015р. №3409)

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: представник не з"явився

від відповідача: Пащенко В.В. дов. б/ н від 11.03.2015р.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 1 227 411,78 грн., за договором підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт № 24/04/2013-2 від 24.04.2013 року, із яких: основний борг - 895 488,00 грн., пеня - 58 935,38 грн., інфляційні втрати - 235 046,70 грн., 3% річних - 37 941,70 грн. (відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог від 12.03.2015р. №3409)

26.02.2015року за вхідним № 2686(канцелярії суду) представник позивача Л.В. Крищенко подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів. Суд подані документи прийняв до розгляду та долучи до матеріалів справи.

12.03.2015 року за вх. канцелярії суду №3453 від ПОСП "Батьківщина" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити СТОВ "Дружба" в задоволенні позовних вимог. Суд поданий відзив прийняв та залучив до матеріалів справи.

12.03.2015 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені та 3% річних. Суд подану заяву прийняв, задовольнив та залучив до матеріалів справи.

12.03.2015 року представник позивача за вх. канцелярії суду №3452 подав до суду заяву про застосування строків позовної давності в частині стягнення пені. Суд подану заяву прийняв, розглянув та з огляду на обгрунтованість задовольнив, залучивши до матеріалів справи.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги частково виходячи з наступного:

Між приватно орендним сільськогосподарським підприємством «Батьківщина» (ПОСП «Батьківщина») та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» (СТОВ«Дружба-Нова») 24 квітня 2013 року був укладений Договір підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт №24/04/2013-2 (надалі - Договір)

За умовами Договору, СТОВ «Дружба-Нова» (Підрядник) взяло на себе зобов'язання виконати на земельних ділянках, що належать ПОСП «Батьківщина» (Замовник), сільськогосподарські роботи по посіву зерна кукурудзи, а ПОСП «Батьківщина» зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

Згідно п.п. 2.1. та 2.2. Договору Підрядник здійснює посів кукурудзи на площі 530га.Шдрядник приступає до виконання робіт після здійснення Замовником передоплати згідно п.6.1. Договору та закінчує роботи в строк до 31.05.2013.

Відповідно до п.3.1.4., 3.1.5 Договору Замовник зобов'язаний прийняти від Підрядника роботи та підписати акт виконаних робіт.

Прийом-передача виконаних робіт здійснюється сторонами протягом 2х календарних днів з дня закінчення виконання Підрядником робіт шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту виконаних робіт, в якому зазначаються обсяги/кількість виконаних робіт та їх загальна вартість, (п.9.1. Договору).

На виконання умов договору, СТОВ «Дружба-Нова» виконало обумовлені роботи з посіву кукурудзи належним чином: в повному обсязі та в строки, передбачені договором.

31.05.2013 сторонами підписано Акт №31/05-08 здачі - прийняття робіт (надання послуг), з якого вбачається, що Виконавцем були проведенні такі роботи за Договором №24/04/2013-2 від 24.04.2013: послуги з посіву кукурудзи на площі 530га на загальну суму 746 240,00грн; ПДВ 20% - 149 248,00грн. Загальна вартість робіт з ПДВ - 895 488,00грн. Сторони одна до одної претензій не мають.

Розділами 5 та 6 Договору сторони погодили порядок оплати виконаних робіт.

Відповідно до п.5.1, 5.2, 6.1-6.3 Договору загальна вартість робіт за договором складає 895 488,00 грн. із розрахунку 1 689,60грн за 1га площі.

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця наступним чином:

в строк до 30.06.2013 Замовник сплачує 30% винагороди, а саме 268 646,40грн;

в строк до 31.07.2013 Замовник перераховує 30% винагороди, а саме 268 646,40грн;

в строк до 01.09.2013 Замовник сплачує 40% винагороди, а саме 358 195,20грн. Обов'язки сторони по оплаті вважаються виконаними з моменту зарахування коштів на

поточний рахунок Виконавця.

СТОВ «Дружба-Нова» було виставлено рахунок №СФ-0001796 від 31.05.2013 на сплату виконаних робіт на суму 895 488,00грн.

Проте, відповідач рахунок не оплатив, за виконані роботи не розрахувався. Так, основна заборгованість ПОСП «Батьківщина» перед позивачем станом на дати подання позову складає 895 488,00грн.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору підряду, згідно якого, в силу ст.837 Цивільного Кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно з пунктом 1 статті 843 Цивільного кодексу України в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна в договорі підряду може бути визначена також у кошторисі (пункт 1 статті 844 цього ж Кодексу). Строки виконання роботи або окремих її етапів встановлюються у договорі підряду (ч.1 ст.846 Цивільного Кодексу України).

Стаття 857 Цивільного кодексу України передбачає, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду.

Згідно ч. 1-2 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 58 935,38 грн., 37 941,70 грн. - 3% річних, а також 235 046,70 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або-інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 ЦУ України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до статті 258 ЦК України для окремих видів вимог встановлюється спеціальна позовна давність, а саме про стягнення неустойки ( штрафу, пені) позовна давність застосовується в один рік.

Зміна тривалості позовної давності може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін ( статті 259 ЦК України). Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків встановленими статтями 253-255 ЦК України. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін ( стаття 260 ЦК України).

Згідно частини 5 статті 261 ЦК України за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до п. 1 частини другої ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог по стягненню неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, договором підряду збільшення строку позовної давності щодо стягнення неустойки (пені, штрафу) не передбачено.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

З огляду на вище викладене та заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 58 935,38 гривень пені не підлягають задоволенню як такі, що пред'явлені поза межами, встановленого п.1 ч.2. ст. 258 Цивільного кодексу України, спеціального строку позовної давності в один рік.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 235 046,70 грн. та 3% річних в розмірі 37 941,70 грн., суд прийшов до висновку, що розрахунки є правомірними та підлягають задоволенню (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5").

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Згідно зі статтею 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом / статті 43 ГПК України.

Позивач відповідно до статей 32-34,36,38 ГПК України надав належні докази, довів обставини на які він посилався як підставу своїх вимог та обґрунтував які дають підставу суду позов задовольнити частково.

Понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору в сумі 23 373,97 грн. покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 49 ГПК України.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення яким позовні вимоги задоволено частково.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. В частині стягнення пені в розмірі 58 935,38 грн. - відмовити

3. Стягнути з Приватного-орендного сільськогосподарського підприємства "Батьківщина" (вул.Кірова, 4, с. Попівка, Миргородський район, Полтавська область,37633, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-Нова" (вул.Комарова, 59, смт. Варва, Варвинський район, Чернігівська область,17600, ) заборгованість за Договором підряду №24/04/2013-2 від 24.04.2013 року в розмірі 1 168 476,40 грн. в т.ч. основний борг в розмірі 895 488,00 грн., 235 046,70 грн. - інфляційних втрат, 37 941,70 грн. 3 % річних, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 23 373,97 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 19.03.2015р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.