номер провадження справи 8/126/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 Справа № 908/4221/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Водотеплокомунікація" (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. 13 Десантників, 53)

про стягнення 5383289 грн. 43 коп. основного боргу за договором № 13/2797-ТЕ-6 від 28.12.2012 р., 534221 грн. 24 коп. пені, 225034 грн. 45 коп. річних процентів, 727122 грн. 52 коп. втрат від інфляції грошових коштів

Суддя І. А. Попова

Представники:

Від позивача: Остапенко В.М., дов. № 14-109 від 18.04.2014 р.

Від відповідача: Фоменко Г.Г., дов. № 1 від 02.01.2015 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення 5383289 грн. 43 коп. основного боргу за договором № 13/2797-ТЕ-6 від 28.12.2012 р., 534221 грн. 24 коп. пені, 225034 грн. 45 коп. річних процентів, 727122 грн. 52 коп. втрат від інфляції грошових коштів.

Розпорядженням голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р. №28-р "Про зміну територіальної підсудності господарських справ" визначено, що розгляд господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області здійснюється господарським судом Запорізької області.

Розгляд справи, призначений на 13.11.2014 р., відкладався до 17.12.2014 р., 15.01.2015 р., 11.02.2015 р. В судовому засіданні оголошувалася перерва до 03.03.2015 р. Строк вирішення спору продовжено відповідно до ст.. 69 ГПК України. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 03.03.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.01.2015 р. по даній справі за клопотанням позивача відповідно до ст. 24 ГПК України замінено неналежного відповідача - Комунальне виробниче підприємство «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради» - належним відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Водотеплокомунікація".

Позивач підтримує позовні вимоги з підстав, викладених у позові, відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України, ст. ст. 22, 193, 231 ГК України. В обґрунтування вимог вказує, що на виконання умов договору № 13/2797-ТЕ-6 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 р., укладеного Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (позивач у справі, постачальник) та Комунальним виробничим підприємством "Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради" (покупець), позивач поставив останньому у період з січня по грудень 2013 р. природний газ на загальну суму 7352215 грн. 85 коп. Порушуючи умови договору покупець не вчасно та не в повному обсязі здійснював оплату поставленого природного газу, внаслідок чого за ним склалась заборгованість у сумі 5383289 грн. 43 коп. Позивач зазначає, що 26.11.2014 р. Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач у справі, кредитор), Комунальним виробничим підприємством "Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради" (первісний відповідач у справі, первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Водотеплокомунікація" (належний відповідач у справі, новий боржник) укладено договір № 2585/14 про переведення боргу, відповідно до якого за згодою кредитора первісний боржник перевів на нового боржника свій борг, а новий боржник прийняв на себе борг первісного боржника. За договором до нового боржника переходить обов'язок первісного боржника щодо сплати суми боргу, а також штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов'язань за договором № 13/2797-ТЕ-6 від 28.12.2012 р. Позивач просить стягнути з товариства «Водотеплокомунікація» 5383289 грн. 43 коп. основного боргу. У відповідності до п. 7.2 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позивач просить стягнути 534221 грн. 24 коп. пені, нарахованої за період з 14.02.2013 р. по 29.09.2014 р. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України до стягнення заявлено 225034 грн. 45 коп. річних процентів, нарахованих за період з 14.02.2013 р. по 29.09.2014 р. та 727122 грн. 52 коп. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період з лютого 2013 р. по серпень 2014 р.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що заборгованість за договорами про переведення боргу не сплачувалась в зв'язку з тим, що АТ «Ощадбанк» в обсязі 100% перераховував кошти, що надходили на спеціальні рахунки гарантованому постачальнику - НАК «Нафтогаз України» відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 р. «Про затвердження порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу. Відповідач вказує, що за договором про переведення боргу № 2585/14 ним сплачено 10000 грн. основного боргу. Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру пені, річних процентів та втрат від інфляції грошових коштів на 90% у зв'язку тим, що надходження коштів до м. Вугледар за послуги з постачання теплової енергії знизилося внаслідок того, що на території Донецької області проводиться Антитерористична операція та наявна заборгованість у містоутворюючих підприємств з виплати заробітної плати. Відповідач просить врахувати, що ТОВ створено в 2013 році членами трудового колективу комунального підприємства, з метою ведення діяльності з надання послуг у сфері тепло-, водопостачання.

Заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз» (продавець, позивач у справі) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради» (покупець) укладено договір № 13/2797-ТЕ-6 купівлі-продажу природного газу, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити природний газ, на умовах цього договору. Пунктом 2.1 договору сторони погодили обсяги газу, що планується передати.

Згідно пункту 3.3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Відповідно до п. 3.4 договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірника акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. Ціна газу визначена сторонами в розділі 5 договору.

Згідно пункту 6.1 Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місцем поставки газу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 Договору).

Як свідчать вивчені матеріали, на виконання умов договору № 13/2797-ТЕ-6 позивач передав КП «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради» протягом січня - грудня 2013 року імпортований природний газ на загальну суму 7352215 грн. 85 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.09.2013 р., від 31.10.2013 р., від 30.11.2013 р., від 31.12.2013 р., підписаними уповноваженими особами сторін та скріплені печатки підприємств. Зазначені акти, відповідно до договору, є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Як встановлено, 26.11.2014 р. Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач у справі, кредитор), Комунальним виробничим підприємством "Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради" (первісний відповідач у справі, первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Водотеплокомунікація" (належний відповідач у справі, новий боржник) укладено договір № 2585/14 про переведення боргу, відповідно до якого за згодою кредитора первісний боржник перевів на нового боржника свій борг, а новий боржник прийняв на себе борг первісного боржника. За договором до нового боржника переходить обов'язок первісного боржника щодо сплати суми боргу, а також штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов'язань за договором № 13/2797-ТЕ-6 від 28.12.2012 р.

Згідно ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Положеннями ст.ст. 11, 629 ЦК України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В пункті 2.1 договору № 2585/14 про переведення боргу сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника станом на момент укладання даного договору становить 5383289 грн. 43 коп.

В судовому засіданні 03.03.2015 р. судом встановлено, що після порушення провадження по даній справі відповідачем здійснено часткову оплату заявленої до стягнення заборгованості за природний газ в розмірі 10000 грн., про що свідчить надане відповідачем платіжне доручення № 6 від 19.02.2015 р. Суд вважає за необхідне в частині стягнення з відповідача 10000 грн. основного боргу провадження у справі припинити внаслідок врегулювання спору в добровільному порядку.

Згідно представленого розрахунку заборгованість відповідача складає 5373289 грн. 43 коп. Оскільки відповідач не надав суду доказів оплати боргу в повному обсязі, суд вважає, що вимоги про стягнення 5373289 грн. 43 коп. основного боргу за спожитий природний газ за період з січня 2013 р. по грудень 2013 р. обґрунтовані, підтверджені доданими розрахунками та підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 534221 грн. 24 коп., нарахованої за період з 14.02.2013 р. до 29.09.2014 р., позивач обґрунтовує п. 7.2 договору, яким передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши розрахунок суми заявленої до стягнення пені, суд вважає його вірним.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок заявленої до стягнення суми річних процентів в розмірі 225034 грн. 45 коп., нарахованих з 14.02.2013 р. по 29.09.2014 р. за кожним актом відповідно, судом перевірено. Суд вважає розрахунок заявлених позивачем до стягнення річних процентів вірним.

Щодо розрахунку втрат від інфляції грошових коштів в розмірі 727122 грн. 52 коп. за період з лютого 2013 р. по серпень 2014 р. суд зазначає, що відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальністю за порушення грошових зобов'язань» розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений. Судом встановлено, що відповідачем допускалися порушення строку оплати за отриманий природний газ. Позивач розраховує втрати від інфляції грошових коштів із суми, яка визначена з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, що є невірним. Судом здійснено розрахунок, відповідно до якого розмір втрат від інфляції грошових коштів складає 723520 грн. 09 коп. Суд вважає вимоги про стягнення втрат від інфляції грошових коштів в розмірі 727122 грн. 52 коп. такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 723520 грн. 09 коп.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, при цьому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

Суд вважає за необхідне скористатися наданим п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України правом та зменшити на 50% розмір пені. При цьому суд наголошує, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, та річні проценти не є штрафними санкціями та не можуть бути зменшені судом в порядку ст.. 83 ГПК України.

Судом враховуються обставини того, що, по-перше, відповідач є підприємством, яке забезпечує функціонування інфраструктури міста Вугледар, боржниками підприємства є, тому числі населення міста, яке в даний час не має високої платоспроможності. По-друге, суд зважає на факт часткової оплати на час винесення рішення вартості природного газу, що свідчить про намагання підприємства виконувати зобов'язання, вести господарську діяльність та зберегти робочі місця. По-третє, суд критично ставиться до зауважень представника ПАТ «НАК «Нафтогаз», що внаслідок неотримання неустойки товариство несе значні збитки. Суд зауважує, що штрафні санкції не є доходом, на який розраховують суб'єкти господарювання при укладанні договорів, не є компенсацією збитків позивача, на чому наголошує останній. При цьому, сплата втрат від інфляції грошових коштів та річних процентів і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові та відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення їх сплати. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача 267110 грн. 62 коп. пені.

Позовні вимоги задовольняються частково.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 551 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 80 п. 1-1, ст. ст. 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

В частині позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 10000 грн. провадження по справі припинити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Водотеплокомунікація" (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. 13 Десантників, 53, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, код ЄДРПОУ 20077 (п'ять мільйонів триста сімдесят три тисячі двісті вісімдесят дев'ять) грн.. 43 коп. основного боргу, 267110 (двісті шістдесят сім тисяч сто десять) грн. 62 коп. пені, 723520 (сімсот двадцять три тисячі п'ятсот двадцять) грн. 09 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 225034 (двісті двадцять п'ять тисяч тридцять чотири) грн. 45 коп. річних процентів, 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 10 березня 2015 року.

Суддя І.А. Попова