Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "04" березня 2015 р. Справа № 906/1726/14

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: Скиданчук І.В. - довіреність №3 від 03.01.2015;

від відповідача: Ширма Ю.В. - свідоцтво №653 від 26.04.2012 (був присутній в судовому засіданні 26.02.2014)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м. Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тригірський маєток" (с. Буки Житомирський район Житомирська область)

про розірвання договору оренди та стягнення 22758,63 грн.

Спір розглянуто у більш тривалий строк ніж передбачено ч.1 ст.69 ГПК України.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 26.02.15 до 04.03.15.

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди рухомого майна №02/11/13 від 01.11.2013, зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Тригірський маєток" повернути ДП "Житомирський облавтдор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" рухоме майно, а саме: кран-балка 3 т.; насос водяний; тельфер 1т довжиною 6м; вентилятор ВО - 4,0; трансформаторна підстанція КТП - 160 ПЛ-10 кВ Висока Піч - Нова Рудня; верстат для різки граніту - 2 одиниці; верстат шліфувальний - 2 одиниці; оконтовочний верстат; верстат токарно-гвинторізний, яке розташоване за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Нова Рудня, вулиця Чуднівська, 1-а, а також стягнення з відповідача 22758,63грн., з яких: 12221,81грн. заборгованість по орендній платі, 1621,55грн. - пеня, 194,26грн. - 3% річних, 2097,72грн. - інфляційні нарахування, 3073,42грн. - пеня за несплату гарантійного платежу, 520,21грн. - 3% річних за несплату гарантійного платежу, 3029,66грн. - інфляційні нарахування за несплату гарантійного платежу. Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

В судовому засіданні, що відбувалось 26.02.2015, представник позивача подала заяву про збільшення позовних вимог від 25.02.2015, відповідно до якої повідомила суд, що 10.02.2015 та 13.02.2015 відповідач частково погасив заборгованість в сумі 20000,00грн., підтвердженням чого є банківські виписки. Однак, за грудень 2014 відповідачу була нарахована орендна плата в сумі 5182,78грн. та за січень 2015 в сумі 5194,51грн., які відповідач у встановлений договором строк не сплатив. В зв'язку з чим, позивач просить розірвати договір оренди рухомого майна №02/11/13 від 01.11.2013, зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Тригірський маєток" повернути ДП "Житомирський облавтдор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" рухоме майно, а саме: кран-балка 3 т.; насос водяний; тельфер 1т довжиною 6м; вентилятор ВО - 4,0; трансформаторна підстанція КТП - 160 ПЛ-10 кВ Висока Піч - Нова Рудня; верстат для різки граніту - 2 одиниці; верстат шліфувальний - 2 одиниці; оконтовочний верстат; верстат токарно-гвинторізний, яке розташоване за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Нова Рудня, вулиця Чуднівська, 1-а, а також стягнути з відповідача 17938,31грн., з яких: 2599,10грн. - заборгованість по орендній платі, 2314,41грн. - пеня, 259,93грн. - 3% річних, 2538,34грн. - інфляційні нарахування, 5180,69грн. - пеня за несплату гарантійного платежу, 592,94грн. - 3% річних за несплату гарантійного платежу, 4452,90грн. - інфляційні нарахування за несплату гарантійного платежу. Дана заява з врахуванням приписів ст.22 ГПК України прийнята судом до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, з врахуванням заяви від 25.02.2015.

Представник відповідача Ширма Ю.В., що був присутній в судовому засіданні 26.02.2014, письмового відзиву не надав, позов в частині стягнення орендної плати визнав, щодо штрафних санкцій просив надати час для перевірки розрахунків. Однак в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2013 між Дочірнім підприємством "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (орендодавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тригірський маєток" (орендар/відповідач) укладено договір №02/11/13 оренди рухомого майна, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування рухоме майно, а саме: обладнання: кран-балка 3 т.; насос водяний; тельфер 1т довжиною 6м; вентилятор ВО - 4,0; трансформаторна підстанція КТП - 160; верстат для різки граніту - 2 одиниці; верстат шліфувальний - 2 одиниці; окантовочний верстат; верстат токарно-гвинторізний. Рухоме майно розташоване за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Нова Рудня, вул. Чуднівська , 1-а, що обліковується на балансі філії "Житомирська ДЕД" ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК" Автомобільні дороги України". Вартість майна визначена згідно з незалежною оцінкою і становить станом на 30.09.2013 - 93600,00грн. Мета використання: діяльність по переробці та обробці каменю (п.1.1 договору).

Згідно п.2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору, згідно з Актом приймання-передачі вказаного майна за вартістю, визначеною незалежною оцінкою.

У разі припинення цього договору майно повертається орендарем орендодавцю за актом приймання-передачі в день закінчення дії договору. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі (п.2.3 договору).

Пунктом 2.5 договору визначено, що для забезпечення виконання даного договору сторони встановлюють такий вид забезпечення, як гарантійний платіж.

Гарантійним платежем за цим Договором є - грошова сума у розмірі 3-х місячних орендних плат. Гарантійний платіж перераховується орендарем на банківський рахунок орендодавця в день укладення даного договору. Не перерахування гарантійного платежу в повному обсязі в день укладення даного договору є порушенням даного договору.

Відповідно до п.3.1 договору орендна плата становить 4166,66 грн. (без ПДВ). щомісяця.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа, наступного за базовим місяцем до першого місяця оренди та на індекс інфляції за перший місяць оренди.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, відповідно до наданих орендодавцем рахунків.

Згідно п.3.2 договору орендна плата перераховується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця в розмірі 100% щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до наданих орендодавцем рахунків.

Зміна розміру орендної плати у будь-якому випадку оформлюється додатковими угодами між сторонами (п.3.3 договору).

У разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції.

Орендар зобов'язується своєчасно та в повному обсязі вносити на розрахунковий рахунок орендодавця орендну плату, суму податку на додану вартість, суму відшкодування плати за комунальні та інші послуги (якщо такі надаються), плату за послуги, які надає орендодавець (якщо такі надаються) та компенсацію податку на землю шляхом щомісячних перерахувань до 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до наданих орендодавцем рахунків та надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати (.4.2 договору).

У разі закінчення терміну дії цього договору, а також у разі дострокового припинення, орендар зобов'язаний протягом 3-х днів (після закінчення строку попередження) здати орендоване майно з оформленням акту приймання - передачі в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу і зі всіма виконаними в ньому поліпшеннями або відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря (п.4.12 договору).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове користування (оренду) майно, визначене договором, про що сторони склали акт приймання-передачі майна за договором №02/11/13 (а.с.16).

Проте відповідач взяті на себе зобов'язання по сплаті орендної плати згідно договору оренди рухомого майна №02/11/13 від 01.11.2013 виконав частково, в результаті чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 22599,10грн.

Під час розгляду справи у суді відповідачем частково сплачено орендну плату в сумі 20000,00грн., що підтверджується банківським виписками від 10.02.2015 та 13.02.2015.

Позивачем неодноразово направлялись відповідачу листи з вимогою сплати заборгованості та повернення майна, які залишались без відповіді та реагування (а.с.17-20). Крім того в даних листах позивач повідомляв відповідача про відмову від договору в зв'язку з несплатою орендної плати. Однак доказів отримання відповідачем цих вимог позивач суду не надав.

Оскільки відповідачем орендна плата не сплачена, позивач просить розірвати договір оренди №02/11/13 та стягнути з відповідача станом на 25.02.2015 борг з орендної плати в сумі 2599,10грн., 2314,41грн. - пені, 259,93грн. - 3% річних, 2538,34грн. - інфляційних, 5180,69грн. - пені за несплату гарантійного платежу, 592,94грн. - 3% річних за несплату гарантійного платежу та 4452,90грн. - інфляційних за несплату гарантійного платежу.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За умовами ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором оренди підлягають частковому задоволенню в сумі 2599,10грн. В частині стягнення основного боргу в сумі 20000,00грн. провадження у справі слід припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору в зв'язку зі сплатою.

Розглядаючи питання про правомірність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних за несвоєчасну сплату орендної плати, господарський суд враховує наступне.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.8.3 договору у разі затримки внесення орендної плати, плати за утримання та інших платежів, обумовлених в т.ч. і додатковими угодами, орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день такої затримки (включаючи день оплати).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, перевіреного судом, сума пені за несвоєчасну сплату орендної плати становить 2314,41грн., 3% річних - 259,93грн., інфляційних - 2538,34грн.

Таким чином суд вважає, що вимоги щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних за несвоєчасну сплату орендної плати є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного договору та приписам чинного законодавства.

Щодо позовних вимог про стягнення 5180,69грн. - пені, 592,94грн. - інфляційних та 4452,90грн. - 3% річних за несплату гарантійного платежу суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, пунктом 2.5 договору сторони визначили, що для забезпечення виконання даного договору встановлюється такий вид забезпечення як гарантійний платіж, який перераховується орендарем на банківський рахунок орендодавця в день укладення договору.

Однак, як пояснив в судовому засіданні представник позивача, орендарем такий гарантійний платіж жодного разу не сплачувався і орендодавцем вимога про його сплату не пред"являлась.

Наразі, позивачем щомісяця нараховувалась орендна плата з врахуванням індексів інфляції, як визначено договором, і за несвоєчасну її сплату нараховані відповідні штрафні санкції. Нарахування гарантійного платежу призведе до подвійного нарахування плати за оренду майна.

Стаття 549 Цивільного кодексу України передбачає, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором, або актом цивільного законодавства.

Слід зазначити, що умовами договору не передбачено відповідальності за не перерахування гарантійного платежу.

Крім того, параграф 1 глави 58 Цивільного кодексу України "Загальні положення про найм (оренду)" не містить такої правової норми як забезпечення виконання договору оренди шляхом сплати гарантійного платежу.

За таких обставин справи, умов договору та приписів чинного законодавства вимоги позивача щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних, нарахованих за несплату гарантійного платежу, задоволенню не підлягають.

Стосовно вимоги про розірвання договору оренди суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 782 ЦК України орендодавець має право відмовитися від договору найма і вимагати повернення речі, якщо орендар не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору (ч.2 ст.782 ЦК України).

З матеріалів справи не вбачається, що відповідач отримав повідомлення позивача про відмову від договору оренди майна.

За таких обставин позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання укладеного між сторонами договору оренди майна.

Згідно частини третьої статті 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 ГК України.

Частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Оцінка порушення договору як істотного повинна здійснюватись судом відповідно до критерію, що встановлений абзацом другим ч. 2 ст. 651 ЦК України, а саме істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно частини першої статті 284 ГК України орендна плата віднесена до істотних умов договору оренди, а обов'язок з її сплати є основним обов'язком орендаря.

Договір може бути розірваний судом у зв'язку з тим, що орендодавець позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору - можливості своєчасного отримання орендної плати.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім, ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що відповідач не сплачував належним чином орендну плату. Оскільки несплата орендних платежів є істотним порушенням договору оренди, позовні вимоги про розірвання договору оренди рухомого майна від 01.11.2013 №02/11/13, укладеного між сторонами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на день розгляду справи орендоване ним майно позивачу не повернув, правові підстави для подальшого користування майном у відповідача відсутні, тому суд приходить до висновку, що відповідач продовжує користуватись орендованим майном безпідставно.

На підставі викладеного, позов ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Тригірський маєток" повернути рухоме майно, а саме: кран-балка 3 т.; насос водяний; тельфер 1т довжиною 6м; вентилятор ВО - 4,0; трансформаторна підстанція КТП - 160 ПЛ-10 кВ Висока Піч - Нова Рудня; верстат для різки граніту - 2 одиниці; верстат шліфувальний - 2 одиниці; оконтовочний верстат; верстат токарно-гвинторізний, яке розташоване за адресою: Житомирська область, Житомирський район с. Нова Рудня, вулиця Чуднівська, 1-а також обґрунтований та підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,69,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати договір оренди рухомого майна №02/11/13 від 01.11.2013, укладений між Дочірнім підприємством "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тригірський маєток".

3. Товариству з обмеженою відповідальністю "Тригірський маєток" (12423, Житомирська область, Житомирський район, с. Буки, вул. Лесі Українки, буд.1-Б, )

- передати Дочірньому підприємству "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, ) рухоме майно, а саме: кран-балка 3 т.; насос водяний; тельфер 1т довжиною 6м; вентилятор ВО - 4,0; трансформаторна підстанція КТП - 160 ПЛ-10 кВ Висока Піч - Нова Рудня; верстат для різки граніту - 2 одиниці; верстат шліфувальний - 2 одиниці; окантовочний верстат; верстат токарно-гвинторізний, яке розташоване за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Нова Рудня, вулиця Чуднівська, 1-а.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тригірський маєток" (12423, Житомирська область, Житомирський район, с. Буки, вул. Лесі Українки, буд.1-Б, )

- на користь Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, код 32008278) - 7711,78грн., з яких: 2599,10грн. - борг по орендній платі, 2314,41грн. - пеня, 259,93грн. - 3% річних, 2538,34грн. - інфляційні, а також 3770,44грн. сплаченого судового збору.

5. Припинити провадження у справі в частині стягнення 20000,00грн. основного боргу.

6. В іншій частині позову відмовити.

7. Повернути Дочірньому підприємству "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, код 32008278) з Державного бюджету України - 609,00грн. зайво сплаченого судового збору з немайнової вимоги.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 11 березня 2015 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - відповідачу (рек. з повід.)