РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2015Справа №910/18026/13

За позовом Химич Анатолія Андрійовича

до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк"

про визнання недійсними рішень наглядової ради

Колегія суддів Трофименко Т.Ю. (головуюча)

Ващенко Т.М.

Ярмак О.М.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

від третьої особи: Комлик І.С. по довіреності № 02-36/389 від 05.02.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Химич Анатолій Андрійович звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про визнання недійсними рішення наглядової ради, які оформлені протоколом №12-7 від 16.04.2007.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вказані рішення були прийняті за участю представника за дорученням, а не особисто членом наглядової ради, що суперечить положенням статуту товариства та п. 4 ст. 51 Закону України "Про акціонерні товариства". Також позивач зазначав, що оспорюване рішення про надання дозволу на укладення кредитної угоди на суму 80 000 000,00 грн. без окремого погодження процентної ставки в розмірі 18% за користування кредитними коштами, що перевищує розмір статутного капіталу товариства, порушує ч. 8 п. 9.21 та пп. 12 ч. 3 п. 9.48 Статуту і може негативно вплинути на фінансове становище товариства, чим порушить право позивача на отримання дивідендів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.03.2014 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2014 (судді Шаптала Є.Ю., Власов Ю.Л., Гончаров С.А.) рішення господарського суду міста Києва скасовано, прийнято нове, яким позов задоволено; визнано недійсними рішення наглядової ради ВАТ "Мостобуд", оформлені протоколом № 12-7 від 16.04.2007.

Постановою Вищого господарського суду від 06.10.2014 рішення господарського суду міста Києва від 11.03.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2014 у справі № 910/18026/13 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Автоматичною системою документообігу Господарського суду міста Києва справу № 910/18026/13 передано на новий розгляд судді Трофименко Т.Ю.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.10.2014 справу №910/18026/13 прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду за участю представників сторін на 12.11.2014.

10.11.2014 через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначено про те, що рішення Наглядової ради товариства, прийняті на засіданні 16.04.2007 та оформлені протоколом № 12-7 від 16.04.2007 за підписом Кляцького А.Ю., який не є акціонером ПАТ «Мостобуд» порушують права позивача як акціонера на управління товариством, оскільки прийняті з порушенням встановленого статутом порядку, зв'язку з чим є недійсними.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.11.2014 за клопотаннями представників позивача та відповідача розгляд справи відкладено до 01.12.2014 та зобов'язано позивача надати докази того, що він був акціонером відповідача саме на час прийняття наглядовою радою товариства оспорюваних рішень від 16.04.2017. Зобов`язано надати письмові пояснення, яким чином спірні рішення наглядової ради ПАТ "Мостобуд" порушують права чи законні інтереси позивача як акціонера відповідача.

28.11.2014 через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва представник відповідача подав письмовий відзив, в якому проти позову заперечував, зазначивши про те, що під час проведення Наглядової ради товариства, яке відбулося 16.04.2007 було дотримано порядку скликання і голосування на засіданні Наглядової ради товариства, передбаченого статутом товариства, у зв'язку з чим вважає, що рішення Наглядової ради ПАТ «Мостобуд», оформлене протоколом № 12-7 від 16.04.2007 є законним.

В судовому засіданні 01.12.2014 представник позивача подав заяву про витребування в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Торговець цінними патерами "Реєстр - Консалтинг" (2100, м. Вінниця, площа Гагаріна, 2) та відповідача документи, які підтверджують, що станом на 16.04.2007 Химич Анатолій Андрійович був акціонером Публічного акціонерного товариства "Мостобуд".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2014 задоволено клопотання позивача та відкладено розгляд справи на 15.12.2014.

12.12.2014 через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва представник позивача на виконання вимог суду подав документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 призначено колегіальний розгляд справи № 910/18026/13.

Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 доручено здійснити розгляд справи № 910/18026/14 колегіально у складі: Трофименко Т.Ю. (головуюча), суддя Домнічева І.О., суддя Ващенко Т.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.12.2014 відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів у складі: Трофименко Т.Ю. (головуюча), суддя Домнічева І.О., суддя Ващенко Т.М. прийнято справу №910/18026/13 до свого провадження та призначено до розгляду на 19.01.2015. Зазначеною ухвалою в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними патерами "Реєстр - Консалтинг" (2100, м.Вінниця, площа Гагаріна, 2) виписку про стан рахунку у цінних паперах на ім'я Химич Анатолія Андрійовича, як власника іменних цінних паперів Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" та документи, які підтверджують, що станом на 16.04.2007 Химич Анатолій Андрійович був акціонером Публічного акціонерного товариства "Мостобуд".

На виконання вимог суду, викладених в ухвалі господарського суду міста Києва, 17.01.2015 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними патерами "Реєстр - Консалтинг" надійшли письмові пояснення, в яких зазначено про те, що товариство розпочало договірні відносини з ПАТ "Мостобуд" 10.06.2010 та має інформацію щодо власників іменних цінних паперів емітента виключно з 25.06.2010. Надати виписку про стан рахунку у цінних паперах на ім`я Химич Анатолія Андрійовича, як власника іменних цінних паперів ПАТ "Мостобуд" та документи, які підтверджують, що станом на 16.04.2007 Химич А.А. був акціонером ПАТ "Мостобуд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними патерами "Реєстр - Консалтинг" не має можливості через відсутність будь-якої інформації про акціонерів ПАТ "Мостобуд" до 25 червня 2010 року. Також товариство зазначило про те, що до 27.04.2010 випуск акцій ПАТ "Мостобуд" існував в документарній формі. Станом на 16.04.2007 був чинний Закон України «Про Національну депозитарну систему та с особливості електронного обігу цінних паперів в Україні», за яким право власності на акції в документарній формі підтверджує сертифікат акцій, виданий реєстроутримувачем. 11.10.2013 набув чинності Закон України «Про депозитарну систему України», за яким право власності на акції в бездокументарній формі підтверджує виписка з рахунку в цінних паперах.

Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 19.01.2015 доручено здійснити розгляд справи № 910/18026/13 колегіально у складі: Трофименко Т.Ю. (головуюча), суддя Ващенко Т.М., суддя Ярмак О.М. у зв'язку з тим, що суддя Домнічева І.О. перебувала на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2015 відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України колегією суддів у складі: головуюча суддя Трофименко Т.Ю., суддя Ващенко Т.М., суддя Ярмак О.М. прийнято справу № 910/18026/13 до свого провадження.

19.01.2015 через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи копії сертифікату акцій серії а №8440 від 19.09.2005.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2015 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 11.02.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.02.2015 за клопотаннями представників позивача та відповідача розгляд справи відкладено до 11.03.2015 та зобов'язано позивача та відповідача надати суду докази того, що Химич Анатолій Андрійович станом на 16.04.2007 був акціонером Публічного акціонерного товариства "Мостобуд", а саме надати виписку з рахунку в цінних паперах депонента.

06.03.2015 через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва представник позивача подав письмові поясненя, в яких зазначив про те, що станом на 16.04.2007 акції ВАТ «Мостобуд» були в документарній формі існування. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні» в редакції, яка діяла станом на 16.04.2007 право власності на них підтверджує сертифікат акцій. На момент звернення до суду акції ВАТ «Мостобуд» вже були в бездокументарній формі існування, тому відповідно до ст. 8 Закону України «Про депозитарну систему Україні» право власності позивача на акції ПАТ «Мостобуд» підтверджує виписка про стан рахунку в цінних паперах. Кількість акцій, яка належала позивачу з моменту видачі Сертифікату, тобто з 19.06.2005 і до цього часу залишилася незмінною, що свідчить про те, що позивач не відчужував третім особам належні йому акції.

З огляду на вищевикладене, позивач зазначає, що виконав всі вимоги ухвал господарського суду м. Києва по справі № 910/18026/13 і надав суду сертифікат акцій серії А № 8440 від 19.09.2005 та вважає, що на підставі ст. 1 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні» є єдиним документом, що підтверджує право власності Химич A.A. на акції ПАТ «Мостобуд» станом на 16.04.2007.

В судове засідання 11.03.2015 представник позивача не з'явився, однак через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про розгляд справи без його участі.

В судове засідання 11.03.2015 представник відповідача не з'явився, проте через канцелярію господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-четвертою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 Господарського процесуального кодексу України).

Зважаючи на необґрунтованість доводів відповідача, суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи в судовому засіданні 11.03.2015 проти задоволення позову заперечував.

В судовому засіданні 11.03.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд:

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2007 року відбулось засідання наглядової ради ВАТ "Мостобуд", назву якого було змінено на ПАТ "Мостобуд", у наступному складі: Продивус В.С., Продівус С.В., Бондар І.В., Шапіровський Ю.Д. та Кляцький А.Ю. (за довіреністю серії ВСР № 390817, виданою Форманюком М.В.).

За результатами проведеного засідання одноголосно було прийнято рішення:

- надати дозвіл ВАТ "Мостобуд" на отримання у АКБ "Укрсоцбанк" кредиту в сумі 80 000 000,00 грн. на поповнення обігових коштів та придбання основних засобів строком на три роки з можливістю продовження загального терміну кредитування до семи років;

- надати дозвіл ВАТ "Мостобуд" на передачу в заставу АКБ "Укрсоцбанк" трьох майнових комплексів і майнових прав грошової вимоги як дійсних так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, на суму 300 000,00 грн., які випливають з договору банківського мультивалютного рахунку від 16.04.2007 № 018/00434КЗ;

- доручити заступнику голови правління з фінансових питань ВАТ "Мостобуд" Гавришу Д.М. підписати договір кредитної лінії, договори іпотеки, договір застави майнових прав з АКБ "Укрсоцбанк" та інші необхідні документи.

За твердженням позивача вказані рішення були прийняті за участю представника за дорученням, а не особисто членом наглядової ради, що суперечить положенням статуту товариства та п. 4 ст. 51 Закону України "Про акціонерні товариства".

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Господарським товариством, згідно з ч. 1 ст. 113 ЦК України, є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Учасником господарського товариства може бути фізична або юридична особа. Обмеження щодо участі у господарських товариствах може бути встановлено законом (ч. 1 ст. 114 ЦК України).

Права учасників господарського товариства визначено ст. 116 ЦК України. Так, учасники господарського товариства, відповідно до ст. 116 ЦК України, мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Статтею 117 ЦК України передбачено, що учасники господарського товариства зобов'язані: додержуватися установчого документа товариства та виконувати рішення загальних зборів; виконувати свої зобов'язання перед товариством, у тому числі ті, що пов'язані з майновою участю, а також робити вклади (оплачувати акції) у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені установчим документом; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства. Учасники господарського товариства можуть також мати інші обов'язки, встановлені установчим документом товариства та законом.

Акціонерним товариством, згідно з ч. 1 ст. 152 ЦК України, є господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 24 Закону України "Про господарські товариства".

Зміст корпоративних прав та корпоративних відносин визначено статтею 167 ГК України.

Корпоративними правами, згідно з ч. 1 ст. 167 ГК України, є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ГК України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі.

Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

При розгляді справи, суд неодноразово ухвалами зобов'язував позивача надати докази того, що він був акціонером відповідача саме на час прийняття наглядовою радою товариства оспорюваних рішень від 16.04.2017, проте таких доказів позивачем не надано суду.

Наявна в матеріалах справи виписка про стан рахунку у цінних паперах від 13.09.2013 № 005250, видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" не є належним доказом підтвердження того, що Химич А.А. станом саме 16.04.2007 є акціонером ПАТ "Мостобуд" та володіє простими іменними акціями товариства в кількості 17 штук, оскільки зазначена виписка складена станом на 13.09.2013, в той час як позивач оскаржує рішення від 16.04.2007.

Крім того, на запит суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними патерами "Реєстр - Консалтинг" надійшли письмові пояснення, в яких зазначено про те, що товариство розпочало договірні відносини з ПАТ "Мостобуд" 10.06.2010 та має інформацію щодо власників іменних цінних паперів емітента виключно з 25.06.2010. Надати виписку про стан рахунку у цінних паперах на ім`я Химич Анатолія Андрійовича, як власника іменних цінних паперів ПАТ "Мостобуд" та документи, які підтверджують, що станом на 16.04.2007 Химич А.А. був акціонером ПАТ "Мостобуд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними патерами "Реєстр - Консалтинг" не має можливості через відсутність будь-якої інформації про акціонерів ПАТ "Мостобуд" до 25 червня 2010 року.

Долучені позивачем до матеріалів справи листи відповідача № 828/02-14 від 25.11.2014, № 1384/02-13 від 27.12.2013 та лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними патерами "Реєстр - Консалтинг" № 113Д/12-13 від 16.12.2013 та копія сертифікату акцій серії а №8440 від 19.09.2005 не є належним доказом в розумінні ст. 33 ГПК України підтвердженням того, що станом на 16.04.2007 Химич А.А. був акціонером ПАТ «Мостобуд», будь-яких інших належних доказів матеріали справи не місять та суду не надано. Оскільки як уже зазначалося раніше, таким доказом є саме виписка з рахунка в цінних паперах депонента.

Нормами ст. 1 ГПК України надано право підприємствам, установам, організаціям, іншим юридичним особам звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Господарським судам, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Таким чином, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

При вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Не можна задовольняти позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено, зокрема вимоги про припинення дій шляхом заборони чинити перешкоди позивачу стосовно участі у загальних зборах на майбутнє.

Учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов'язкові для виконання рішення. Це відповідає також нормі статті 55 Конституції України (п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів").

Суд звертає увагу, що рішення наглядової ради товариства може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред'явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства (п. 39 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів").

Право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується.

Вимоги акціонера (учасника) товариства про визнання недійсним рішення органу управління товариства не підлягають задоволенню, якщо на момент його прийняття позивач ще не набув права власності на акції чи частку в статутному капіталі товариства, оскільки його корпоративні права не могли бути порушеними (п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів").

В даному випадку судом встановлено відсутність порушеного права позивача станом на 16.04.2007, саме на момент прийняття, які оформлені протоколом №12-7 від 16.04.2007.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, в порушення зазначених норм позивачем не надано та матеріали справи не містять доказів наявності у нього у власності на час прийняття наглядовою радою товариства оспорюваних рішень від 16.04.2007 та не встановлено існування на момент подання позову негативних наслідків для позивача, спричинених прийняттям вказаних рішень, в тому числі з урахуванням кількості акцій, якими володіє позивач, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.03.2015.

Колегія суддів Трофименко Т. Ю. (головуюча)

Ващенко Т.М.

Ярмак О.М.