ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015 р. Справа № 917/1605/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (вул. Ковпака, буд. 29, м. Київ, 03150; адреса для листування: вул. Гоголя, буд. 10, м. Харків. 61057)

до 1. Приватного підприємства "Техноторг" (вул. Чураївни, буд. 11, кв. 60, м. Полтава, 36004)

2. Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (вул. Фрунзе, буд. 155, м. Полтава, 36008)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Фізична особа - підприємець Різник Олексій Пантелійовича (вул. Чураївни, буд. 11, кв. 60, м. Полтава, 36004)

про звернення стягнення на предмет іпотеки та зобов"язання звільнити заставне майно з-під податкової застави

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: Козинський Є. Ю.

від відповідачів: 1) Різник О. П., 2) не з"явився

від третьої особи: Різник О. П.

Розглядається позовна заява про 1) звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення А-2, загальною площею 777,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Ковпака, буд. 21, врахунок погашення заборгованості в сумі 274593,90 грн. за договором відновлювальної кредитної лінії № 710/006 від 28.01.2008р., з них: 250000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 18141,47 грн. - боргу за відсотками, 536,20 грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків, 103,73 грн.- інфляційних витрат за відсотками, 93,75 грн. - нарахованої комісії, 5718,75 грн. - простроченої комісії, а також 6709,87 грн. - витрат зі сплати судового збору; 2) зобов"язання ДПІ у м. Полтаві звільнити з-під податкової застави даний предмет іпотеки.

За результатом повторного автоматичного розподілу від 07.10.2014р. склад суду змінено, справу передано на розгляд судді Безрук Т.М.(а.с.88- на звороті).

Ухвалою суду від 08.10.2014р. справу прийнято до свого провадження (а.с.90).

Ухвалою від 30.10.2014р. судом залучено до участі у справі Фізичну особу - підприємця Різника Олексія Пантелійовича як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки згідно договору поруки № 710/32576 MLINEREV01-ПОР від 30.01.2012р. він є поручителем за зобов'язаннями відповідача, що виникли за договором відновлювальної кредитної лінії № 710/006 від 28.01.2008р. (а.с.99-100).

Позивач заявою №08.406-297/85-657 від 25.02.2015р. збільшив позовні вимоги, та прохає:

1) звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 710/006 від 28.01.2008р., а саме: нежитлові приміщення А-2, загальною площею 777,2 кв.м., розташовані на земельній ділянці, площею 1626 кв.м., яка перебуває в користуванні відповідача згідно з договором оренди земельної ділянки від 07.06.2006 року, укладеного з Виконавчим комітетом Полтавської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ковпака, 21 та належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору про поділ нежитлової будівлі, що є спільною частковою власністю, в окреме приміщення від 20.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полежаєвою Н.П, та зареєстрованого в реєстрі за номером 1825, зареєстрованого КП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14031122 від 27.03.2007 в реєстровій книзі 9 під номером запису 1438, реєстраційний номер 18309455 в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 710/006 від 28.01.2008р, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Приватним підприємством "Техноторг" в сумі 369654,36 грн., з них: 250 000,00 грн. сума заборгованості за кредитом, 62 547,78 грн. сума заборгованості за відсотками, 9 086,11 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту, 5 521,84 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, 19 593,75 грн. сума заборгованості за комісіями, - 13 900,00 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом, 9 004,89 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками, а також 8 611,08 грн. - витрат зі сплати судового збору шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, з початковою ціною реалізації встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/на залежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

2) зобов"язати ДПІ у м. Полтаві звільнити з-під податкової застави даний предмет іпотеки (а.с.209-212).

Ухвалою суду від 26.02.2015р. заява про збільшення позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій прийнята судом до розгляду (а.с.237-238).

Позов розглядається в редакції заяви про збільшення позовних вимог від 25.02.2015р.).

Ухвалою суду від 20.11.2014р. провадження у даній справі зупинялося в зв'язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи по справі та до отримання висновку експерта судом (а.с.152-153). Ухвалою від 11.02.2015р. судом поновлено провадження у даній справі в зв'язку з отриманням висновку судової будівельно-технічної експертизи №1065 від 03.02.2015р. (а.с.193).

Відповідач - ПП "Техноторг" та третя особа у відзивах проти позову заперечують, посилаючись на те, що прострочення з оплати кредиту виникло не з їх вини, оскільки діяльність підприємства була зупинена внаслідок дій податкової міліції ДПІ в м. Полтава по вилученню всієї документації та оргтехніки, накладенню арешту на рахунки підприємства, тому підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні (а.с.117-118, 133-134).

Відповідач - Державної податкової інспекції у м. Полтаві - у відзиві проти позову заперечує посилаючись на те, що спірне нерухоме майно не перебуває в податковій заставі, державним реєстратором не проводилася відповідна реєстрація обтяження спірного майна (а.с.75-76).

Третя особа та сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду даного спору, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення від 04.03.2015р., позивач, відповідач - ПП "Техноторг" та третя особа також повідомлені під розписку (а.с.239, 240).

В судовому засіданні 16.03.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

28.01.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (позивачем) та Приватним підприємством "Техноторг" (відповідачем-1) укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 710/006 (далі - Кредитний договір; а.с.20-24).

Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" останнє є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в зв'язку зі зміною найменування юридичної особи. Зазначені зміни зареєстровані державним реєстратором у встановленому порядку, що підтверджується відміткою на статуті та Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи - Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" від 14.06.2010р. (а.с. 59-63).

Таким чином, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" має права і обов'язки Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", що виникли Договором відновлювальної кредитної лінії № 710/006.

Відповідно до умов Кредитного договору позивач (далі - Банк; кредитор) зобов'язується надати відповідачу (позичальнику) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості 500000,00 гривень, зі сплатою нарахованих процентів та комісій з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 22 січня 2018 року на умовах, визначених цим договором (п.1.1.- 1.1.1.9 Кредитного договору).

Згідно п.1.2. Кредитного договору кредит надається позичальнику на поповнення обігових коштів.

За п.2.1 Кредитного договору видача траншів кредиту банком на цілі, зазначені в п.1.2. цього Договору, здійснюється з позичкового рахунку, шляхом: перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку № 5301 в Полтавській філії АКБ "Укрсоцбанк" на поточний рахунок позичальника №5300 в Полтавській філії АКБ "Укрсоцбанк" в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату видачі кредиту (відповідного траншу Кредиту).

Відповідно до п.3.3.6. Кредитного договору позичальник зобов'язався погасити кредитору в повному обсязі кредит за графіком зниження максимального ліміту заборгованості в строки, встановлені в п.п. 1.1.1.1 - п.1.1.1.9 цього договору.

Згідно з п.3.3.6.1. Договору кредиту позичальник зобов'язаний не пізніше останнього робочого дня строку дії відповідного максимального ліміту заборгованості, встановленого на поточний період згідно з графіком зниження максимального ліміту заборгованості, зазначеним в п. 1.1.1 цього Договору, погашати кредитору частину заборгованості за кредитом, на яку поточна заборгованість за кредитом може перевищувати максимальний ліміт заборгованості, встановлений, а наступний період згідно з графіком, визначеним в п. 1.1.1. цього Договору.

На виконання умов Кредитного договору позивач видав відповідачу кредитні кошти на загальну суму 703 712,74 грн. Відповідачем було повернуто Банку 453712,74 грн. кредиту. Залишок кредиту в сумі 250000,00 грн. відповідачем не повернуто. Зазначене підтверджується випискою банку з особового рахунку позичальника (а.с.25-29).

Згідно виписки банку з особового рахунку позичальника за період з 02.03.2009р. по 01.05.2011р. залишок коштів на рахунку №5301 становить нуль гривень нуль копійок (а.с. 29).

Відповідно Кредитного договору та Додаткової угоди відповідач зобов'язався здійснювати повернення основної заборгованості за кредитом у строки, визначені Графіком погашення кредитної заборгованості, визначеного п. 3.3.6, 3.3.6.1. Кредитного договору.

Відповідач свої зобов'язання не виконав, кредитні кошти повертав несвоєчасно та не у повному обсязі (а.с.30-31).

Відповідно до п.3.3.7. Кредитного договору та Додаткової угоди позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору проценти та комісії в строки, встановлені в п. 2.4., 2.5. цього Договору.

Позичальник свої зобов'язання по сплаті відсотків, комісій не виконував належним чином, що підтверджується випискою банку з рахунку відповідача по обліку відсотків та рахунку обліку прострочених відсотків (а. с. 106-115).

За період з 10.02.2008р. - 16.02.2015р. позивачем нараховано 324784,39 грн. відсотків позичальник сплатив лише 262236,61 грн. відсотків за користування кредитом. Заборгованість в сумі 62547,78 грн. відсотків позичальником не сплачена (а.с214).

За період з 31.07.2008р. - 16.02.2015р. позивачем нараховано 97338,94 грн. комісії позичальник сплатив лише 77745,19 грн. комісії за користування кредитом. Заборгованість в сумі 19593,75 грн. комісії відповідачем не сплачена (а.с. 216-230).

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.3.2.7. Кредитного договору кредитор має право у випадках, передбачених у п.п. 2.13.3. цього Договору, у разі порушення позичальником зобов'язань, зазначених у п.п. 3.3.3-3.3.19 цього Договору, а також, у разі порушення позичальником або третьою особою (майновим поручителем, поручителем) обов'язків, встановлених договорами, зазначеними в п.1.3. цього Договору, за письмовим повідомленням кредитора до позичальника в односторонньому порядку розірвати цей Договір, що має наслідком дострокове протягом 30 календарних днів від дня отримання позичальником відповідної письмової вимоги кредитора, виконання позичальником всіх своїх зобов'язань за Договором, а саме: повернення кредиту, сплату процентів, комісій, а також сплату можливої неустойки (пені, штрафу) та відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, після погашення зазначених вимог цей договір вважається розірваним. В той же час, у разі усунення з боку позичальника всіх порушень умов цього договору, положення про його розірвання втрачає чинність.

Відповідно до п.3.2.8. Кредитного договору кредитор має право вимагати від позичальника дострокового виконання ним всіх своїх зобов'язань за цим Договором у випадках його ліквідації чи реорганізації.

Відповідно до п.3.3.15. Кредитного договору позичальник зобов'язаний на вимогу Кредитора у випадках, передбачених у п.п. 2.13.3., 3.2.7., 3.2.8 цього Договору достроково протягом 30 календарних днів після отримання позичальником письмової вимоги Кредитора, повернути Кредит/сплатити проценти, комісії, можливу неустойку (пеню, штраф), а також достроково виконати свої зобов'язання у випадках, в порядку та в строки, що передбачені в пункті 5.4. цього Договору.

Відповідно до п.7.2. Кредитного договору усі повідомлення за цим Договором будуть вважатися зробленими належним чином, у разі, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв'язку одержувача.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст. 193 ГК України.

В зв'язку з невиконання відповідачем умов договору, несвоєчасним погашенням кредиту, наявності заборгованості по нарахованим та простроченим відсоткам, позивач звернувся до відповідача та третьої особи (поручителя) з повідомленням - вимогою № 02-21/96-1542 від 06.12.2013р. про дострокове повернення суми кредиту та сплату простроченої заборгованості по відсоткам в сумі 274593,90 грн. протягом тридцятиденного строку з дня отримання даного повідомлення. Зазначене повідомлення було одержано позичальником та третьою особою 12.12.2013р., що підтверджується поштовим повідомлення про вручення від 06.12.2013р. (а.с.36-38).

Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.4.1. Кредитного договору у разі прострочення позичальником строків погашення Кредиту та/або сплати процентів, комісій, зазначених у п.п. 1.1.1., 3.3.6.1., 3.3.15., 3.3.17., 2.4., 2.5. цього Договору, позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період невиконання зобов'язань за цим договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення.

В п. 2.15 Кредитного договору встановлено, що період нарахування кредитором неустойки (штрафу, пені) за невиконання (неналежне виконання) позичальником зобов'язань за цим договором не повинен перевищувати одного року від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За період з 16.08.2014р. по 16.02.2015р. позивачем нараховано 9086,11 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту та 5521,84 грн. пені за період 16.08.2014р. по 16.02.2015р. за несвоєчасне погашення відсотків (а.с.216). Правильність розрахунку перевірено судом. Заявлені до стягнення суми пені не перевищуються розрахункових.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми боргу.

На підставі вказаної норми за період лютий 2014р. - січень 2015р. позивачем нараховано 13900,00 грн. інфляційних за несвоєчасне погашення основного боргу та 9004,89 грн. інфляційних за несвоєчасне погашення відсотків (а.с.216).

Таким чином, відповідач повинен сплатити позивачу 369654,36 грн., з них: 250000,00 грн. заборгованості за кредитом, 62547,78 грн. заборгованості за відсотками, 9086,11 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 5521,84 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 19 593,75 грн. заборгованості за комісіями, 13 900,00 грн. інфляційних витрат за кредитом, 9004,89 грн. інфляційних витрат за відсотками.

Відповідач та третя особа (поручитель) вказані суми заборгованості не сплатили.

Пунктом 1.3 Кредитного договору сторони встановили, що забезпеченням виконання позичальником зобов'язань, що виникають з цього договору, виступає договір іпотеки нежитлових приміщень, договір поруки № 710/32576 MLINEREV01-ПОР від 30.01.2012р надані банку з метою забезпечення зобов'язань за даним договором.

Згідно іпотечного договору № 710/006 від 28.01.2008р. (далі - Договір іпотеки), укладеного між позивачем та ПП "Техноторг", цей договір забезпечує зобов'язання іпотекодавця (відповідача) за Договором відновлювальної кредитної лінії № 710/006 від 28.01.2008р., укладеного між позивачем та позичальником - ПП "Техноторг" по поверненню кредиту згідно умов якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення А-2, загальною площею 777,2 кв.м., вартістю за погодженням сторін 1000000,00 гривень, розташовані на земельній ділянці, площею 1626 кв.м., яка перебуває в користуванні Іпотекодавця згідно з договором оренди земельної ділянки від 07.06.2006року, укладеного з Виконавчим комітетом Полтавської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ковпака, 21, та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору про поділ нежитлової будівлі, що є спільною частковою власністю, в окреме приміщення від 20.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полежаєвою Н. П., та зареєстрованого в реєстрі за номером 1825, зареєстрованого КП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14031122 від 27.03.2007 в реєстровій книзі 9 під номером запису 1438, реєстраційний номер 18309455 (надалі - предмет іпотеки); ( а.с.32-34).

За нотаріально посвідченим Договором № 1 від 13.05.2008р. про внесення змін до Іпотечного договору сторони внесли зміни в п.1.1.,1.2 Іпотечного договору визначивши загальну вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 1250000,00 гривень (а.с.34).

Нежитлові приміщення А-2, загальною площею 777,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ковпака, 21, належить ПП "Техноторг" на праві приватної власності, що підтверджується договором про поділ нежитлової будівлі, що є спільною частковою власністю, в окреме приміщення від 20.03.2007року. та витягом з Державного реєстру правочинів за реєстраційним № 3713419 від 20.03.2007р. (а.с.39-40)

Реєстрація іпотеки в Державному реєстрі іпотек проведена 28.01.2008р., що підтверджується витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 6468974 від 28.01.2008р. (а.с.79).

Згідно витягу з Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 26096271 від 28.08.2014. зареєстрована заборона на відчуження на спірного об'єкту на підставі даного Договору іпотеки (а.с.79-80).

Інших обтяжувачів спірного об'єкту не зареєстровано (а.с.78).

Згідно п.п. 2.4.3. Іпотечного договору іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п.п. 2.4.6. Іпотечного договору іпотекодержатель має право за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, відповідно до чинного законодавства України задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги.

Згідно п. 4.1. Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п. 4.2. Іпотечного договору у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на Предмет іпотеки.

Згідно п. 6.2. Іпотечного договору усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними адресами Сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв'язку одержувача.

Позивач направив ПП "Техноторг" та третій особі повідомлення - вимогу від 06.12.2013р. за № 02-21/96-1542 про усунення порушень та виконання зобов'язань за кредитним договором. Зазначене підтверджується поштовими повідомленнями про вручення та фіскальним чеком від 06.12.2013р. (а.с.36-38). Дану вимогу відповідачем залишено без задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Частиною першою ст. 7 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 590, ч. 2 ст. 592 ЦК України, ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено право заставодержателя (іпотекодержателя) на звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі неналежного виконання основного зобов'язання, а також право заставодержателя (іпотекодержателя) вимагати дострокового виконання основного зобов'язання у разі порушення заставодавцем (іпотекодавцем) обов'язків, встановлених іпотечним договором (договором застави), а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет застави (іпотеки).

Вказане вище право іпотекодержателя передбачено також положеннями п. 2.4.3. Іпотечного договору, відповідно до якого іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо в момент настання строку виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані повністю.

Отже, у позивача, як іпотекодержателя, виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

За результатом судової будівельно-технічної експертизи, проведеної Полтавським відділенням Харківського науково дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса, судовим експертом надано висновок № 1065 від 03.02.2015р. про те, що ринкова вартість нерухомого майна, а саме: - нежитлових приміщень А-2, загальною площею 777,2 кв.м., що належать на праві власності Приватному підприємству "Техноторг" на підставі договору про поділ нежитлової будівлі, що є спільною частковою власністю, в окреме приміщення від 20.03.2007 року та знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ковпака, 21, з урахуванням ПДВ складає 4064520,00 грн. (чотири мільйони шістдесят чотири тисячі п'ятсот двадцять гривень).

Наявність заборгованості Приватного підприємства "Техноторг" за договором відновлювальної кредитної лінії № 710/006 від 28.01.2008р у сумі 369654,36 грн. позивачем доведено належним чином.

Заперечення відповідача та третьої особи щодо позову з тих мотивів, що прострочення з оплати кредиту виникло не з їх вини, оскільки діяльність підприємства була зупинена внаслідок дій податкової міліції ДПІ в м. Полтава по вилученню всієї документації та оргтехніки, накладенню арешту на рахунки підприємства, судом відхиляються, оскільки документально не підтверджені. Доказів визнання дій податкової неправомірним в судовому порядку відповідач суду не надав. Крім того, за ст..42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що надані відповідачем виписки з рахунку як доказ часткової сплати боргу були враховані позивачем при визначення заборгованості (а.с.136-138).

Посилання відповідача на те, що прострочена заборгованість становить лише 50000,00 грн.. судом відхиляється, оскільки в зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за Кредитним договором щодо строків та повноти сплати кредиту і відсотків, позивач у відповідності до законодавства скористався правом вимоги дострокового погашення всієї суми кредиту. Правомірність вказаних дій були встановлена вище судом.

Разом з тим, заявлення позивачем вимог про реалізацію предмета іпотеки за початковою ціною реалізації встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, судом відхиляється так як дані вимоги суперечать положенням ст.. 39 Закону України «Про іпотеку», за якими, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема, зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

В п. 4.4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014р. №1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» роз'яснено, що 4.4.3. Якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки.З урахуванням положення частини шостої статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Водночас господарський суд за необхідності може згідно із статтею 41 ГПК вирішити питання про призначення у справі відповідної судової експертизи.

По даній справі за результатом проведення судової експертизи початкова ціна реалізації предмета іпотеки була встановлена згідно з висновком судової будівельно - технічної експертизи.

В іншій частині позовні вимоги до Приватного підприємства "Техноторг" є правомірними, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги до відповідача-2 - Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про звільнення з податкової застави предмету іпотеки, судом відхиляються з огляду на наступне.

В обґрунтування цих вимог, позивач у позові посилається на те, що предмет іпотеки було включено до акту опису майна у податкову заставу № 2/1 від 16.10.2013р. (а.с.45).

На думку позивача, цими діями відповідач-2 порушує його цивільні права іпотекодержателя, оскільки виконання податковою обов'язку з реєстрації податкової застави у відповідному державному реєстрі щодо предмету іпотеки позбавляє можливості позивача задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Оскільки позивач в цій частині звернувся до суду за захистом своїх цивільних прав, то спір підлягає вирішенню в господарському суді.

Згідно п. 87.3. ст. 87 Податкового кодексу України не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платників податків, а саме майно платників податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави.

Згідно п.3.1. наказу Міністерства доходів і зборів України № 572 від 10.10.2013р. «Про затвердження Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів» орган доходів і зборів зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі у п'ятиденний строк з дня складення акта опису майна.

Згідно витягу з Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №26096271 від 28.08.2014. зареєстрована заборона на відчуження на спірного об'єкту на підставі даного Договору іпотеки єдиним обтяжувачем - ПАТ «Укрсоцбанк». Інших обтяжувачів спірного об'єкту, в тому числі і ДПІ у м. Полтаві, не зареєстровано (а.с.79-80).

За ч. 3. ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, зокрема, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно.

Податкова застава щодо спірного предмету іпотеки в установленому порядку не зареєстрована.

Також, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2015р. у справі № 816/3045/14 за позовом ДПІ у м. Полтаві до ПП «Техноторг» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, встановлено, що нерухоме майно - нежитлові приміщення А-2, загальною площею 777,2 кв.м, що знаходяться за адресою м. Полтава, вул.. Ковпака, 21, та перебувають в іпотеці у ПАТ «Укрсоцбанк», не може бути використано як джерело погашення податкової заборгованості ПП «Техноторг» (а.с.207-208).

В ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Реєстрація іпотеки в Державному реєстрі іпотек проведена 28.01.2008р., що підтверджується витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 6468974 від 28.01.2008р. (а.с.79).

Тобто, право іпотеки у ПАТ «Укрсоцбанк» виникло 28.01.2008р. та зареєстровано у відповідних державних реєстрах того ж дня, що у будь-якому випадку передувало 16.10.2013р. - дню складення акту опису майна та включення предмету іпотеки до податкової застави.

Згідно витягу з Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №26096271 від 28.08.2014. податкова застава в цьому Державному реєстрі на даний час не зареєстрована (а.с.79-80).

Отже, позивач має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно будуть зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

З огляду на викладене, сам по собі факт опису спірного майна податковою не порушує прав позивача як іпотекодержателя, оскільки позивач має право пріоритету перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно будуть зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, а також що державним реєстратором не проводилася відповідна реєстрація обтяження спірного майна податковою заставою.

З огляду на викладене, позовні вимоги про звільнення з-під податкової застави предмету іпотеки задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за розгляд майнових вимог та витрати по проведенню експертизи, сплачені позивачем за платіжним дорученням № від 25.12.2014р. (а.с.200), покладаються на відповідача - ПП «Техноторг».

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Приватного підприємства "Техноторг" задовольнити частково.

2. В рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 710/006 від 28.01.2008р, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Приватним підприємством "Техноторг", в сумі 369654грн. 36 коп. (з них: 250000,00 грн. заборгованості за кредитом, 62547,78 грн. заборгованості за відсотками, 9086,11 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 5521,84 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 19593,75 грн. заборгованості за комісіями, 13900,00 грн. інфляційних витрат за кредитом, 9004,89 грн. інфляційних витрат за відсотками), а також 7393грн. 08 коп. - на відшкодування витрат зі сплати судового збору, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлові приміщення А-2, загальною площею 777,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ковпака, 21, та належить Приватному підприємству "Техноторг" на праві приватної власності на підставі договору про поділ нежитлової будівлі, що є спільною частковою власністю, в окреме приміщення від 20.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полежаєвою Н.П., та зареєстрованого в реєстрі за номером 1825, зареєстрованого КП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14031122 від 27.03.2007 в реєстровій книзі 9 під номером запису 1438, реєстраційний номер 18309455, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, з початковою ціною реалізації 4064520грн. 00 коп. (з врахуванням ПДВ).

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Техноторг" (вул. Чураївни, буд. 11, кв. 60, м. Полтава, 36004; ідентифікаційний код 31879248) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (вул. Ковпака, буд. 29, м. Київ, 03150; адреса для листування: вул. Гоголя, буд. 10, м. Харків. 61057; ідентифікаційний код 00039019) 4305грн. 00 коп. відшкодування витрат на проведення судової експертизи.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

4. В іншій частині у позові Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Приватного підприємства "Техноторг" - відмовити.

5. У позові Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області - відмовити повністю.

Повне рішення складено та підписано: 20.03.2015р.

Суддя Безрук Т. М.