ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2015 року Справа № 904/7338/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванов О.Г. (доповідач),

суддів: Подобєд І.М., Величко Н.Л.

при секретарі судового засідання: Малик С.О.

представники сторін:

від позивача: Костюченко В.П., довіреність №8 від 06.01.15, представник;

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлений належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2014 року у справі № 904/7338/14

за позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК", м. Дніпропетровськ

про зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради про зобов'язання Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" виконати платіжні доручення на перерахування грошових коштів: № 1668 від 04.08.2014 року на суму 1600000,00 грн., № 1662 від 04.08.2014 року на суму 500 000,00 грн., № 1665 від 04.08.2014 року на суму 250 500,00 грн., № 1664 від 04.08.2014 року на суму 100 000,00 грн., № 1666 від 04.08.2014 року на суму 680 000,00 грн., № 1663 від 04.08.2014 року на суму 218000,00 грн., № 1649 від 31.07.2014 року на суму 396,00 грн., № 1651 від 31.07.2014 року на суму 564,00 грн., № 1650 від 31.07.2014 року на суму 1092,00 грн., № 1656 від 31.07.2014 року на суму 5000,00 грн., № 1655 від 31.07.2014 року на суму 5000,00 грн., № 1652 від 31.07.2014 року на суму 8017,80 грн., № 1653 від 31.07.2014 року на суму 8300,00 грн., №1654 від 31.07.2014 року на суму 8 312,50 грн., № 1658 від 31.07.2014 року на суму 10000,00 грн., № 1657 від 31.07.2014 року на суму 10 000,00 грн., № 1659 від 31.07.2014 року на суму 10 000,00 грн., №1660 від 31.07.2014 року на суму 15 642,52 грн., № 1672 від 16.09.2014 року на суму 237 267,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору № В20-1496/Т311707 від 27.09.2013 року про надання в користування системи "Клієнт-Банк "iFOBS" позивач у період з 31.07.2014 року по 16.09.2014 року надав відповідачу розпорядження виконати платіжні доручення про перерахування грошових коштів, які відповідачем виконані не були. Відмову банку у виконанні розпоряджень позивача щодо переказу коштів за його платіжними дорученнями вважає неправомірною.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2014 року (суддя Колісник І.І.) у позові відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що позивач як юридична особа є кредитором відповідача за договором № В20-1495/Т311707 від 27.09.2013 року на розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку в частині виконання відповідачем зобов'язань за зазначеним договором, зокрема щодо здійснення розрахунково-касового обслуговування (переказу грошових коштів за спірними платіжними документами).

За таких обставин на задоволення вимог позивача як кредитора банку-відповідача розповсюджується обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Не погодившись з даним рішенням господарського суду Дніпропетровської області Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що рішення не відповідає обставинам справи та прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права. А саме, предметом позову було не стягнення з відповідача коштів чи пені, а саме спонукання виконати дії у вигляді виконання платіжних доручень на перерахування належних позивачу коштів на користь третіх осіб. Отже, позивач звертався до банку з вимогою виконати зобов'язання немайнового характеру.

Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2014р. прийняте з додержанням вимог чинного законодавства України, при цьому суд першої інстанції в повному обсязі з'ясував обставиш справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Наведені вище обставини є підставою для залишення без змін рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні апеляційної скарги Позивача, оскільки у зв'язку з прийняттям рішення №90 від 16.09.2014р. про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «АКТАБАНК», задоволення судом вимог позивача буде порушенням матеріального закону, саме ч. 5 ст. 36 Закону № 4452.

В судовому засіданні 11.03.2015 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом була оголошена вступна та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 104 ГПК України серед підстав для скасування або зміни рішення місцевого суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

27.09.2013 року між Комунальним підприємством "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради (Клієнт) та Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" ( Банк) було укладено договір № В20-1495/Т/311707 на розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку (далі - Договір-1) (а.с. 16-22).

Пунктом 1.1. договору-1 передбачено, що банк відкриває клієнту поточний рахунок № 1707 у гривні для зберігання грошей та здійснення розрахунково-касового обслуговування клієнта за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України.

Згідно 2.2. договору-1 банк здійснює обслуговування рахунку клієнта і надає йому інші послуги відповідно до ліцензії Національного банку України на здійснення банківських операцій, вимог чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України та умов цього договору.

Пунктом 2.3. договору-1 встановлено, що банк здійснює розрахунково-касове обслуговування клієнта за договором у межах залишку коштів на рахунку клієнта станом на початок операційного дня за умови, що сума залишку коштів є достатньою для виконання поданого клієнтом розрахункового та/або касового документу та одночасної сплати клієнтом банку разової та/або щомісячної комісії за надання послуги (проведення операції), банк може виконувати доручення клієнта з урахуванням сум, що надходять на його рахунок протягом операційного дня.

Пунктом 2.4. договору-1 встановлено, що при здійсненні розрахунково-касових операцій клієнт використовує порядок і форми розрахунків, що передбачені чинним законодавством України і нормативними актами Національного банку України. Розрахунковий документ на переказ може бути паперовим або електронним. Електронний документ на переказ має однакову силу з паперовим документом. Подання електронного документа здійснюється за допомогою системи дистанційного обслуговування "Клієнт-Банк", "Інтернет-Банк" або іншої системи, про що укладається відповідний договір. Отримання повернутих банком документів здійснюється клієнтом особисто, відповідно до умов цього договору.

Крім того, 27.09.2013 року між сторонами було укладено договір № В20-1496/Т/311707 про надання в користування системи "Клієнт-Банк "iFOBS" (далі Договір-2) (а.с. 12-15).

Пунктом 1.1. Договору-2 встановлено, що банк встановлює клієнту систему дистанційного обслуговування "Клієнт-Банк "iFOBS" (далі - система), виконує роботи по її обслуговуванню та здійснює розрахункове обслуговування клієнта на умовах, визначених договором на розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку, договором на обслуговування поточного металевого рахунку в тому числі договорами на розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку із спеціальним режимом його використання, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1. договору-2 зазначено, що розрахункове обслуговування клієнта, що здійснюється за допомогою системи на підставі цього договору, включає в себе приймання та обробку банком платіжних доручень клієнта на здійснення з його поточних рахунків, а також з рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих в банку, у тому числі і тих, що будуть відкриті в майбутньому на умовах основного договору платежів в національній та іноземній валюті, переказів у банківських металах, надання клієнту виписок по зазначених операціях, приймання та обробку платіжних доручень, заяв на продаж іноземної валюти, заяв на продаж металів, заяв на купівлю іноземної валюти, заяв на купівлю банківських металів, у тому числі заяв про купівлю іноземної валюти за іноземну валюту, а також приймання та обробку і передачу клієнту інших документів, якщо це передбачено іншими договорами між сторонами.

Згідно з умовами пунктів 2.4, 2.5. договору-2 електронні платіжні документи приймаються банком виключно поточним робочим днем.

Електронні платіжні документи, які мають цифровий електронний підпис клієнта, подаються в банк щоденно протягом операційного часу, встановленого в банку шляхом відправки на сервер системи. Електронний платіжний документ, що надійшов до банку після вказаного часу, вважається прийнятим наступним робочим днем.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.08.2014 / 31.07.2014 року вхідний залишок коштів на рахунку позивача №1707 складав 3 302 328,30 грн., вихідний - 3 349 758,41 грн. Станом на 04.08.2014 /01.08.2014 вхідний залишок коштів на рахунку позивача № 1707 складав 3 349 758,41 грн., вихідний - 3 468 903,52 грн. Станом на 23.10.2014 / 22.10.2014 вхідний залишок коштів на рахунку позивача № 1707 складав 3 687 379,48 грн., вихідний - 3 687 970,13 грн. (а.с. 23 - 36, 67 ).

На виконання банку для перерахунку грошових коштів позивачем було надано наступні електронні платіжні доручення: № 1668 від 04.08.2014 року на суму 1 600 000,00 грн., №1662 від 04.08.2014 року на суму 500 000,00 грн., № 1665 від 04.08.2014 року на суму 250 500,00 грн., № 1664 від 04.08.2014 року на суму 100 000,00 грн., № 1666 від 04.08.2014 року на суму 680 000,00 грн., № 1663 від 04.08.2014 року на суму 218 000,00 грн., № 1649 від 31.07.2014 року на суму 396,00 грн., № 1651 від 31.07.2014 року на суму 564,00 грн., №1650 від 31.07.2014 року на суму 1092,00 грн., № 1656 від 31.07.2014 року на суму 5000,00 грн., №1655 від 31.07.2014 року на суму 5000,00 грн., № 1652 від 31.07.2014 року на суму 8017,80 грн., № 1653 від 31.07.2014 року на суму 8300,00 грн., № 1654 від 31.07.2014 року на суму 8 312,50 грн., № 1658 від 31.07.2014 року на суму 10 000,00 грн., № 1657 від 31.07.2014 року на суму 10 000,00 грн., № 1659 від 31.07.2014 року на суму 10000,00 грн., № 1660 від 31.07.2014 року на суму 15 642,52 грн., № 1672 від 16.09.2014 року на суму 237 267,43 грн. (а.с. 37 - 58).

Відповідач платіжні доручення позивача залишив без виконання, що і є причиною спору.

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 вказаної статті містить у своєму змісті посилання на положення ст. 11 Цивільного кодексу України, що є переліком підстав з яких виникають зобов'язання.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Отже, укладений між сторонами договір № В20-1495/Т/311707 на розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку від 27.09.2013 року за своєю юридичною природою є договором банківського рахунку.

Положеннями статті 1071 Цивільного кодексу України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Частиною 3 ст. 1068 ЦК України визначено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі статтею 1089 ЦК України, за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Статтею 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" встановлено, що банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які надають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Статтею 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" зазначено, що платіжний інструмент - це засіб певної форми на паперовому, електронному чи іншому носії інформації, який використовується для ініціювання переказів. До платіжних інструментів належать документи на переказ та електронні платіжні засоби. Під розрахунково-касовим обслуговуванням розуміються послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору укладеного між ними, які пов'язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами.

Відповідно до пункту 7.1.2. частини 7.1. статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Пунктом 1.30 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Статтею 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Згідно частини 3.1. статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність", зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми.

З матеріалів справи вбачається, що за рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 90 від 16.09.2014 року на підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2014 року № 576 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" до категорії неплатоспроможних" з 17.09.2014 року розпочата процедура виведення ПАТ "АКТАБАНК" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 17.09.2014 року по 17.12.2014 року включно. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "АКТАБАНК" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Приходько Юлію Вікторівну (а.с.65).

Пунктом 16 статті 2 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Статтею 36 даного Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється, зокрема, на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Однак, згідно з пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у цьому Законі термін "вкладник" вживається у значенні "фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката".

Враховуючи дану норму, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та юридичні особи не підпадають під визначення поняття "вкладник" у розумінні вищевказаного Закону. Тому, на них не поширюється виняток з обмеження встановленого пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Разом із цим, указаний Закон не дає визначення поняття "кредитор банку". Визначення терміну "кредитор банку" міститься у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

З огляду на викладене, колегією суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду встановлено, що на підставі укладеного 27.09.2013 року між Позивачем та Відповідачем Договору № В20-1495/Т/311707 на розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку у Відповідача перед Позивачем виникли зобов'язання, зокрема, щодо зберігання грошей та здійснення розрахунково-касового обслуговування клієнта за допомогою платіжних інструментів у межах залишку коштів на рахунку клієнта.

А тому, системний аналіз зазначених законодавчих норм а також укладеного між сторонами договору банківського рахунку дозволяє дійти висновку, що оскільки вимоги позивача стосуються зобов'язання виконати умови договору банківського рахунку, а не стягнення коштів за договором депозиту чи інше, отже не є вимогами виконати зобов'язання майнового характеру, у зв'язку з чим у даних правовідносинах Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради не є кредитором Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" у розумінні чинного законодавства України.

З огляду на викладене та враховуючи те, що вимога позивача до відповідача не є майновою вимогою, а є вимогою про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, зокрема перерахувати належні позивачу кошти з рахунку позивача, відкритого у відповідача, на рахунки третіх осіб з метою виплати заробітної плати, сплати податків та інших обов'язкових платежів, а отже, позивач не є кредитором відповідача, на якого поширюються обмеження встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище та те, що матеріалами справи підтверджується наявність на рахунку позивача грошових коштів достатніх для виконання платіжних доручень про перерахування коштів станом на момент їх подання (виписка по банківському рахунку позивача), відповідачем не доведено неможливість виконання доручень позивача про перерахування грошових коштів на момент їх подання відповідачу, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги щодо задоволення позову про зобов'язання відповідача перерахувати грошові кошти позивача на рахунки, вказані ним в платіжних дорученнях.

У разі коли за результатами перевірки судом апеляційної інстанції буде встановлено, що фактичні обставини, які входять до предмета доказування у цій справі, з'ясовані судом першої інстанції з достатньою повнотою, однак допущено помилки у застосуванні норм матеріального права, у зв'язку з чим висновок суду першої інстанції не відповідає цим обставинам, суд апеляційної інстанції приймає нове рішення у відповідності до пункту 2 статті 103 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення місцевого господарського суду, яке прийнято внаслідок порушення та неправильного застосування норм матеріального права, підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

З урахуванням зазначеного, колегією суддів апеляційної інстанції здійснений розподіл витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ - задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2014 року у справі № 904/7338/14 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ - задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Актабанк» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд.53, ) виконати платіжні доручення:

- від 04.08.2014 р. № 1668 на перерахування коштів з рахунку № 1707 отримувач КП «Теплоенерго», код отримувача 32688148, банк ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299 рахунок отримувача 7628, призначення платежу перерахування заробітної плати за липень 2014 р., сума 1 600 000,0 грн.;

- від 04.08.2014 р. № 1662 на перерахування коштів з рахунку № 1707 отримувач КП «Теплоенерго», код отримувача 32688148, банк ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299 рахунок отримувача 7628 призначення платежу перерахування заробітної плати за липень 2014 р., сума 500 000,0 грн.;

- від 04.08.2014 р. № 1665 на перерахування коштів з рахунку № 1707 отримувач УДКСУ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, код отримувача 37989269, банк ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012 рахунок отримувача 0005, призначення платежу податок з доходів найманих працівників за 07.2014 р., сума 250 500,0 грн.;

- від 04.08.2014 р. № 1664 на перерахування коштів з рахунку № 1707 отримувач УДКСУ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, код отримувача 37989269, банк ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012 рахунок отримувача 0005, призначення платежу податок з доходів найманих працівників за 07.2014 р., сума 100 000,0 грн.;

- від 04.08.2014 р. № 1666 на перерахування коштів з рахунку № 1707 отримувач ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Мін доходів, код отримувача 38753122, банк ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012 рахунок отримувача 0463, значення платежу єдиний соціальний внесок (37,06% -620000,00г рн., 3,6% -60000,00 грн.) сума 680 000,0 грн.;

- від 04.08.2014 р. № 1663 на перерахування коштів з рахунку № 1707 отримувач ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Мін доходів, код отримувача 38753122,банк ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, рахунок отримувача 0463, призначення платежу єдиний соціальний внесок (37,06%-200000,00 грн. 3,6%-18000,00 грн.), сума 218 000,0 грн.;

- від 31.07.2014 р. № 1649 на перерахування коштів з рахунку №1707 отримувач ТОВ ВФ «Сервіс», код отримувача 25021641, банк ПАТ «Банк Кредит Дніпро», МФО 305749, рахунок отримувача 801, призначення платежу згідно рахунку від 29.07.14 №005023 в т.ч. ПДВ 20% 66,00 грн. сума 396,00 грн.;

- від 31.07.2014 р. № 1651 на перерахування з рахунку №1707 отримувач ПП «Союзтех-сервіс», код отримувача 36841329, банк ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, рахунок отримувача 7224, призначення платежу за обслуговування оргтехніки за рахунком СФ-0000175 від 11.06.14 р. в т.ч. ПДВ 20% 94,00 грн. сума 564,00 грн.;

- від 31.07.2014 р. № 1650 на перерахування коштів з рахунку №1707 отримувач ПП «Союзтехсервіс», код отримувача 36841329, банк ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, рахунок отримувача 7224, призначення платежу за обслуговування оргтехніки згідно з рахунком СФ-0000169 від 06.06.14 р. в т.ч. ПДВ 20% 182,00 грн. сума 1092,00 грн.;

- від 31.07.2014 р. № 1656 на перерахування з рахунку №1707, отримувач ТО «Кріоген ЛТД», код отримувача 38242213, банк ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, рахунок отримувача 2851, призначення платежу за кисень , ацетилен згідно рахунку № СФ0001490 від 28.07.14 р. (остаточно) в т.ч. ПДВ 20% 833,33 грн. сума 5000,00 грн.;

- від 31.07.2014 р. № 1655 на перерахування з рахунку № 1707, отримувач ТОВ «Регіональні технології», код отримувача 32882932, банк ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299 рахунок отримувача 5622, призначення платежу за газ скраплений згідно рахунку №2307186 від 23.07.14 р. (остаточно) в т.ч. ПДВ 20% 833 сума 5000,00 грн.;

- від 31.07.2014 р. № 1652 на перерахування з рахунку №1707, отримувач ТОВ ВФ «Сервіс»,код отримувача 25021641, банк ПАТ «Банк Кредит Дніпро», МФО 305749, рахунок отримувача 801, призначення платежу за запчастини згідно рахунку від 23.07.14 р. № 004919-14 в т.ч. ПДВ 20% 1336,30 грн., сума 8017,80 грн.;

- від 31.07.2014 р. № 1653 на перерахування з рахунку №1707, отримувач НВПП «ММФ», код отримувача 30095526, банк АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805, рахунок отримувача 6, призначення платежу за послуги с системного супроводження згідно рахунку від 26.06.14 р. №6/92 без ПДВ сума 8300,00 грн.;

- від 31,07.2014 р. № 1654 на перерахування з рахунку №1707, отримувач НВПП «ММФ», код отримувача 30095526, банк АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, рахунок отримувача 6, призначення платежу за послуги з надання даних за нарахування комунальних послуг згідно рахунку №6/93 від 26.06.14 р. без ПДВ сума 8312,50 грн.;

- від 31.07.2014 р. № 1658 на перерахування з рахунку №1707, отримувач ТОВ ВП «Енергополіс», код отримувача 38932119, банк ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, рахунок отримувача 9903, призначення платежу за реконструкцію вузла обліку газу згідно рахунку від 24.07.14 р. № 80(частково) в т.ч. ПДВ 20% 1666,67 грн., сума 10000,00 грн.;

- від 31.07.2014 р. № 1657 на перерахування з рахунку № 1707, отримувач ТОВ ВП «Енергополіс», код отримувача 38932119, банк ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, рахунок отримувача 9903, призначення платежу реконструкція вузла обліку газа, згідно рахунку від 24.07.14 р.№79(частково) в т.ч. ПДВ 20% 1666,67 грн. сума 10000, 00 грн.;

- від 31.07.2014 р. № 1659 на перерахування з рахунку №1707, отримувач ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго», код отримувача 23359034, банк ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, рахунок отримувача 260052757, призначення платежу за реактивну електроенергію згідно договору 3321/37-67 від 01.12.2003 р., в т.ч. ПДВ 20% 1666,67 грн., сума 10000,00 грн.;

- від 31.07.2014 р. №1660 на перерахування з рахунку №1707, отримувач КП «Теплоенерго», код отримувача 32688148, банк ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, рахунок отримувача 3212, призначення платежу погашення відсотків по договору про внесення змін до кредитного договору №2293 від 25.11.13 р. сума 15642,52 грн.;

- від 16.09.2014 р. №1672 на перерахування з рахунку №1707, отримувач УДКСУ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, код отримувача 37989269, банк ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, рахунок отримувача 0005, призначення платежу заборгованість з податку з доходів найманих працівників за 07.2014 р. сума 237267,43 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Актабанк» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд.53, ) на користь Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ ( 49000, обл. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ, вул. Погребняка, буд.7, ) у рахунок відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з оплатою судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги - 1 827 гривень.

Видачу наказу з урахуванням необхідних реквізитів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 12.03.2015 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Н.Л. Величко