ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2015 р. Справа № 5009/4677/12

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Веремейчик Л.В. довіреність №010-01/540 від 28.012014 р.;

відповідача - не з'явився.

третьої особи - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Будмаш», м. Дніпрорудне, Василівський район, Запорізька область(вх. №1003 З/1-18)

на рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2014р.

у справі № 5009/4677/12

за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Будмаш», м. Дніпрорудне, Василівський район Запорізької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Західно-Український Консорціум», м. Лівів,

про звернення стягнення не нерухоме майно, що є предметом іпотеки

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.04.2014р. у справі №5009/4677/12 (головуючий суддя Зінченко Н.Г., судді Науменко А.О., Олейнікова Т.Г.) позов ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до ТОВ "Завод Будмаш", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "Західно-Український Консорціум" задоволено частково; в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за кредитним договором №151307К21 від 05.04.2007р. і кредитним договором №151311К6 від 22.03.2011р., укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди № 151310N2 від 26.07.2010 р., в розмірі 4434398,10 доларів США (що еквівалентно 35444144,01 грн. за офіційним курсом НБУ гривні до долару США на 16.11.2012 р. та 53335215,12 грн. звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 151310Z67 від 30.07.2010 р., а саме: профілакторій, літера А-3, загальною площею 3569,8 кв.м., що розташований за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Набережна, 3, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною реалізації, визначеною в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження"; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Будмаш" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", 64380 грн. 00 коп. судового збору; в частині стягнення за рахунок вартості предмета іпотеки заборгованості за основним боргом (кредитом) за Кредитним договором № 151311К6 від 22.03.2011 р. на суму 423000,00 грн. провадження у справі припинено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Будмаш" не погодилось з рішенням місцевого господарського суду, подало до Донецького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2014р. у даній справі скасувати в частині стягнення судового збору у розмірі 64380,00 грн. на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та в цій частині прийняти нове рішення, яким стягнення судового збору у розмірі 64 380,00 грн. задовольнити частково, відповідно до задоволених позовних вимог.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" від 12 серпня 2014 року за № 1632-VII змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних, зокрема, господарським судам розташованим в районі проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням голови Вищого господарського суду України № 28-Р від 02 вересня 2014 року визначено, що розгляд господарських справ, які підлягають перегляду в апеляційному порядку Донецьким апеляційним господарським судом здійснюється Харківським апеляційним господарським судом.

У зв'язку з тим, що господарська справа № 5009/4677/12 не була передана Донецьким апеляційним господарським судом за підсудністю до Харківського апеляційного господарського суду через відсутність механізму вирішення цього питання, апелянт - Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Будмаш" просить Харківський апеляційний господарський суд прийняти до розгляду матеріали по справі № 5009/4677/12 за вже поданою апеляційною скаргою на підставі поданих ним копій документів.

Абзацом 2 частини третьої статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" передбачено, що у разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (справу) призначено для розгляду судді-доповідачу Терещенко О.І.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.01.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Медуниця О.Є.) апеляційну скаргу відповідача було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 17 лютого 2015 року.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2015р. розгляд справи було відкладено на 25.02.2015 року, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача та третьої особи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. розгляд справи було відкладено на 11.03.2015 року, у зв'язку з задоволенням клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи та неявкою в судове засідання представників відповідача та третьої особи.

У судове засідання 11.03.2015р. представники відповідача та третьої особи не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення №541, №550, проте не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив переглянути рішення в частині вирішення питання щодо стягнення з відповідача витрат на проведення судової експертизи.

Враховуючи належне повідомлення відповідача та третьої особи про час та місце засідання суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами без участі представників відповідача та третьої особи, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (надалі скорочено - ПАТ «Укрексімбанк») звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Будмаш» (ТОВ «Завод Будмаш») про звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 151310Z67 від 30.07.2010 р., а саме: профілакторій, загальною площею 3569,8 кв.м., розташований за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Набережна, 3, та за Іпотечним договором № 151310Z85 від 16.09.2010 р., а саме: промислові будівлі, загальною площею 1355,7 кв.м., розташовані за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Степова, 10-А, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 151307К21 від 05.04.2007 р. та Кредитним договором № 151311К6 від 22.03.2011 р., укладених в рамках Генеральної кредитної угоди № 151310N2 від 26.07.2010 р., в розмірі 4434398,10 доларів США та 53758215,12 грн., встановивши спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеної в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності відповідно до чинного законодавства України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.02.2013 р. у справі № 5009/4677/12 на підстав ст. 27 ГПК України до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача було залучено Приватне акціонерне товариство «Західно-Український Консорціум», м. Лівів (ПрАТ «ЗУК»).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.04.2013 р. у справі № 5009/4677/12 призначалася судова будівельно-технічна експертиза.

26.07.2010 р. ПАТ «Укрексімбанк» (позивачем у справі, далі за текстом - Банк) та ПрАТ «ЗУК» (третьою особою у справі, далі за текстом - Позичальник) була укладена Генеральна кредитна угода № 151310N2 з відповідними додатками до неї, а також змінами і доповненнями, внесеними додатковими угодами (далі за текстом - Генеральна угода).

Згідно з положеннями та умовами Генеральної угоди Банк проводить кредитні операції на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, укладених в рамках цієї Генеральної угоди, в межах загального ліміту заборгованості за Генеральною угодою, що не може перевищувати еквівалент 71800000,00 грн., зі строком користування кредитом до 25.07.2012 р. (п. 4.1, п. 4.3, пп. 4.5.1 п. 4.5 ст. 4 Генеральної угоди).

Відповідно до абз. 2 пп. 4.5.1 і пп. 4.5.3 п. 4.5 ст. 4 Генеральної угоди сторони домовилися, що загальний ліміт заборгованості за Генеральною угодою поширюється на кредитні договори, укладені до моменту набуття чинності Генеральною угодою, та є такими, що діятимуть в рамках Генеральної угоди і є відповідними додатками до Генеральної угоди згідно з Додатком № 1 до Генеральної угоди, а також на всі кредитні договори, які будуть укладені в рамках Генеральної угоди протягом їх дії.

Відповідно до пп. 5.1.3 п. 5.1 ст. 5 Генеральної угоди Банк зобов'язався перерахувати кредитні кошти відповідно до положень та на умовах цієї Генеральної угоди та відповідно до кредитного договору.

Позичальник зобов'язався своєчасно та у повному обсязі погашати Банку заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі за кредитним договором. (пп. 5.2.15 п. 5.2 ст. 5 Генеральної угоди).

За приписами пп. 6.1.1 п. 6.1 ст. 6 Генеральної кредитної угоди Банк надає Позичальнику кредит на умовах цієї Генеральної угоди та кредитних договорів, а Позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти, комісії та інші платежі, встановлені кредитними договорами.

У відповідності до Додатку № 1 до Генеральної угоди в редакції Додаткової угоди № 151310N2-3 від 22.03.2011 р. до Генеральної угоди в рамках Генеральної угоди діють і є її додатками, зокрема, Кредитний договір № 151307К21 від 05.04.2007 р. і Кредитний договір № 151311К6 від 22.03.2011 р.

В рамках Генеральної угоди діє і є додатком до Генеральної угоди Кредитний договір № 151307К21 від 05.04.2007 р. з відповідними додатками до нього, а також змінами і доповненнями, внесеними додатковими угодами, укладений ПАТ «Укрексімбанк» (Банк) і ПрАТ «ЗУК» (Позичальник), (далі за текстом - Кредитний договір-1).

Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору-1 Банк відкриває Позичальникові відновлювальну мультивалютну кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов цього Договору.

Згідно з пп. 3.2.1 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору-1 ліміт кредитної лінії - еквівалент 30000000,00 грн.

Додатковою угодою № 151307К21-4 від 30.01.2009 р. до Кредитного договору-1 ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 6171442,00 доларів США.

Додатковою угодою № 151307К21-17 від 27.07.2010 р. до Кредитного договору-1 ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 4786442,00 доларів США.

Додатковою угодою № 151307К21-21 від 22.03.2010 р. до Кредитного договору-1 ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 3721942,00 доларів США.

Підпунктом 3.2.2 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору-1 сторони встановили кінцевий термін погашення кредиту - 05.04.2009 р.

В подальшому Додатковою угодою № 151307К21-6 від 03.04.2009 р. до Кредитного договору-1 кінцевий термін погашення кредиту сторонами був визначений до 05.04.2010 р.; Додатковою угодою № 151307К21-14 від 31.03.2010 р. до Кредитного договору-1 - до 31.05.2010 р.; Додатковою угодою № 151307К21-15 від 31.05.2010 р. до Кредитного договору-1 - до 30.06.2010 р.; Додатковою угодою № 151307К21-16 від 30.06.2010 р. до Кредитного договору-1 - до 30.07.2010 р.; Додатковою угодою № 151307К21-17 від 27.07.2010 р. до Кредитного договору-1 - до 29.07.2011 р.; Додатковою угодою № 151307К21-21 від 22.03.2011 р. до Кредитного договору-1 - до 28.02.2012 р.

Згідно з пп. 3.2.5 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору-1 процентна ставка за кредитом встановлюється: у доларах США не менше 11,5 % річних, у гривні не менше 18,0 % річних; починаючи з 01.02.2009 р. процентна ставка у доларах США встановлюється на рівні 13,0 % річних (Додаткова угода № 151307К21-4 від 31.01.2009 р. до Кредитного договору-1); починаючи з 01.02.2011 р. процентна ставка у доларах США встановлюється на рівні 12,0 % річних (Додаткова угода № 151307К21-19 від 24.02.2011 р. до Кредитного договору-1); починаючи з 01.07.2011 р. процентна ставка у доларах США встановлюється на рівні 11,0 % річних (Додаткова угода № 151307К21-23 від 16.06.2011 р. до Кредитного договору-1).

Також, в рамках Генеральної угоди діє і є додатком до Генеральної угоди Кредитний договір № 151311К6 від 22.03.2011 р. з відповідними додатками до нього, а також змінами і доповненнями, внесеними додатковими угодами, укладений ПАТ «Укрексімбанк» (Банк) і ПрАТ «ЗУК» (Позичальник), (далі за текстом - Кредитний договір-2).

Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору-2 Банк надає Позичальникові кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах цього Договору, а Позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, встановлені цим Договором.

Згідно з пп. 3.2.1 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору-2 ліміт кредитної лінії - 42000000,00 грн.

Підпунктом 3.2.2 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору-2 сторони встановили кінцевий термін погашення кредиту - 25.07.2012 р.

Відповідно до пп. 3.2.4 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору-2 проценти за користування кредитом сплачуються Позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки в розмірі 20,5 % річних; починаючи з 01.07.2011 р. процентна ставка за кредитом у гривні встановлюється на рівні 18,5 % річних (Додаткова угода № 151311К6-1 від 15.06.2011 р. до Кредитного договору-2).

За умовами пп. 3.3.1, 3.3.2, п. 3.3 ст. 3 Кредитного договору-1 і Кредитного договору-2 Банк надає Позичальникові кредит на умовах Договору, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісії, плати та інші платежі, встановлені Договором. Банк надає Позичальникові кредит відповідно до Графіка зниження ліміту заборгованості не пізніше дати кінцевої вибірки кредиту. (Банк надає Позичальникові кредит відповідно до Графіка збільшення та зменшення ліміту заборгованості.).

Згідно з пп. 3.4.1 п. 3. ст. 3 Кредитного договору-1 і Кредитного договору-2 Позичальник зобов'язаний погасити кредит у валюті кредиту на рахунок, вказаний у п. 3.8 Договору, в строк, зазначений в п. 3.2 Договору, згідно з Графіком зниження ліміту заборгованості (здійснюючи чергові платежі з погашення згідно з Графіком збільшення та зменшення ліміту заборгованості) за рахунок будь-яких грошових надходжень Позичальника. Строки, передбачені Графіком зниження ліміту заборгованості, є обов'язковими.

Позичальник сплачує Банкові проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2 Договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються щомісячно на суму фактичної заборгованості за кредитом і з розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року у валюті кредиту і підлягають сплаті з 1 по 7 число кожного місяця на рахунок, зазначений в п. 3.8 Договору. Протягом цього періоду сплачуються проценти за попередній місяць.

Підпунктом 3.2.9 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору-1 та п. 7.2 ст. 7 Кредитного договору-1 (в редакції Додаткової угоди № 151307К21-25 від 17.11.2011 р.), а також пп. 3.2.6 п. 3.2 ст. 3 та п. 7.2 ст. 7 Кредитного договору-2 сторони передбачили, що розмір пені за прострочення Позичальником платежів за Договором - подвійна облікова ставка Національного банку, що діяла у період, за який сплачується пеня. У разі невиконання зобов'язань згідно з пп. 3.4.1, 3.5.1 та статтею 4 Договору Позичальник сплачує Банку пеню.

Згідно до пп. 5.1.1 п. 5.1 ст. 5 Кредитного договору-1 та пп. 5.1.2 п. 5.1 ст. 5 Кредитного договору-2 ПрАТ «ЗУК» прийняло на себе зобов'язання своєчасно та в повному обсязі погашати Банкові заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі за Договором.

Відповідно до частини 2 статті 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, укладеного в письмовій формі між кредитором та позичальником, в якому обов'язково повинно бути передбачено мета, сума і строк кредиту, умови та порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткова ставка, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вірно встановив господарський суд першої інстанції , що Банк (позивач) виконав взяті на себе зобов'язання за Генеральною угодою та Кредитними договорами, а саме на виконання пп. 5.1.3 п. 5.1 ст. 5, пп. 6.1.1 п. 6.1 ст. 6 Генеральної угоди та п. 3.1, пп. 3.2.1 п. 3.2, п. 3.3 ст. 3 Кредитного договору-1 і Кредитного договору-2 надав ПрАТ «ЗУК» (відповідачу) грошові кошти відповідно до умов Кредитних договорів, що відображено на відповідних рахунках відповідача та підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахункам ПрАТ «ЗУК» за період з 06.04.2007 р. по 16.11.2012 р.

За приписами статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Кредитними договорами 1 і 2 одностороння відмова або одностороння зміна позичальником своїх зобов'язань не передбачена, вони мають бути виконані у встановлений строк.

Однак, як було правомірно встановлено господарським судом першої інстанції, в порушення умов Генеральної угоди, умов Кредитних договорів 1 і 2 та вимог чинного законодавства ПрАТ «ЗУК» (Позичальник) взяті на себе зобов'язання належним чином та у встановлені Графіком зниження ліміту заборгованості (Кредитний договір-1) і Графіком збільшення та зменшення ліміту заборгованості (Кредитний договір-2) строки не виконало, сплату кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами і сплату комісії у встановлені строки та в повному обсязі не здійснило, станом на час вирішення справи в суді першої інстанції відповідач не довів повне погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами за Кредитними договорами 1 і 2.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України, встановлено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарського кодексу України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Чинним законодавством України захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, господарським судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що станом на час звернення позивача до суду з позовом у даній справі прострочена заборгованість ПрАТ «ЗУК» перед ПАТ «Укрексімбанк» за Кредитним договором № 151307К21 склала 4434398,10 доларів США (що еквівалентно 35444144,01 грн. за офіційним курсом НБУ гривні до долару США на 16.11.2012 р. та 154009,97 грн., з яких: 3721942,00 доларів США - заборгованість за кредитом (основний борг), 293018,30 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 288036,96 доларів США - пеня за прострочення погашення кредиту, 34757,16 доларів США - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 141500,46 грн. - заборгованість за комісією за управління кредитом, 9183,66 грн. - пеня за прострочення сплати комісії за управління кредитом, 96643,68 доларів США та 2677,28 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту, несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом та комісію за управління кредитом, 648,57 грн. - інфляційне нарахування на суму боргу у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом.

Також, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, шо станом на час звернення позивача до суду з позовом у даній справі прострочена заборгованість ПрАТ «ЗУК» перед ПАТ «Укрексімбанк» за Кредитним договором № 151311К6 склала 53604205,15 грн., з яких: 41600000,00 грн. - заборгованість за кредитом (основний борг), 7958895,80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2402622,95 грн. - пеня за прострочення погашення кредиту, 634187,32 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 240889,16 грн. заборгованість за комісією за управління кредитом, 15956,63 грн. - пеня за прострочення сплати комісії за управління кредитом, 665659,25 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту, несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом та комісію за управління кредитом, 85994,04 грн. - інфляційне нарахування на суму боргу у зв'язку із несвоєчасним погашенням кредиту, несвоєчасною сплатою процентів та комісії за управління кредитом.

А згідно наданих позивачем розрахунків, станом на 16.11.2012 р. прострочена заборгованість ПрАТ «ЗУК» перед ПАТ «Укрексімбанк» за Кредитними договорами 1 і 2 склала 4434398,10 доларів США (що еквівалентно 35444144,01 грн. за офіційним курсом НБУ гривні до долару США на 16.11.2012 р. та 53758215,12 грн. Контррозрахунок відповідача або третьої особи в матеріалах справи відсутній.

У зв'язку з невиконанням ПрАТ «ЗУК» взятих на себе за умовами Генеральної угоди і Кредитних договорів зобов'язань по поверненню суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами і комісій за управління кредитом на адресу Позичальника Банком направлялися претензії з вимогами про погашення простроченої заборгованості № 158-03/3804 від 04.05.2012 р. і № 195-01/7433 від 20.09.2012 р.

Однак, Позичальником заходи з погашення заборгованості ПрАТ «ЗУК» перед позивачем вжиті не були.

В забезпечення виконання ПрАТ «ЗУК» зобов'язань перед ПАТ «Укрексімбанк» за Генеральною кредитною угодою № 151310N2 від 26.07.2010 р. позивачем з ТОВ «Завод Будмаш» були укладені Іпотечний договір № 151310Z67 від 30.07.2010 р. (далі за текстом - Іпотечний договір-1), посвідчений 30.07.2010 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 4024, та Іпотечний договір № 151310Z85 від 16.09.2010 р. (далі за текстом - Іпотечний договір-2), посвідчений 16.09.2010 р. приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області та зареєстрований в реєстрі за № 1860.

Згідно з п. 1.1 Іпотечного договору-1 і Іпотечного договору-2 іпотекою за цим Договором забезпечуються вимоги ПАТ «Укрексімбанк» (Іпотекодержатель), що випливають з Генеральної кредитної угоди № 151310N2 від 26.07.2010 р. з усіма чинними Кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються, є Додатками до Генеральної угоди та є невід'ємними її частинами і складають єдиний документ, укладеної між ПрАТ «ЗУК» (Боржник) та Іпотекодержателем, відповідно до якої Іпотекодержатель при виконанні Боржником певних її умов надає Боржнику кредит з лімітом еквівалентним 71800000,00 грн., на визначених Кредитними договорами умовах, зі строком погашення 25.07.2012 р., з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов Кредитних договорів.

Відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору-1 предметом іпотеки за цим Договором є профілакторій, літера А-3, загальною площею 3569,8 кв.м., що розташований за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Набережна, 3. За домовленістю сторін станом на дату укладення Договору загальна заставна вартість предмета іпотеки складає 5600000,00 грн.

Відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору-2 предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у Кредитному договорі зобов'язань Боржника, є промислові будівлі загальною площею 1355,7 кв.м., що розташовані за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Степова, 10а, а саме: будівля дослідно-експериментального заводу, літера К-1, площею 1340,0 кв.м.; будівля операторної АЗС, літера Л-1, площею 15,7 кв.м.; ємкості ПММ № 3-7; огорожа № 1-2; замощення І. За домовленістю сторін станом на дату укладення Договору загальна заставна вартість предмета іпотеки складає 423000,00 грн.

За змістом п., п. 1,6, 2.1.4, 2.1.5 Іпотечного договору-1 і Іпотечного договору-2 у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником відповідних положень Кредитного договору та/або невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем відповідних положень цього Договору, Іпотекодержатель має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважено перед іншими кредиторами.

За умовами п. 2.1.12 Іпотечного договору-1 і Іпотечного договору-2 передбачено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання терміну виконання Іпотекодавцем та/або Боржником зобов'язання (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до Кредитного договору), забезпеченого іпотекою за цим Договором, воно не буде виконане та інших випадках, передбачених чинним законодавством України, цим Договором та Кредитним договором.

Відповідно до п. 2.2.2 Іпотечного договору-1 і Іпотечного договору-2 у разі порушення зобов'язань за Кредитним договором та/або умов цього Договору Іпотекодержатель зобов'язаний надіслати Іпотекодавцю та/або боржнику письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення (в тому числі дострокове) на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Згідно з пунктом 5.2 Іпотечного договору-1 і Іпотечного договору-2 сторони визначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Відповідно до п. 7.3 Іпотечного договору-1 і Іпотечного договору-2 цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення підписів печатками сторін та нотаріального посвідчення і залишається чинним до повного виконання сторонами зобов'язань за цим Договором та/або виконання Боржником та/або Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором.

Також, у зв'язку із порушенням ПрАТ «ЗУК» (Боржником) взятих на себе за умовами Генеральної угоди і Кредитних договорів зобов'язань по поверненню суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами і комісій за управління кредитом, враховуючи умови Іпотечного договору-1 і Іпотечного договору-2 та відповідно до вимог чинного законодавства позивачем (Банком) на адресу відповідача (Іпотекодавця) направлялися повідомлення про порушення зобов'язань № 158-03/3787 від 04.05.2012 р. і № 195-01/7443 від 20.09.2012 р. з вимогами про усунення порушення зобов'язань за Кредитними договорами та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку не погашення заборгованості.

Однак, заходи з погашення заборгованості ПрАТ «ЗУК» (Боржника) перед позивачем ним вжиті не були.

Відповідно до частини 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

За змістом ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель маж право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Частинами 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. № 898-ІV встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналогічного змісту містять і приписи ст. 590 Цивільного кодексу України, відповідно до якої звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

За змістом частини 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Частиною 1 ст. 41 цього ж Закону встановлено, що реалізація предмету іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Позивач у первісній позовній заяві просив суд звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 151310Z67 від 30.07.2010 р., а саме: профілакторій, загальною площею 3569,8 кв.м., розташований за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Набережна, 3, та за Іпотечним договором № 151310Z85 від 16.09.2010 р., а саме: промислові будівлі, загальною площею 1355,7 кв.м., розташовані за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Степова, 10-А, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 151307К21 від 05.04.2007 р. та Кредитним договором № 151311К6 від 22.03.2011 р., укладених в рамках Генеральної кредитної угоди № 151310N2 від 26.07.2010 р., в розмірі 4434398,10 доларів США та 53758215,12 грн., встановивши спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеної в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності відповідно до чинного законодавства України.

Колегія суддів вважає, що господарським судом першої інстанції зроблено правильний висновок щодо часткового задоволення позову стосовно розміру заборгованості, яка підлягає стягненню за рахунок вартості предмету іпотеки.

До ПАТ «Укрексімбанк» звернувся відповідач із пропозицією надати йому згоду на добровільну реалізацію предмету іпотеки за Іпотечним договором № 151310Z85 від 16.09.2010 р., а саме: промислові будівлі, загальною площею 1355,7 кв.м., розташовані за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Степова, 10-А, з метою часткового погашення заборгованості за Кредитним договором № 151311К6 від 22.03.2011р.

27.02.2013 р. Банком та ПрАТ «ЗУК» укладено Додаткову угоду № 151311К6-4 до Кредитного договору № 151311К6 від 22.03.2011 р., відповідно до якої пп. 3.7.5 п. 3.5 ст. 3 Кредитного договору був доповнений наступною умовою: кошти в сумі не меншій ніж ринкова вартість нерухомого майна (промислових будівель, що розміщені за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Степова, 10а, загальною площею 1355,7 кв.м.), оформленого в іпотеку Банку відповідно до Іпотечного договору від 16.09.2010 р. № 151310 Z85, укладеного між Банком та ТОВ «Завод Будмаш», що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта, акредитованого у Банку (але не менше 423000,00 грн.) направити на погашення основного боргу.

Відповідно до платіжного доручення № 121 від 26.04.2013 р. ТОВ «Завод Будмаш» перерахувало ПрАТ «ЗУК» 423000,00 грн. з призначенням платежу: «Погашення осиного боргу ПрАТ «ЗУК» відповідно до Додаткової угоди № 151311К6-4 від 27.02.2013 р. до Кредитного договору № 151311К6 від 22.03.2011 р.»

Станом на час вирішення спору господарським судом першої інстанції сума основної заборгованості (заборгованості за кредитом) ПрАТ «ЗУК» перед ПАТ «Укрексімбанк» по Кредитному договору № 151311К6 від 22.03.2011 р. зменшилася на 423000,00 грн. і становить 41177000,00 грн. (41600000,00 грн. - 423000,00 грн. = 41177000,00 грн.)

А тому, у зв'язку із частковим погашенням відповідачем заборгованості (основного боргу) за Кредитним договором № 151311К6 від 22.03.2011 р. в сумі 423000,00 грн. між позивачем та відповідачем 26.04.2013 р. укладено Договір про розірвання іпотечного договору № 151310Z85 від 16.09.2010 р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26.04.2013 р. та зареєстровано в реєстрі за № 257.

На підставі зазначеного Договору від 26.04.2013 р. про розірвання іпотечного договору № 151310Z85 від 16.09.2010 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.04.2013 р. внесено відповідні записи про припинення іпотеки та обтяження предмету іпотеки за Іпотечним договором № 151310Z85 від 16.09.2010 р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 3018901 від 26.04.2013 р. і Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 3017962 від 26.04.2013 р.

А тому є підтвердженим факт часткового погашення заборгованості за основним боргом (кредитом) по Кредитному договору № 151311К6 від 22.03.2011 р. на суму 423000,00 грн.

В силу приписів п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За наявності зазначених обставин господарський суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення за рахунок предмету іпотеки заборгованості за кредитом (основним боргом) по Кредитному договору № 151311К6 від 22.03.2011 р. в сумі 423000,00 грн. задоволенню не підлягають, так як є погашеними, а провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із відсутністю предмету спору в цій частині позовних вимог.

Отже, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції правомірно зазначив, що з урахуванням усіх обставин справи, є повністю доведеною та підлягає стягненню за рахунок вартості предмету іпотеки заборгованість в розмірі 4434398,10 доларів США (що еквівалентно 35444144,01 грн. за офіційним курсом НБУ гривні до долару США на 16.11.2012 р. 1 долар США = 7,9930 грн.) та 53335215,12 грн.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Також, на думку колегіі суддів, господарським судом першої інстанції зроблено вірний висновок, щодо необхідності звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 151310Z67 від 30.07.2010 р., шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною реалізації, визначеною в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Господарським судом першої інстанції також відповідно до ст. 49 ГПК України, зроблено вірний висновок щодо розподілу судових витрат, так, враховано міру та ступень вини кожної із сторін, та присуджено судові витрати в розмірі 64380,00 грн. - судового збору до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Однак, перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до змісту статті 4 п.1. Закону України «Про судовий збір» в редакції станом на 30.11.2012 року ( на час звернення позивача з позовом до господарського суду ) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні та у фіксованому розмірі.

За статтею 4 п.2 зазначеного Закону ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду: зокрема позовної заяви майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

З матеріалів справи вбачається , що позовна заява ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до ТОВ "Завод Будмаш", була подана до господарського суду Запорізької області 30.11.2012 року, відповідної дати позивачем був сплачений судовий збір в сумі 64380,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 24497 від 30 листопада 2012 року, в копії. ( а.с. 30).

Станом на 1 січня 2012 року розмір мінімальної заробітної плати становив:1073,00 грн.

Виходячи із розміру задоволених господарським судом першої інстанції позовних вимог, а саме : 35444144,01 (тридцять п'ять мільйонів чотириста сорок чотири тисячі сто сорок чотири, 01) грн. та 53335215,12 (п'ятдесят три мільйони триста тридцять п'ять тисяч двісті п'ятнадцять, 12) грн., загальна сума, що підлягає до стягнення становить 88779359,13 грн. (35444144,01 грн. + 35444144,01 грн. )

Отже, 2 відсотки від 88779359,13 грн. становить 1775587,18 грн.; 60 розмірів мінімальної заробітної плати - 64380,00 грн. ( 1073,00,00 грн. х 60)

Відповідно до резолютивної частини оскаржуваного рішення - в частині стягнення за рахунок вартості предмета іпотеки заборгованості за основним боргом (кредитом) за Кредитним договором № 151311К6 від 22.03.2011 р. на суму 423000,00 грн. провадження у справі припинено.

За таких обставин припинення провадження у справі - в частині стягнення за рахунок вартості предмета іпотеки заборгованості за основним боргом (кредитом) за Кредитним договором № 151311К6 від 22.03.2011 р. на суму 423000,00 грн. не впливає на розмір стягнутого з відповідача судового збору.

Таким чином, доводи апелянта -Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Будмаш" в цій частині не підлягають задоволенню.

Разом з тим, за змістом пункту 9 абз. 5, 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011року № 7 « Про деякі питання практики застосування розділу ХII Господарського процесуального кодексу України», апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (частина друга статті 101 ГПК України). Отже, якщо у процесі перегляду справи апеляційним господарським судом буде встановлено, що суд першої інстанції, приймаючи процесуальний акт, неправомірно відмовив у задоволенні частини позовних вимог, або припинив провадження чи залишив без розгляду позов у певній частині, або ж не розглянув одну чи кілька заявлених вимог, у тому числі в зв'язку з неправомірною відмовою в прийнятті зустрічної позовної заяви тощо, суд апеляційної інстанції повинен самостійно усунути відповідне порушення. Він не вправі передавати справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, не погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо розподілу судових витрат, пов'язаних з проведення судової експертизи, понесених позивачем в розмірі 17200,00 грн., які господарський суд першої інстанції залишив за позивачем, обґрунтувавши висновок тим , що оскільки судова експертиза у справі № 5009/4677/12 була призначена саме за клопотанням позивача, а при вирішенні спору у даній справі висновок експерта судом не врахований та позивач проти такого не заперечив.

Згідно частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають оплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи при частковому задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначено вище загальний розмір задоволених господарським судом першої інстанції позовних вимог становить 88779359,13 грн.; на суму 423000,00 грн. провадження у справі припинено, таким чином, загалом сума становить 89202359,13 грн.

Відповідно до рахунку № 1548 від 13 травня 2013 року в копії (а.с. 39) позивачем - ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України " сплачено за проведення будівельно технічної експертизи по ухвалі господарського суду Запорізької області від 24.04. 2013 року у справі № 5009/4677/12 всього 17200,00 грн. -витрат, питання щодо розподілу яких позивач просить вирішити відповідно до розміру задоволених господарським судом першої інстанції вимог.

Отже, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 17118,45 грн. витрат, пов'язаних з проведення судової експертизи (88779359,13 грн. х 17200,00 грн./ 89202359,13 грн.)

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Будмаш" та стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи в сумі 17 118,45 грн., відповідно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, п.4 ст.103, п.1 ст.104, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Будмаш" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2014р. у справі №5009/4677/12 змінити, доповнивши абзац 3 резолютивної частини наступним змістом: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Будмаш" (71630, м. Дніпрорудне, Василевський район, Запорізька область, вул. Степова 10-А, ідентифікаційний номер 31146885) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 127, ідентифікаційний код 00032112) 17 118грн. 45 коп. витрат за проведення судової експертизи.»

В решті рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2014р. у справі №5009/4677/12 залишити без змін.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 13.03.2015р.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Медуниця О.Є.