РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015Справа №910/59/15-г

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

до Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 22 395,55 грн.

за участю представників:

від позивача:Невідома Т.М.- представник за довіреністю № 798 від 13.11.2014 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 22 395,55 грн. за договором майнового страхування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.06.2012 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Фольксваген Пассат", державний реєстраційний номер АА 7478 НІ, під керуванням Товстиги С.О. та автомобіля "Фольксваген Транспортер", державний реєстраційний номер АВ 9094 АР, під керуванням Бортнік В.М., внаслідок чого було пошкоджено автомобіль "Фольксваген Пассат", державний реєстраційний номер АА 7478 НІ, що був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна".

06.07.2012 р. позивачем здійснено страхове відшкодування у загальній сумі 22 395,55 грн. на користь СТО страхувальника.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.07.2012 р. у справі № 2601/12789/12 Бортніка В.М. визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність особи, якій належить автомобіль "Фольксваген Транспортер", державний реєстраційний номер АВ 9094 АР, застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (Поліс № АВ/5574287).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач вважає, що до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 06.06.2012 р. в м. Києві.

У позові Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" просить суд стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" суму страхового відшкодування у розмірі 22 395,55 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, через канцелярію суду подав відзив, у якому зазначив про відсутність підстав здійснення виплати ним страхового відшкодування посилаючись на ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки позивач звернувся до нього з заявою для страхової виплати з пропущенням строку.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту АМ № 020357 від 14.06.2011 р., укладеного між ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та Товстигою С.О., застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля "Фольксваген Пассат", державний реєстраційний номер АА 7478 НІ.

06.06.2012 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Фольксваген Пассат", державний реєстраційний номер АА 7478 НІ, під керуванням Товстиги С.О. та автомобіля "Фольксваген Транспортер", державний реєстраційний номер АВ 9094 АР, під керуванням Бортнік В.М., внаслідок чого було пошкоджено автомобіль "Фольксваген Пассат", державний реєстраційний номер АА 7478 НІ.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.07.2012 р. у справі № 2601/12789/12 Бортніка В.М. визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1116/КВ1 від 20.06.2012 р. розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіля "Фольксваген Пассат", державний реєстраційний номер АА 7478 НІ, внаслідок ДТП, склав 21 827,75 грн., а рахунку-фактури СТО № -3 від 22.06.2012 р. - 23 500,00 грн.

На підставі заяви страхувальника від 06.06.2012 р., страхового акту UA0026/L01/02 від 05.07.2012 р., розрахунку страхового відшкодування UA0026/L01/02 від 05.07.2012 р. ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" перерахувало на користь СТО страхувальника суму страхового відшкодування у розмірі 22 395,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3849 від 06.07.2012 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність особи, якій належить автомобіль "Фольксваген Транспортер", державний реєстраційний номер АВ 9094 АР, застрахована у Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/5574287 (ліміт відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику позивач набув право вимоги на страхове відшкодування до винної у ДТП особи відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування".

26.09.2013 р. позивач звертався до відповідача, як страховика винної особи в ДТП, що сталась 06.06.2012 р. в м. Києві із вимогою про досудове врегулювання спору та відшкодування шкоди у сумі 22 395,55 грн., завданої внаслідок ДТП. Вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат й у межах загального строку позовної давності, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

За цими нормами страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

У спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Отже, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу та у межах загального строку позовної давності переходить право вимоги до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки

Вказану позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 р. у справі № 6-112цс13.

За таких обставин до страховика - ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ВАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" за договором майнового страхування з 06.06.2012 р. (від дня настання страхового випадку) у сумі 22 395,55 грн.

Cуд зазначає, що норми законодавства про страхування не покладають на позивача (страховика за договором добровільного страхування) обов'язок звертатися до іншого страховика (відповідача) із заявою про виплату страхового відшкодування, у тому числі, в порядку Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. № 15-рп/2002).

Відповідач хибно посилається на положення ст. 37 вказаного Закону, оскільки в даному випадку між сторонами виникли інші відносини - заміна кредитора у зобов'язанні, а не відносини, що виникають між страховиком та страхувальником на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому, ні порядок визначення суми страхового відшкодування, ні порядок виплати цього відшкодування за вказаним законом у спірних правовідносинах не застосовується.

Полісом № АВ/5574287 яким застрахована цивільно - правова відповідальність винної особи, передбачено, що ліміт відповідальності страховика перед страхувальником становить 50 000,00 грн., а франшиза 510,00 грн.

Отже, відповідальність ВАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" в даному випадку обмежується сумою в 50 000,00 грн. та франшизою - 510,00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, становить 21 885,55 грн. (22 395,55 грн. - 510,00 грн.).

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем в частині виплати страхового відшкодування підтверджується матеріалами справи, позовні вимоги підлягають задоволенню з вирахуванням суми франшизи.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 22 395,55 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 40, ідентифікаційний код 20782312) страхове відшкодування в сумі 21 885 (двадцять одну тисячу вісімсот вісімдесят п'ять) грн. 55 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 40, ідентифікаційний код 20782312) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 785 (одну тисячу сімсот вісімдесят п'ять) грн. 39 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 2 березня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 10 березня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна