ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" березня 2015 р.Справа № 916/5245/14

Господарський суд Одеської області у складі:

Судді Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Штогрин Л.В. (довіреність №13/09-06 від 14.01.2015 р.);

Ліскевич Р.І. (довіреність №90/09-05 від 10.03.2015 р.);

від відповідача: Безсмертний М.В. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Львівського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості до відповідача Приватного підприємства "Будрембізнес" про визнання недійсними додаткових угод до договору, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 26.12.2014 р. Львівський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Будрембізнес"про визнання недійсними додаткових угод до договору. Так, відповідно до змісту позову Львівський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості просив суд, визнати додаткову угоду №б/н від17.01.2014р., укладену між Львівським центром професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості та Приватним підприємством "Будрембізнес" до договору підряду про закупівлю робіт №19/08-01 від 19.08.11 року недійсною та визнати додаткову угоду №2 від 17.01.2014р., укладену між Львівським центром професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості та Приватним підприємством "Будрембізнес" до договору підряду про закупівлю робіт №19/08-01 від 19.08.11 року недійсною.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.12.2014р. було порушено провадження з призначенням справи до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 25.02.2015р. представником відповідача подано клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів, відповідно до ст. 69 ГПК України та клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.02.2015р. продовжено строк вирішення спору по справі на 15 днів до 13.03.2015р.

11.03.2015р. до канцелярії суду позивачем були надані додаткові пояснення по справі.

В судовому засіданні 11.03.2015р. представником відповідача були наданні додаткові пояснення по справі.

11.03.2015р. в судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив:

19 серпня 2011 року між Львівським центром професійно-технічної освіти державної служби зайнятості (надалі - замовник) та Приватним підприємством «Будрембізнес» (надалі - генпідрядник) укладено договір підряду про закупівлю робіт №19/08-01 (надалі - договір), відповідно до п.1.1. якого, за цим договором генпідрядник зобов'язується на свій ризик збудувати і здати у встановлений договором строк об'єкт будівництва- матеріально-технічну базу Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості по вул. Кн. Ольги, 122 у м. Львові відповідно до проектно-кошторисної документації та законодавства України, а замовник зобов'язується надати генпідрядникові будівельний майданчик, передати затверджену проектно-кошторисну документацію та дозвільну документацію, прийняти вказаний вище об'єкт та дозвільну документацію, прийняти вказаний вище об'єкт та оплатити вартість робіт у відповідності до цього договору.

Розділ 13. Договору підряду про закупівлі робіт №19/08-01 від 19.08.2011р. передбачає порядок внесення змін до договору та розірвання. Призупинення робіт і розірвання.

У пункті 13.1. вищевказаного договору передбачено, що внесення змін у договір чи його розірвання допускається тільки за згодою Сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, проте у будь-якому випадку з дотриманням законодавства України. У разі відсутності такої згоди, заінтересована сторона має право звернутися до суду. Внесення змін до Договору оформляються додатковою угодою, про що робиться застереження у цьому договорі.

Відповідно до п 13.2. Договору, сторона договору, яка вважає за необхідне внести зміни у договір чи розірвання його, повинна надіслати пропозицію другій Стороні. Сторона Договору, яка одержала пропозицію про внесення змін у договір або його розірвання, у двадцятиденний строк повідомляє другу сторону про своє рішення. У разі коли сторони не досягли такої згоди, щодо внесення змін у договір або його розірвання чи у разі неодержання відповіді у встановлені Договором строки з урахуванням поштового обігу, заінтересована сторона може звернутися до суду.

За приписами п. 14.1. Договору, всі зміни до цього договору дійсні лише в тому випадку, якщо вони зроблені в письмовій формі і підписані уповноваженими на те представниками обох сторін і скріплені печатками.

Згідно пункту 14.2 Договору, всі додатки і доповнення до цього Договору є невід'ємною його частиною і мають однакову юридичну силу, у разі, якщо вони викладені в письмовій формі і підписані Сторонами та скріплені печатками.

У зв'язку із невиконанням Приватним підприємством «Будрембізнес» договірних зобов'язань Львівський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості подав позовну заяву про повернення суми невикористаного авансу та про спонукання до виконання договірних зобов'язань (на об'єкті будівництва Львівського центру ПТО ДСЗ) та стягнення пені та штрафу в сумі 4 869 716,17 грн.

02.02.2012 року по даній справі у господарському суді Одеської області

порушено провадження у справі. Станом на сьогоднішній день справа розглядається господарським судом Одеської області.

Як зазначає позивач у позовній заяві, до матеріалів вказаної справи додано Додаткову угоду без номера від 17.01.2014 року до договору підряду про закупівлю робіт №19/08-01 від 19.08.11 р. укладену між Львівським центром професійно-технічної освіти державної служби зайнятості та Приватним підприємством «Будрембізнес», та Додаткову угоду за №2 від 17.01.2014 року до договору підряду про закупівлю робіт №19/08-01 від 19.08.11р. укладену між Львівським центром професійно-технічної освіти державної служби зайнятості та Приватним підприємством «Будрембізнес».

Однак, як зазначає позивач, вказані додаткові угоди були укладенні з порушенням норм договору та чинного законодавства, у в'язку із чим Львівський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про визнання додаткової угоди №б/н від17.01.2014р., укладеної між Львівським центром професійно-технічної освіти Державної служби та Приватним підприємством "Будрембізнес" до договору підряду про закупівлю робіт №19/08-01 від 19.08.11 року недійсною та визнання додаткової угоди №2 від 17.01.2014р., укладеної між Львівським центром професійно-технічної освіти Державної служби та Приватним підприємством "Будрембізнес" до договору підряду про закупівлю робіт №19/08-01 від 19.08.11 року недійсною.

В судовому засіданні 25.02.2015р. разом із клопотанням про залучення додаткових документів відповідачем було надано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого, Приватне підприємство «Будрембізнес» просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Так, укладений 19 серпня 2011 року між Львівським центром професійно-технічної освіти державної служби зайнятості та Приватним підприємством «Будрембізнес» укладено договір підряду про закупівлю робіт №19/08-01 є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов'язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 Цивільного Кодексу України передбачено, що правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

У ст.22 Постанови ВСУ від 06.11.2009 року за №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено: для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Постановою Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 року №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» передбачено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон повязує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

У п.п. 2.5., 2.5.1. вищевказаної Постанови зазначено: правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших. У зв'язку з цим господарським судам слід мати на увазі, що визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Тому для такого визнання, як правило, не має значення, чи усвідомлювали (або повинні були усвідомлювати) сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину; винятки з цього правила можливі, якщо вони випливають із закону (див., зокрема, абзац шостий підпункту 3.3, підпункт 3.6 і підпункт 3.7 пункту 3 цієї постанови);

Пунктом 2.6. Постановою Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 року №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 207 ГК України господарське зобов'язання . визнане судом недійсним. Також вважається недійсним з моменту його виникнення.

У силу припису ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочину.

Львівський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості вважає, що додаткова угода без № від 17 17.01.2014 року до Договору підряду про закупівлю робіт №19/08-01 від 19.08.11 року та Додаткова угода № 2 від 17.01.2014 року до договору підряду про закупівлю робіт №19/08-01 від 19.08.11 року укладенні з порушенням норм чинного законодавства та такими, що укладені в супереч діючому законодавству України.

Умови та порядок укладання Договору підряду регулюються нормами Цивільного Кодексу України, Господарським Кодексом України, Постановою КМУ від 1.08.2005 року №668 «Про затвердження загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві».

У Постанові КМУ від 01.08.2005 року №668 «Про затвердження загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» виокремленими розділ у якому передбачена процедура внесення змін у договір підряду та його розірвання.

Відповідно до п.2 ст.117 вищезазначеної постанови, внесення змін у договір підряду оформляються додатковою угодою, про що робиться застереження у договорі підряду.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, жодних застережень у договорі підряду про закупівлі робіт №19/08-01 від 19.08.2011р. не має.

Статтею 118 зазначеної Постанови визначено, що сторона договору підряду, яка вважає за необхідне внести зміни у договір підряду чи розірвати його, повинна надіслати відповідну пропозицію другій стороні. Сторона договору, яка одержала пропозицію про внесення змін у договір підряду або розірвання його, у двадцятиденний строк повідомляє другу сторону про своє рішення.

Із даною нормою постанови кореспондується п 13.2. Договору, відповідно до якого, сторона договору, яка вважає за необхідне внести зміни у договір чи розірвання його, повинна надіслати пропозицію другій Стороні. Сторона Договору, яка одержала пропозицію про внесення змін у договір або його розірвання, у двадцятиденний строк повідомляє другу сторону про своє рішення. У разі коли сторони не досягли такої згоди, щодо внесення змін у договір або його розірвання чи у разі неодержання відповіді у встановлені Договором строки з урахуванням поштового обігу, заінтересована сторона може звернутися до суду.

У запереченні на позовну заяву, відповідач зазначає, що ним була дотримана процедура внесення змін до договору підряду про закупівлю робіт №19/08-01 від 19.08.20011року та правомірності укладання вищевказаних додаткових угод. Однак дані посилання не судом до уваги не приймаються з огляду на те, що відповідачем не надано суду доказів направлення пропозицій позивачу про внесення змін до договору підряду про закупівлю робіт №19/08-01 від 19.08.20011року, натомість позивачем на спростування даного посилання зазначено про відсутність додаткових угод у Львівському центрі професійно-технічної освіти державної служби зайнятості та відсутність пропозиції про внесення змін до договору підряду про закупівлю робіт №19/08-01 від 19.08.2011року, а також відсутній реєстраційний запис даних додаткових угод у журналі реєстрації договорів, угод (господарських, операційних, трудових, та інших).

Крім того, згідно із п.17 Постанови КМУ від 01.08.2005 року №668 «Про затвердження загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві», строки виконання робіт (будівництва об'єкта) встановлення договором підряду визначаються датою їх початку та закінчення. Невідємною частиною договору підряду є календарний графік виконання робіт, в якому визначаються дати початку та закінчення всіх видів (етапів, комплексів) робіт, передбачених договором підряду.

В п.2 Додаткової угоди №б/н до Договору підряду про закупівлю робіт М19/08-01 від 19.08.2011 року передбачено про те, що: «Сторони договору дійшли згоди щодо необхідності внесення змін до календарного графіку виконання робіт та прийняття його у новій редакції, що додається до цієї додаткової угоди».

Проте, ПП «Будрембізнес» календарного графіку виконання робіт у новій редакції, що є невідємною частиною даної додаткової угоди, суду надано не було.

Враховуючи вищезазначене, дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32,33,43,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Львівського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості до відповідача Приватного підприємства "Будрембізнес" - задовольнити.

2.Визнати додаткову угоду №б/н від17.01.2014р., укладену між Львівським центром професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості (79060, м. Львів, вул. Княгині Ольги, 122; ) та Приватним підприємством "Будрембізнес" (65091, м. Одеса, вул. Єлісаветинська, буд. 9; ) до договору підряду про закупівлю робіт №19/08-01 від 19.08.11 року - недійсною.

3.Визнати додаткову угоду №2 від 17.01.2014р., укладену між Львівським центром професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості (79060, м. Львів, вул. Княгині Ольги, 122; ) та Приватним підприємством "Будрембізнес" (65091, м. Одеса, вул. Єлісаветинська, буд. 9; ) до договору підряду про закупівлю робіт №19/08-01 від 19.08.11 року - недійсною.

4. Стягнути з Приватного підприємства "Будрембізнес" (65091, м. Одеса, вул. Єлісаветинська, буд. 9; ) на користь Державного бюджету України (р/р 3008 отримувач УДКСУ у м. Одесаі , банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області МФО 828011 код класифікації: 22030001) судові витрати в розмірі 2 436 /дві тисячі чотириста тридцять шість/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 16 березня 2015 р.

Суддя Ю.О. Зайцев