РІШЕННЯ

"12" березня 2015 р.Справа № 921/37/15-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балмікс", вул. Ст. Бандери, 11, м. Новояворівськ, Яворівський район, Львівська область, 81053

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Тернопільський комбінат по виробництву шляхово - будівельних матеріалів", вул. Микулинецька, 76, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, 47724

про cтягнення заборгованості в сумі 219 654,85 грн., з яких: 171310,02 грн. - сума основного боргу, 37345,58 грн. - сума інфляційного збільшення заборгованості, 10999,25 грн. - сума 3% річних.

За участю представників сторін:

позивача - не з'явився.

відповідача - не з'явився.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Балмікс" вул. Ст. Бандери, 11, м. Новояворівськ, Яворівський район, Львівська область, 81053 звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Тернопільський комбінат по виробництву шляхово - будівельних матеріалів", вул. Микулинецька, 76, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, 47724 про cтягнення заборгованості в сумі 219 654,85 грн., з яких: 171310,02 грн. - сума основного боргу, 37345,58 грн. - сума інфляційного збільшення заборгованості, 10999,25 грн. - сума 3% річних.

У судовому засіданні, яке відбулось 26.02.2015р., уповноважений представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі і з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, витребуваних документів не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 12.03.2015р. для надання можливості відповідачу подати витребувані судом документи та прийняти участь у розгляді справи.

Враховуючи, що участь представників учасників судового процесу не визнавалася судом обов'язковою, брати участь в судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України, поданих доказів є достатньо для розгляду заяви, відповідно, спір розглянуто у відповідності до ст. 75 ГПК України по наявних у справі матеріалах.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки;

- 02.12.2011р. між Публічним акціонерним товариством "Тернопільський комбінат по виробництву шляхово - будівельних матеріалів" (надалі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балмікс" (надалі - Виконавець) укладено договір № 180 (надалі - Договір) про надання послуг, згідно з умовами якого Виконавець зобов'язався на свій страх і ризик надати Замовнику послуги по будівництву полігону твердих побутових відходів для міста Новояворівська Яворівського району Львівської області в об'ємах і цінах визначених у Додатку №1 до цього Договору, а Замовник в свою чергу - прийняти і оплатити надані послуги , керуючись умовами даного Договору (п. 1.1 Договору);

- згідно цього Договору, Виконавець надає Замовнику наступні послуги: послуги по розробці ґрунту, послуги з улаштування даху, послуги по улаштуванні фундаментів, послуги по улаштуванні муруванні стін та інших конструкцій, послуги п улаштуванні перекриття, послуги по улаштуванні виробів з дерева, послуги по улаштуванні будматеріалів (п. 1.2 Договору);

- договірна ціна робіт , що доручаються Виконавцю, наведена у додатку № 1 до цього Договору ( п. 2.1 Договору );

- Виконавець відповідає за кількість, якість і комплектність ресурсів, на ньому лежить ризик їх випадкової врати чи пошкодження, і до моменту відшкодування їх вартості Замовником вони залишаються власністю Виконавця ( п. 5.1 Договору);

- сторони погодили, що замовник зобов'язується здійснювати розрахунки за фактичне надання послуг Виконавця протягом 5 днів на підставі "Актів надання послуг" ("Актів виконаних робіт") та "Довідок надання послуг " ("Довідок про вартість виконаних робіт") (п. 8.2 Договору);

- за несвоєчасне або неналежне виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором, винна сторона сплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов'язання за кожний день прострочення (п. 11.2 Договору);

- крім сплати неустойки винна сторона компенсує іншій стороні збитки, зумовлені невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов'язань за Договором (п. 11.3 Договору).

02.12.2011р. підписано Додатки №1/1, 1/2, 1/3 до Договору №180 від 02.12.2011р., згідно яких Сторони погодили перелік послуг та їх загальну вартість, що становить 150 409,22 грн.

На виконання умов Договору та Додатків до нього Виконавець надав послуги та використав в процесі їх надання матеріали на загальну суму 235 380 грн 02 коп., що підтверджується накладною №8 від 30.12.2011р., довіреністю №373 від 30.12.2011р., а також актами приймання-передачі виконаних послуг від 29.12.2012р. на суму 5388,03 грн, від 29.12.2012р. на суму 43083,81 грн, від 29.12.2012р. на суму 101 937,38 грн. підписаними представниками сторін та скріпленими відтисками їх круглих печаток (без будь - яких зауважень).

19.06.2014р. позивачем на адресу відповідача надіслано лист № 40 з вимогою оплати заборгованості, вручене йому 20.06.2014р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення форми №119. Також, 01.10.2014р. на адресу Замовника надіслано лист №65 від 01.10.2014р. (з долученим до нього актом звірки взаємних розрахунків) з вимогою провести звірку взаємних розрахунків, що підтверджується описом вкладення у цінний лист ф. 107 від 01.10.2014р. та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який свідчить про одержання вказаного листа відповідачем 09.10.2014р. Крім того, 16.12.2014р. відповідачу надіслано претензію №76 від 16.12.2014р., у якій позивач просить перерахувати заборгованість сумі 171 310,02 грн. на його рахунок протягом 5 робочих днів з дня отримання даної претензії, факт надіслання якої підтверджується копією фіскального чеку від 16.12.2014р. за №4177. Водночас, матеріали справи свідчать, що відповідач суму заборгованості за поставлений згідно умов Договору товар та надані послуги оплатив частково, будь-яких пояснень з цього приводу не надав та звірку взаємних розрахунків не провів.

Заявляючи позов про стягнення 2190654,85 грн. заборгованості, позивач як на підставу заявлених ним вимог посилається на те, що відповідач без зауважень та заперечень прийняв надані йому згідно з умовами Договору №180 від 02.12.2011р. по актах приймання-передачі виконаних послуг послуги та отримав матеріальні ресурси, використані в процесі їх (послуг) надання, згідно зазначеної вище накладної, однак, порушив взяті на себе зобов'язання в частині оплати їх вартості.

Оцінивши зібрані у справу докази та дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке:

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як випливає із матеріалів справи, сторони підписали документи (договори), спрямовані на виникнення, зміну або припинення взаємних прав та обов'язків і ці документи дали можливість їм зрозуміти, відносно саме чого вони дійшли згоди і на яких конкретних умовах бажали будувати свої відносини.

Договір надання послуг, що відбувся між сторонами у справі, регламентується главою 63 Цивільного кодексу України, ст. 901 якої встановлює, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на встановлені судом обставини та норми чинного законодавства, що регулює взаємовідносини сторін у справі, суд дійшов висновку, що договір надання послуг №180 від 02.12.2011р. є таким, що відбувся, оскільки предмет його є чітко визначеним, що дає змогу зрозуміти, що саме розраховував отримати Замовник за договором і планує виконати та надати йому Виконавець, крім того, договір не змінений і не розірваний, а тому вимоги позивача є правомірно заявленими.

Відповідно до ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Як свідчать подані позивачем докази, зокрема, накладна №8 від 30.12.2011р., довіреність №373 від 30.12.2011р., а також акти приймання-передачі виконаних послуг від 29.12.2012р. на суму 5388,03 грн, від 29.12.2012р. на суму 43083,81 грн, від 29.12.2012р. на суму 101 937,38 грн. (підписані представниками сторін та скріплені відтисками їх печаток), відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості наданих Замовнику згідно договору №180 від 02.12.2011р. послуг по будівництву полігону твердих побутових відходів для міста Новояворівська Яворівського району Львівської області в повному обсязі не виконав, а провів лише часткову оплату ( що підтверджують долучені до матеріалів справи копії банківських виписок по рахунку ТзОВ "Балмікс" за 07.12.2011р., 16.12.2011р., 26.12.2011р., 18.01.2012р.), допустивши заборгованість станом на 14.01.2015р. (дата звернення до суду) в сумі 171 310 грн 02 коп.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

- господарський суд, проаналізувавши розрахунок нарахованої позивачем суми втрат від інфляції, прийшов до висновку, що, з врахуванням часткових оплат та періоду її нарахування з січня 2013р. по листопад 2014р., вона становить 37 345 грн. 58 коп., а три відсотки річних від простроченої суми за період з 05.01.2012р. по 30.12.2014р. складають 10 999 грн 25 коп.

Приймаючи до уваги, що в процесі судового розгляду спору відповідачем не подано, а судом не здобуто жодних доказів, які б свідчили про погашення заявленої суми позову, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Балмікс", вул. Ст. Бандери, 11, м. Новояворівськ, Яворівський район, Львівська область про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Тернопільський комбінат по виробництву шляхово - будівельних матеріалів", вул. Микулинецька, 66, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область 219 654 грн 85 коп. заборгованості, з яких: 171 310 грн 02 коп. боргу, 37 345 грн 58 коп. інфляційних та 10 999 грн 25 коп. 3% річних, підлягають до задоволення як такі, що доведені позивачем у відповідності із ст.ст. 33-34 ГПК України належними і допустимими доказами та неоспорені відповідачем.

Судові витрати, у відповідності з вимогами ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Тернопільський комбінат по виробництву шляхово - будівельних матеріалів", вул. Микулинецька, 76, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область , ідент. код 05398154:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Балмікс", вул. Ст. Бандери, 11, м. Новояворівськ, Яворівський район, Львівська область , ідент. код. 13821684 - 171 310 (сто сімдесят одну тисячу триста десять) грн 02 коп. боргу, 37 345 (тридцять сім тисяч триста сорок п'ять) грн. 58 коп. інфляційних, 10 999 (десять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн 25 коп. 3% річних та 4393 (чотири тисячі триста дев'яносто три) грн. 10 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після вступу рішення у законну силу.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 16.03.2015р.

Суддя Н.М. Бурда