ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2015 р.Справа № 922/929/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєві О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський завод трубопровідної арматури "МАРШАЛ", м. Луганськ
до Державного закладу "Луганський державний медичний університет", м. Рубіжне
про стягнення 151943,48 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Мілоградський О.О., дов. № 1 від 05.02.2015 року

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 133659,60 грн. основного боргу, 15867,03 грн. пені та 2416,85 грн. 3% річних за договором про закупівлю послуг № 30 від 18 квітня 2014 року.

Враховуючи, що заяв та клопотань представниками сторін не заявлено, суд починає розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі суду не надав.

Разом з цим, 04 березня 2015 року до суду повернулося повідомлення про вручення відповідачу судової ухвали про порушення провадження у справі № 922/929/15.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач - Державний заклад "Луганський державний медичний університет" належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статтею 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, судом встановлено наступне.

18 квітня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганський завод трубопровідної арматури "МАРШАЛ" (позивачем, виконавцем) та Державним закладом "Луганський державний медичний університет" (відповідачем, замовником) був укладений договір про закупівлю послуг № 30, згідно якого виконавець зобов*язався з 01 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року надавити замовнику послуги, пов*язані з особистою безпекою (послуги охоронців), найменування, кількість, вартість послуги зазначені у додатку до договору - калькуляції. Ціна договору складає 1185690,00 грн., з ПДВ.

Відповідно до пункту 4.1, та пункту 4.3. договору про закупівлю послуг № 30 розрахунки проводяться шляхом безготівкової оплати замовником після пред*явлення виконавцем рахунка на оплату послуги та акту виконаних робіт поетапно. Замовник здійснює оплату шляхом перерахування суми платежу на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10 днів з моменту надання акту виконаних робіт.

Згідно пункту 6.4.1 договору про закупівлю послуг від 18 квітня 2014 року виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач прийняті зобов*язання виконав та надав Державному закладу "Луганський державний медичний університет" послуги з охорони, що підтверджується оформленими належним чином актами надання послуг: акт здачі-приймання робіт № 48 від 05 травня 2014 року на суму 129348,00 грн,, акт здачі-приймання робіт № 51 від 02 червня 2014 року на суму 133659,60 грн, та акт здачі-приймання робіт № 61 від 23 червня 2014 року на суму 129348,00 грн,

Відповідач оплату наданих послуг не здіснив, у зв*язку з чим у Державного закладу "Луганський державний медичний університет" перед позивачем утворилася сума основного боргу у розмірі 133659,60 грн.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов*язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов*язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг на плату, замовник зобов*язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України суб*єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов*язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов*язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов*язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальнодержавного інтересу.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 133659,60 грн. задовольнити.

Відповідно до пункту 7.1. договору про закупівлю послуг № 30 у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов*язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та цим договором.

Згідно Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових хобов*язань" від 22 листопада 1996 року № 543/96ВР відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми недоплати, розрахованої за кожен день прострочення платежу.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим кодексом, іншими законами та договором.

За змістом статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статтей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 15867,03 грн. пені задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2416,85 грн. задовольнити.

Згідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 15, 16, 509, 525, 526, 539, 610, 611, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, статтями 193, 216, 217, 230, 232 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 4-3, 12, 22, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного закладу "Луганський державний медичний університет" (93000, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Будівельників, буд. 32, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський завод трубопровідної арматури "МАРШАЛ" (91054, м. Луганськ, вул. Монтажна, буд. 13, рахунок 0787 в АТ "ОТП Банк", м. Київ, МФО 300528, ) 133659,60 грн. основного боргу, 15867,03 грн. пені, 2416,85 грн. 3% річних за договором про закупівлю послуг № 30 від 18 квітня 2014 року та 3040,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.03.2015 р.

Суддя П.В. Хотенець