РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015Справа №910/22192/14

За позовом Державного підприємства "Український інститут промислової власності"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічні переклади"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна фінансова інспекція України

про стягнення грошових коштів

Головуючий суддя Цюкало Ю.В.

Суддя Нечай О.В.

Суддя Селівон А.М.

Представники сторін:

від позивача: Ніколаєнко Д.О. (за довіреністю від 25.12.2014);

від відповідача: Валько І.В. (за довіреністю від 11.09.2014);

від третьої особи: Конепуда Д.В. (за довіреністю від 23.01.2015).

У судовому засіданні 02 березня 2015 року відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

14 жовтня 2014 року Державне підприємство "Український інститут промислової власності" (позивач) подало до канцелярії Господарського суду міста Києва на розгляд судом позовну заяву б/н від 13.10.2014 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічні переклади" (відповідач), про відшкодування заподіяних збитків на суму 7 828 432,98 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2014р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/22192/14. Розгляд справи призначено на 17.11.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2014р. відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 08.12.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2014р. суд ухвалив розгляд справи №910/22192/14 здійснити колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 08.12.2014р. для колегіального розгляду справи визначено наступний склад суду: суддя Цюкало Ю.В. (головуючий), суддя Ломака В.С., суддя Селівон А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2014р. вищезазначеною колегією суддів справу №910/22192/14 прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 19.01.2015 року.

В судовому засіданні 19.01.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 02.02.2015р.

Судове засідання, призначене на 02.02.2015р., не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Ломаки В.С. у відпустці.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 р. по справі № 910/22192/14, у зв'язку із перебуванням судді Ломаки В.С. у відпустці, для колегіального розгляду справи визначено наступний склад суду: суддя Цюкало Ю.В. (головуючий), суддя Нечай О.В., суддя Селівон А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 року прийнято до провадження колегії суддів справу №910/22192/13 за позовом Державного підприємства "Український інститут промислової власності" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічні переклади", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна фінансова інспекція України про стягнення грошових коштів. Призначено розгляд справи у судовому засіданні на 02.03.2015 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника представників позивача, відповідача та третьої особи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.02.2003 року між Державним підприємством «Український інститут промислової власності» (надалі - Замовник) та Колективним підприємством «Київська редакція перекладів науково-технічної літератури та документації (далі - Виконавець) (разом - сторони) було укладено Договір № 118/2203І на виконання комплексу робіт для потреб закладу експертизи (надалі - Договір, належним чином завірена копія якого долучена до матеріалів справи).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Виконавець зобов'язується за завданням Замовника виконувати комплекси робіт:

1.1.1.Перший комплекс робіт:

- виготовлення письмових перекладів бібліографічних даних, назв патентів та рефератів до патентів України на винаходи на дві мови - відповідно українську або російську, а також англійську згідно Договорів-доручення Державного департаменту інтелектуальної власності;

- у разі відсутності рефератів до патентів України на винаходи, Виконавець зобов'язується складати такі реферати та виготовляти їх переклади;

- контроль результатів перекладу, їх упорядкування та завантаження до бази даних.

1.1.2. Другий комплекс робіт:

- аналіз інформаційних джерел та формування іноземною мовою відомостей (реферат, резюме, анотація тощо) стосовно інформаційних джерел для їх подальшого перекладу українською мовою;

- виготовлення перекладів визначених відомостей з інформаційних джерел для формування баз даних, електронного інформаційно-довідкового фонду експертизи та інших для потреб закладу експертизи з іноземних мов на українську мову;

- контроль результатів перекладу, їх упорядкування та завантаження до бази даних.

Позивач стверджує, що через завищення відповідачем заробітної плати та витрат, пов'язаних з оплатою послуг банку, які були включені до вартості актів на виконання послуг з перекладів та формування інформаційних файлів, що було виявлено під час здійснення перевірки Державної фінансової інспекцією України, у відповідача виникло зобов'язання відшкодувати збитки позивачу в розмірі 7 828 432,98 грн.

Відповідач із позовом не погодився і звернувся до суду із відзивом, у якому вказує, що послуги за договором були надані позивачу належним чином, крім цього, зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів завдання останньому збитків внаслідок порушення договірних зобов'язань.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, колегія суддів приходить до висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір укладений між сторонами містить в собі елементи як договору підряду, так і договору про надання послуг.

За ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, 01.02.2003 року між сторонами було укладено Договір № 118/2203І на виконання комплексу робіт для потреб закладу експертизи. Відповідно до п. 1.1. Договору, Виконавець зобов'язується за завданням Замовника виконувати комплекси робіт:

1.1.1.Перший комплекс робіт:

- виготовлення письмових перекладів бібліографічних даних, назв патентів та рефератів до патентів України на винаходи на дві мови - відповідно українську або російську, а також англійську згідно Договорів-доручення Державного департаменту інтелектуальної власності;

- у разі відсутності рефератів до патентів України на винаходи, Виконавець зобов'язується складати такі реферати та виготовляти їх переклади;

- контроль результатів перекладу, їх упорядкування та завантаження до бази даних.

1.1.2. Другий комплекс робіт:

- аналіз інформаційних джерел та формування іноземною мовою відомостей (реферат, резюме, анотація тощо) стосовно інформаційних джерел для їх подальшого перекладу українською мовою;

- виготовлення перекладів визначених відомостей з інформаційних джерел для формування баз даних, електронного інформаційно-довідкового фонду експертизи та інших для потреб закладу експертизи з іноземних мов на українську мову;

- контроль результатів перекладу, їх упорядкування та завантаження до бази даних.

Згідно з п. 3.1., 3.2., 3.3. Договору, вартість виконаних робіт встановлюється відповідно до «Розрахунків вартості» (Додаток 2, 3, 4).

Додатковими угодами від 20.12.2004 року, 03.05.2006 року, 06.05.2006 року, 28.02.2007 року, 29.01.2008 року, 30.01.2009 року, 17.05.2012 року було внесено зміни до Договору № 118/20031 від 01.12.2003 року на виконання комплексу робіт для потреб закладу експертизи, в тому числі щодо вартості виконаних робіт (копії документів в справі).

Відповідно до п.п. 2.1.5., 2.1.6. Договору, Замовник зобов'язався приймати роботу від Виконавця з підписанням актів прийому-передачі виконаних робіт з зазначенням номеру випуску та номеру комплекту матеріалів до нього, згідно реєстру передачі інформації, оплачувати виконану роботу у відповідності до підписаних сторонами актів прийому-передачі виконаних робіт.

Замовник протягом 5-ти банківських днів з дати підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, зазначеного у п. 2.2.4., перераховує Виконавцю суму, що підлягає до перерахування в акті (п. 3.6. Договору).

Позивачем не заперечується, що відповідачем були виконанні роботи за Договором № 118/2203І від 01.02.2003 року, а останнім прийнято вказані роботи, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (копії актів в справі).

Відповідно до п. 4.4. Договору, Замовник зобов'язаний протягом 3 робочих днів надати Виконавцю підписаний акт прийому-передачі виконаних робіт або мотивовану відмову від прийняття робіт. У випадку мотивованої відмови Замовника сторони складають двосторонній акт з переліком необхідних доробок та термінів їх виконання.

Доказів відмови від прийняття робіт за Договором № 118/2203І на виконання комплексу робіт для потреб закладу експертизи від 01.02.2003 року, позивачем надано не було.

Однак, в Акті ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Український інститут промислової власності» за період з 01.07.2011 року по 31.01.2014 року № 03-21/2/76 від 07.05.2014 року зазначено, що ТОВ «Науково-технічні переклади» завищено вартість виконаних послуг з перекладів та формування інформаційних файлів за період 01.07.2011 року по 31.12.2013 року на загальну суму 7 828 432,98 грн. (з ПДВ), що призвело до матеріальної шкоди ДП «УІПВ» на вказану суму (копія витягу з акту в справі).

За приписами частини першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та визначено, що особа, якій їх завдано, має право на їх відшкодування.

Згідно частини другої статті 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Із встановлених судами обставин справи вбачається, що у даному випадку правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі змішаного Договору, в якому сторони вільно на власний розсуд визначили об'єм робіт, що підлягають виконанню, та їх вартість, оскільки відповідно до наведених вимог законодавства ці умови є обов'язковими для сторін, тому вони були ними виконані.

При цьому, матеріали справи не містять доказів заявлення позивачем зауважень до відповідача щодо наявності будь-яких відступів від умов Договору, у тому числі щодо ціни робіт, указаній в Договорі. Також матеріали справи не містять доказів наявності між сторонами спору з приводу наявності недоліків у виконаній роботі.

Таким чином, оскільки між сторонами у справі було укладено Договір, а грошові кошти, які заявник просить стягнути з відповідача отримано останнім як оплату належно виконаних за Договором робіт, то такі кошти набуто за наявності правової підстави - договору і вони не можуть вважатися збитками.

Крім цього, акт ревізії Державної фінансової інспекції України, на який посилається позивач, не встановлює в розумінні ст. 35 Господарського процесуального України обставини завишення ціни у Договорі, яка не потребує доведення. Цей акт також не є встановленою законом підставою для виникнення у відповідача безумовного обов'язку повернути зазначену в акті розмір грошових коштів.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.03.2015р.

Головуючий суддя Цюкало Ю.В.

Суддя Нечай О.В.

Суддя Селівон А.М.