УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.03.2015Справа № 910/6062/15-г

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констант Груп"

про стягнення 270 486,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 08-03-12/3678 від 12.03.2015 р. (вх. № 6062/15 від 13.03.2015 р.) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином-суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону.

Особа, яка є представником, повинна мати належним чином посвідчені повноваження на ведення справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб у господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, надають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище (ч. 2 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України).

Повноваження керівників юридичних осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє посадове чи службове становище. До таких документів відносять накази (чи інші аналогічні документи) про призначення на посаду, протоколи зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної особи, в яких містяться повноваження посадових чи службових осіб, що беруть участь у справі як представники цих осіб.

З поданої позовної заяви вбачається, що її підписано "представником НАСК "Оранта" (довіреність від 29.01.2015 р. № 08-03-25/21-15)" О.Л.Кучмою.

При цьому до позовної заяви додано копію довіреності від 29.01.2015 р. № 08-03-25/21-15, яка видана Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" в особі Тимчасового виконувача обов'язків Голови Правління НАСК "Оранта" В.М.Грищенко.

Натомість серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні жодні докази, які б станом день подання позову до суду підтверджували посадове становище В.М.Грищенко як Тимчасового виконувача обов'язків Голови Правління НАСК "Оранта", як-то: наказ про призначення на посаду, установчі документи юридичної особи позивача, довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців. А рівно, до позовної заяви не додано доказів, які б свідчили про те, що В.М.Грищенко наділений достатнім обсягом повноважень для того, щоб видавати за своїм підписом довіреності на представництво інтересів Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА".

За таких обставин суду не доведено, що позовну заяву Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" підписано уповноваженою на те особою.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У якості доказу на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення № 12123 від 05.03.2015 р. на суму 5409,72 грн.

Натомість, в порушення Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 (далі - Інструкція), платіжне доручення № 12123 від 05.03.2015 р. не підписане відповідальними особами позивача та не скріплене відбитком його печатки.

Зокрема, у відповідності до п. 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Згідно додатку 2, 8 Інструкції, для заповнення реквізиту № 40 платіжного доручення (М.П.) ставиться відбиток печатки платника, зразок якої заявлений банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки; для реквізиту № 41 (підписи платника) ставляться підписи (підпис) відповідальних осіб платника, які повноважені розпоряджатися рахунком і зразки підписів яких заявлені банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки.

Отже, платіжне доручення № 12123 від 05.03.2015 р. не приймається судом у якості належного доказу сплати судового збору у встановленому порядку, а у суду відсутні підстави вважати, що позивач дотримався приписів п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Таким чином, позовна заява № 08-03-12/3678 від 12.03.2015 р. не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега