РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015Справа №910/23194/14

За позовом: Концерну "Військторгсервіс" (вул. Молодогвардійська, 28-А, м. Київ, 03151)
до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець Лавренюк Олена Григорівна ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 )
про визнання незаконним та скасування рішення
Судді: Селівон А.М. (головуючий)
Спичак О.М.
Нечай О.В.
Представники сторін:
від позивача: Плахтій О.І., довіреність № 456 від 11.11.14 р.
від відповідача: Баран М.Ф. , довіреність № 456 від 11.11.14 р.
від відповідача: Пушницький О.О. , довіреність № б/н від 13.01.14 р.
Від третьої особи: Полонська А.Б., довіреність № 233 від 10.11.14 р.
Вільний слухач: Михайліченко Г.М.

В судовому засіданні на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Концерн "Військторгсервіс" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України про визнання незаконним та скасування рішення конкурсної комісії Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України про визначення Фізичної особи - підприємця Лавренюк О.Г. переможцем конкурсу на право укладення договору оренди нерухомого військового майна нежитлових приміщень площею 133,0 км. м. будівлі № 9 магазину та чайної інв. № 10310008 військового містечка № 64, розташованих за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, оформленого протоколом № 11 засідання комісії з проведення конкурсів від 16 жовтня 2014 року, а також про стягнення 1 218,00 грн. витрат зі сплати судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилається на порушення порядку та умов проведення конкурсу на право укладання договорів оренди нерухомого військового майна, внаслідок чого вищевказане спірне рішення конкурсної комісії Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України не відповідає приписам законодавства, отже підлягає визнанню недійсним та скасуванню в судовому порядку.
Крім того, до позовної заяви позивачем додана заява про забезпечення позову б/н від 23.10.14 р., в якій позивач просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати дії щодо укладення договорів оренди нерухомого військового майна - нежитлових приміщень площею 133,0 кв.м в будівлі № 9 магазину та чайної інв. № 10310008 військового містечка № 64 за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6 до моменту вирішення справи Господарським судом міста Києва.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2014 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/23194/14, розгляд справи призначено на 11.11.2014.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 розгляд справи відкладено на 04.12.2014, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Фізичну особу-підприємця Лавренюк Олену Григорівну.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2014 продовжено строк розгляду спору на п`ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 30.12.2014 р..
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.12.2014 р. призначено колегіальний розгляд справи № 910/23194/14 у складі трьох суддів.
Розпорядженням голови Господарського суду міста Києва від 30.12.2014 для розгляду справи № 910/23194/14 визначено колегію суддів у складі: Селівон А.М. (головуючий), Спичак О.М., Цюкало Ю.В..
Ухвалою суду від 30.12.14 р. справу прийнято до провадження у визначеному складі суду, розгляд справи призначено на 03.02.15 р..
В судовому засіданні з 03.02.15 р. до 18.02.15 р. оголошувалась перерва на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.
Судове засідання, призначене на 18.02.15 р. не відбулось у зв`язку перебування судді Цюкало Ю.В. у відрядженні.
Розпорядженням заступника голови господарського суду міста Києва від 18.02.15 р. в зв`язку з перебуванням судді Цюкало Ю.В. у відрядженні справу передано для розгляду у складі колегії судді Селівон А.М. (головуючий), Спичак О.М., Нечай О.В..
Ухвалою суду від 18.02.15 р. справу прийнято до розгляду у визначеному складі суду, в судовому засіданні з 18.02.15 р. по 10.03.15 р. на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва.
В судові засідання 03.02.15 р., 18.02.15 р. та 10.03.15 р. з`явились уповноважені представники позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
В поданому до початку судового засідання на виконання вимог ухвали суду від 27.10.14р. через канцелярію суду 07.11.14 р. відзиві № 292/2904 від 06.11.14 р. на позовну заяву відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що опубліковане за поданням Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України в газеті "Відомості приватизації" від 13.08.14 року № 32 (829) оголошення про проведення конкурсу на право укладення договору оренди нерухомого військового майна нежитлових приміщень площею 133,0 км. м. будівлі № 9 магазину та чайної інв. № 10310008 військового містечка № 64, розташованих за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, містило конкретний перелік документів, обов`язкових до подання учасником конкурсу, в який не входив проект договору оренди, що, на думку відповідача, не суперечить Порядку та умовам проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства оборони України від 26.07.2000 року № 1549/241, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.08.00 р. за № 490/4711.
Крім того, за твердженням відповідача, враховуючи той факт, що під час роботи комісії виникли певні питання щодо поданих учасниками документів, зокрема, розбіжності щодо тлумачення вимог чинного законодавства, а також у зв`язку з поданими учасниками конкурсу скаргами комісія звернулась у відповідності до п.2.5 Порядку та умов проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна за роз`ясненнями до Фонду державного майна України та Головного квартирно експлуатаційного управління Збройних Сил України з листами № 292/2341 від 04.09.14 р. та № 292/2336 від 03.09.14 р. відповідно. При цьому згідно протоколу № 10 від 03.09.14 р. засідання комісії оголошення переможця було запропоновано здійснити після отримання відповідних відповідей.
Приймаючи до уваги зміст отриманих позивачем відповідей, а саме листа РВ ФДМ України по місту Києву № 30-04/11202 від 07.10.14 р. та листа ГКЕУ ЗС України № 303/1/6/849 від 02.10.14 р., копії яких наявні в матеріалах справи, за якими при передачі в оренду нерухомого військового майна позивачу запропоновано при проведенні конкурсу на право укладення договору оренди військового майна керуватися вимогами Порядку та умовами проведення конкурсів, на думку відповідача, комісією було прийнято у відповідності до приписів чинного законодавства рішення про визнання переможцем конкурсу Фізичну особу - підприємця Лавренюк О.Г. згідно п.1.3 Порядку та умов проведення конкурсів як учасника, який запропонував найвищу орендну плату та заявою від 26.08.14 р. погодився з усіма умовами конкурсу, зобов`язавшись їх виконувати своєчасно та в повному обсязі.
До початку судового засідання 28.11.2014 третьою особою через канцелярію суду подано письмові пояснення, в яких зазначено, що посилання позивача на порушення комісією з проведення конкурсів порядку та умов проведення конкурсу, не знаходить свого законодавчого підтвердження, оскільки його порядок та умови здійснювалися і визначалися відповідно до норм чинних нормативно-правових актів України. Зазначене також підтверджується листом № 30-04/11202 від 07.10.2014 регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, в якому зазначено, що матеріали, необхідні для участі у конкурсі на право оренди військового майна, чітко визначені у п. 3.2 наказу Фонду державного майна України, Міністерства оборони України № 1549/241 від 26.07.2000 із змінами та доповненнями від 26.12.2002 за № 2287/431 Про затвердження Порядку та умов проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна. Також третя особа у даних поясненнях посилається на те, що на підтвердження своєї платоспроможності ФОП Лавренюк О.Г. було подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2013 рік, а також заяву, в якій зазначено, що остання працює, має 2-х кімнатну квартиру, земельну ділянку 0,2260 га та грошові збереження, що на запит суду може бути нею підтверджено. Також третьою особою звернено увагу суду на той факт, що запропонований розмір орендної плати учасників конкурсу філія «Ресторан Офіцерський» концерну Військторгсервіс та ТОВ Офіцерський клуб є значно меншим, ніж розмір орендної плати, запропонований учасником конкурсу ФОП Лавренюк О.Г., у зв`язку з чим висновком протоколу № 11 від 16.10.2014 р. засідання комісії з проведення конкурсів третю особу у даній справі було правомірно визначено переможцем конкурсу на право укладення договору оренди нерухомого військового майна - нежитлових приміщень, площею 133,0 кв.м будівлі № 9 магазину інв. № 1031008 військового містечка № 64 за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6.
Також до початку судового засідання 03.12.2014 позивачем через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог № 10/2649 від 03.12.2014, в якій останній просить суд визнати незаконним та скасувати рішення конкурсної комісії ЦЗСД МО та ГШ ЗСУ про визнання переможцем конкурсу на право укладення договорів оренди нерухомого військового майна - нежитлових приміщень, площею 133,0 кв.м будівлі № 9 магазину та чайної інв. № 10310008 військового містечка № 64 за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6; визнати незаконними дії членів комісії з проведення конкурсів, створеної наказом ЦЗСД МО та ГШ ЗСУ від 25.12.2013 № 815 на право укладення договорів оренди нерухомого військового майна; прийняти заяву про забезпечення позову Концерну Військторгсервіс до розгляду, та задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з відповідача витрати понесені позивачем на сплату судового збору. Заяву долучено судом до матеріалів справи.
Відповідач до початку судового засідання 04.12.2014 через канцелярію суду подав письмове пояснення щодо позиції відносно заяви позивача про забезпечення позову № 292/3211 від 02.12.2014, в якому проти застосування заходів забезпечення позову заперечував, посилаючись на те, що задоволення вимог заяви позивача порушить права не тільки відповідача, а й третьої особи ФОП Лавренюк О.Г., яка є переможцем конкурсу на укладення договору оренди і не скористалася правом відмови від його укладення.
Крім того, у судовому засіданні 04.12.2014 р. представником третьої особи подано заперечення на заяву про забезпечення позову б/н від 04.12.2014, в яких останній просив суд відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу здійснювати дії щодо укладення договорів оренди нерухомого військового майна - нежитлових приміщень площею 133,0 кв.м в будівлі № 9 магазину та чайної інв. № 10310008 військового містечка № 64 за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, до моменту вирішення справи Господарським судом міста Києва, виходячи з того, що визначені позивачем заходи до забезпечення позову, фактично, ототожнюються із заявленими позовними вимогами, відтак, за твердженням третьої особи, не можуть бути вирішені судом, якщо спір при цьому не вирішується по суті.
До початку судового засідання 05.03.15 р. через канцелярію суду третьою особою,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача подані письмові пояснення б/н від 03.03.15 р, в яких ФОП Лавренюк О.Г. проти позовних вимог заперечує, зазначаючи про дотримання відповідачем порядку та умов проведення конкурсу, а також правомірність визначення її переможцем спірного конкурсу.
Письмові пояснення разом з доданими до них документами долучені судом до матеріалів справи.
Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами суду не надано.
Відповідно до 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі Постанова № 18) якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з`ясування місцевим господарським судом обставин справи.
За клопотанням представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача б/н від 03.02.15 р. здійснювалось фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу. Окрім цього, судовий процес відображено у протоколах судового засідання.
Перед початком розгляду справи в судових засіданнях представників сторін було ознайомлено з правами та обов`язками відповідно до ст.ст. 20, 22, 60, 74 та ч. 5 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.
Представники сторін в судових засіданнях повідомили суд, що права та обов`язки сторонам зрозумілі.
Відводу судді представниками сторін не заявлено.
За результатами дослідження заяви позивача про забезпечення позову б/н від 23.10.14 р. суд зазначає, що ст. 66 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.
При цьому відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (далі Постанова № 16) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно п.3 Постанови № 16 умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Оскільки позивачем в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено лише про припущення щодо можливості настання несприятливих наслідків передачі спірного майна (приміщень загальною площею 133,0 кв.м) в оренду ФОП Лавренюк О.Г., за відсутності достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження викладених в заяві фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певних видів забезпечення позову, суд не вважає за необхідне застосування відповідних заходів забезпечення позову, а тому в задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову судом відмовлено.
Розглянувши заяву Концерну «Військторгсервіс» про уточнення позовних вимог, що надійшла до суду 03.12.15 р., судом встановлено, що позивачем додатково заявлено немайнову вимогу про визнання незаконними дій членів комісії з проведення конкурсів, створеної наказом ЦЗСД МО та ГШ ЗСУ від 25.12.13 р. № 815 на право укладення договорів оренди нерухомого майна.
Суд зазначає, що пунктом 11 Постанови № 18 визначено, що ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:
- подання іншого (ще одного) позову, чи
- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи
- об`єднання позовних вимог, чи
- зміну предмета або підстав позову.
У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.
Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано кілька вимог, зв`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Суддя має право об`єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні.
Оскільки при зверненні з додатковими вимогами позивачем не дотримано передбаченого господарським процесуальним кодексом порядку вчинення відповідних дій, зокрема, відсутнє клопотання про об`єднання додаткових вимог з первісними по даній справі, не надано доказів сплати відповідного судового збору та доказів надсилання вказаної заяви про уточнення позовних вимог на адресу відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на сторін відповідача, вказана заява позивача залишена судом без розгляду.
В судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні 10.03.15 р. проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача підтримав заперечення відповідача з мотивів, викладених у письмових поясненнях.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши наданими сторонами доказами та оглянувши в судовому засіданні їх оригінали, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно приписів п. 3 ст. 1 Закону України від 10.04.1992 року № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна" відносини оренди рухомого та нерухомого майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також за спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань організації спеціального зв`язку та захисту інформації, підпорядкованими йому регіональними органами та територіальними підрозділами, закладами та установами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які ведуть його облік у спеціальному порядку, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України".
Відповідно до ст. 1 Закону України від 21.09.1999 року № 1075-XIV "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Судом за матеріалами справи встановлено, що балансоутримувачем спірного нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень площею 133,0 км. м. будівлі № 9 магазину та чайної інв. № 10310008 військового містечка № 64, розташованих за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, є Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України, органом управління якого, в свою чергу, є Міністерство оборони України.
Частинами 1, 2, 4 ст. 7 Закону України від 21.09.1999 року № 1076-XIV "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" передбачено, що військові частини можуть передавати без шкоди бойовій та мобілізаційній готовності закріплене за ними рухоме та нерухоме військове майно в оренду юридичним і фізичним особам.
Порядок надання дозволу військовим частинам на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна в оренду встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Передача військового майна в оренду юридичним і фізичним особам здійснюється виключно на конкурсній основі з урахуванням необхідності підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності. Умови та порядок проведення конкурсів визначаються Фондом державного майна України за погодженням з Міністерством оборони України.
При цьому Постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2000 року № 778 затверджено Порядок надання дозволу військовим частинам Збройних Сил на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна в оренду, відповідно до п. 5 якого передача військового майна в оренду здійснюється виключно за результатами конкурсів, які проводяться Міноборони або уповноваженими ним органами військового управління чи безпосередньо військовими частинами. Умови та порядок проведення конкурсів визначаються Фондом державного майна за погодженням з Міноборони.
Умови та порядок проведення конкурсу, в даному випадку, регулюються наказами Фонду Державного майна України №1549/241 від 26.07.2000 року "Про затвердження Порядку та умов проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна" та № 906 від 31.08.11 року "Про затвердження Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна".
Згідно наявної в матеріалах справи копії витягу із Положення про Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 30.08.2012 року № 578, Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України є органом військового управління, що забезпечує структурні підрозділи Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України.
Судом встановлено, що наказом начальника Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШЗСУ від 25.12.13 р. № 815 призначено конкурсну комісію про визначення переможця на право укладення договорів оренди нерухомого військового майна у складі 6 осіб: голова комісії заступник начальника Центру з тилу ЦЗСД МО та ЗСУ Працков С.А., члени комісії: начальник КЕВ центру Бабич С.В., помічник начальника Центру з фінансово - економічної роботи Мотрунич І.І., помічник начальника Центру з правової роботи Тушницький О.О., помічник начальника Центру начальник служби захисту інформації Центру Чумак В.П., інженер КЕВ Центру Кетлінська В.Ф..
У відповідності до п. 1.3 Порядку та умов проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства оборони України від 26.07.2000 року № 1549/241 (далі - Порядок та умов проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна), що кореспондується з п.6 наказу Фонду Державного майна України від 31.08.11 року № 906 "Про затвердження Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна", конкурс на право укладення договору оренди об`єкта полягає у визначенні переможця серед фізичних чи юридичних осіб, який запропонував найкращі умови подальшої експлуатації об`єкта та найбільшу орендну плату.
Згідно до п. 1.4 Порядку та умов проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна конкурс проводиться за наявності заяв про оренду від двох або більше учасників конкурсу, які надійшли протягом місяця після опублікування повідомлення про об`єкти (об`єкт), які пропонуються для передачі в оренду, у газеті "Відомості приватизації".
За приписами п.2.1 Порядку та умов проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна, що кореспондується з п.п. 9, 15 Порядку проведення конкурсів на право оренди державного майна, передбачено, що конкурсна комісія у складі 5-7 осіб створюється наказом Державного секретаря Міністерства оборони України або керівника уповноваженого органу військового управління чи командира військової частини, за якою закріплене військове майно, що передається в оренду; засідання комісії є правомочними за умови участі в ньому не менше 2/3 усіх членів комісії.
Як вбачається з пункту 2.3. Порядку та умови проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна основними завданнями та функціями комісії є: визначення умов та терміну проведення конкурсу; розгляд пропозицій учасників конкурсу; визначення переможця конкурсу; складання протоколів та подання їх на затвердження відповідно Державному секретарю Міністерства оборони України чи командиру військової частини.
Судом за матеріалами справи встановлено, що відповідно до оголошення, опублікованого в газеті «Відомості приватизації» від 13.08.2014 року № 32 (829) Центром забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України було оголошено конкурс на право укладання договору оренди нерухомого військового майна, а саме нежитлових приміщень загальною площею 133,0 метрів квадратних будівлі №9 магазину та чайної, інвентарний №10310008 військового містечка №64 за адресою м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6.
Відповідно до умов вказаного оголошення для участі в конкурсі учасники повинні подати документи, визначені наказом Фонду державного майна України від 15.02.2013 року №201 «Про затвердження переліку документів, які подаються орендодавцеві для укладення договору оренди майна, що належить до державної власності», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01.03.2013 за №346/22878, а саме: заяву про участь у конкурсі; відомості про претендента:
для юридичної особи: документи, що посвідчують повноваження представника юридичної особи посвідчені нотаріусом копії установчих документів; завірену належним чином копію довідки органу статистики про включення юридичної особи до ЄДРПОУ; завірену належним чином копію довідки про взяття на облік платника податку; завірену належним чином копію звіту про фінансові результати претендента з урахуванням дебіторської і кредиторської заборгованості за останній рік; довідку від претендента про те, що стосовно нього не порушено справу про банкрутство;
для фізичної особи: копію документа, що посвідчує особу, або належним чином оформлену довіреність, видану представнику фізичної особи; завірену належним чином копію паспорта (сторінки 1,2,11); завірену належним чином копію виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; завірену належним чином копію декларації про доходи або звіту суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку.
Для всіх учасників: зобов`язання (пропозиції) щодо виконання умов конкурсу, крім розміру орендної плати, пропозиції щодо якого вносяться учасником конкурсу в день проведення конкурсу, та забезпечення виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати, які включаються до проекту договору оренди.
Конкурсні пропозиції подаються в окремому конверті з написом «На конкурс», запечатаному печаткою учасника конкурсу.
Заяви про оренду та пропозиції до договору оренди, що відповідають вимогам конкурсу, приймаються не пізніше 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня публікації оголошення, а саме до 17 год. 00 хв. 29.08.2014 року.
Для участі у проведенні конкурсу на адресу Центру забезпечення службової діяльності оборони та Генерального штабу України звернулись три учасники, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю "Офіцерський клуб", Філія «Ресторан офіцерський» Концерну «Військторгсервіс» та Фізична особа підприємець Лавренюк Олена Григорівна.
03 вересня 2014 року в приміщенні Центру забезпечення службової діяльності оборони та Генерального штабу України відбулось засідання комісії з проведення конкурсів, під час якого начальником квартирно-експлуатаційного відділу Центру Бабичем С.В. в присутності голови комісії та членів були відкриті конверти з пропозиціями учасників конкурсу та наданою конкурсною документацією.
Інших відомостей щодо відкриття конвертів з документацією на проведення конкурсу матеріали справи не містять.
Зокрема, конверти відкривались у послідовності, відображеній в Протоколі № 10 від 03.09.2014 року засідання комісії з проведення конкурсів. Так, під час відкриття конверту ФОП Лавренюк О.Г. було виявлено пакет документів на 10 аркушах, серед яких, зокрема, нотаріально посвідчені копії Виписки з ЄДРПОУ, сторінок паспорту, копія фінансового звіту, податкова декларація про майновий стан і доходи за 2013 р., копія витягу з ЄДРПОУ станом на 18.08.14 р. тощо. Конкурсні пропозиції та проект Договору оренди, передбаченого наказом Фонду державного майна України від 15.02.2013 № 201, ФОП Лавренюк О.Г. у встановленому порядку надані не були.
Філією «Ресторан «Офіцерський» Концерну «Військторгсервіс» подано пакет документів на 38 аркушах, серед яких окрім заяви про участь у конкурсі довіреність директора Плахтія О.І. № 413 від 27.08.14 р., нотаріально посвідчені копії Довідки АА № 788517 від 26.04.07. р. з ЄДРПОУ філії «Ресторан «Офіцерський» Концерну «Військторгсервіс» запис № 5005056 від 08.05.07 р., свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія АОО № 696216, копія свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ № 100041899, довідки про взяття на облік платника податків № 5757 від 20.03.13 р., Положення Філії «Ресторан «Офіцерський» Концерну «Військторгсервіс», звіту про фінансові результати Ф № 2 за І півріччя 2014 р., балансу на 01.07.14 р., інформаційна довідка у справі про банкрутство від 26.08.14 р. № 276488 тощо.
Крім того, ТОВ «Офіцерський клуб» подано пакет документів на 38 аркушах, серед яких окрім заяви про участь у конкурсі містились, довіреність представнику Калякіну О.Ю. від 02.09.14 р., нотаріально посвідчені копії довідки АА № 788795 з ЄДРПОУ, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 02.12.14 р. серії АОО № 027405, Статуту ТОВ «Офіцерський клуб», копії виписки з ЄДРПОУ від 27.08.14 р., фінансового звіту малого підприємства на 01.07.14 р., інформаційна довідка з єдиного реєстру підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство від 26.08.14 р. № 276482 тощо.
Як зазначено в п. 4 протоколу № 10 від 03.09.14 р., підписаному усіма членами комісії з проведення конкурсів, стан фінансово економічної спроможності учасника ФОП Лавренюк О.Г. викликав сумніви, оскільки, як зазначив позивач у позовній заяві та підтвердив представник позивача в судовому засіданні, в податковій декларації про майновий стан та доходи ФОП Лавренюк О.Г. за 2013 рік відсутні будь-які відомості про оборотні кошти, статутний капітал, основні засоби та інші активи які підтверджували б платоспроможність учасника.
Застереження щодо зазначеного факту міститься також в листі ГКЕУ ЗСУ № 303/1/6/849 від 02.10.14 р., надісланому на адресу відповідача.
Згідно письмових пояснень ФОП Лавренюк О.Г., на підтвердження своєї платоспроможності нею була подана на розгляд конкурсної комісії заява б/н від 16.10.14 р., в якій зазначено, що вона працює, має 2-х кімнатну квартиру, грошові заощадження, земельну ділянку площею 0,2260 га, податкова декларація подана нею згідно вимог податкової служби. При цьому судом встановлено, що станом на час проведення судового засідання 10.03.15 р. наданих третьою собою доказів на підтвердження викладених в заяві обставин матеріали справи не містять.
За результатами проведення конкурсу був складений та підписаний усіма членами комісії протокол № 10 від 03.09.14 р., згідно якого комісія дійшла висновку, що ФОП Лавренюк О.Г. запропонувано найвищу орендну плату в розмірі 13330,00 грн. без ПДВ, ніж іншими учасниками конкурсу, такими як Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Ресторан «Офіцерський» Концерну «Військторгсервіс» та ТОВ «Офіцерський клуб», які запропонували орендну плату у розмірі 8 458,34 грн. без ПДВ та у розмірі 6 833,34 грн. без ПДВ відповідно.
Згідно п.2.5 Порядку та умов проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна комісія під час своєї діяльності має право звертатися за консультаціями до Фонду державного майна України та його регіональних відділень, Фонду майна Автономної Республіки Крим, інших державних закладів, установ, а також до відповідних управлінь (відділів, служб) Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, штабів видів Збройних Сил України, оперативних командувань, управління залізничних військ (за належністю військового майна) з питань, які належать до їх компетенції.
В зв`язку з наявністю скарг від учасників конкурсу та розбіжностей тлумачення вимог чинного законодавства і умов конкурсу, зокрема, щодо відсутності проекту договору оренди, передбаченого наказом Фонду Держмайна України від 15.02.13 р. № 201, відсутністю документів на підтвердження платоспроможності учасника та ненаданням зобов`язань забезпечення умов конкурсу, зокрема, від Філії «Ресторан офіцерський» Концерну «Військторгсервіс» та ТОВ «Офіцерський клуб», комісія вирішила скористатись правом передбаченим п. 2.5. Порядку та умов проведення конкурсів на право укладання договорів оренди військового майна та звернутись за роз`ясненням до Головного квартирно- експлуатаційного управління та Регіонального відділення Фонду державного майна по місту Києву, та лише після отримання відповідей прийняти рішення про переможця конкурсу. Вказане рішення членів конкурсної комісії відображено в протоколі № 10 від 03.09.14 р..
Зокрема, відповідач на підставі п. 2.5 Порядку та умов проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна звернувся із відповідними листами до Головного КЕУ ЗСУ № 292/2336 від 03.09.14 р. та Фонду Держмайна України № 292/2341 від 04.09.14 р. з метою отримання інформації в зв`язку з тим, що учасниками конкурсу надано документи, повнота яких викликає сумніви у членів комісії.
Отже, на засіданні комісії, яке відбулося саме 03.09.14 р., не було дотримано порядку денного по розгляду визначених ним питань, серед яких: 1. Розгляд даних про об`єкт оренди. 2. Оголошення умов конкурсу, критеріїв оцінки пропозицій учасників. 3. Розгляд відомостей про учасників конкурсу. 4. Розгляд пропозицій учасників конкурсу. 5. Визначення переможця конкурсу. Натомість, комісією було вирішено спрямувати відповідні запити щодо надання роз`яснень до компетентних органів, при цьому, суд звертає увагу сторін, що 03.09.14 р. комісією були розкриті всі конверти з пропозиціями учасників конкурсу, а відтак остання мала змогу надати їм відповідну оцінку, визначитись щодо переможця серед учасників конкурсу чи прийняти неупереджене рішення.
У відповіді на запит відповідача листом № 30-04/11202 від 07.10.14 р. Регіональним відділенням Фонду Держмайна України по місту Києву зазначено про чітке визначення матеріалів, необхідних для участі у конкурсі на право оренди військового майна Порядком та умовами проведення конкурсів на право укладання договорів оренди військового майна.
Аналогічна позиція викладена у листі № 303/1/6/249 від 02.10.14 р. Головного КЕУ ЗСУ, в якому, крім того, зазначено про неможливість встановлення за наданою копією декларації про майновий стан та доходи ФОП Лавренюк О.Г. платоспроможності останньої, оскільки в згаданій декларації відсутні будь - які дані про оборотні кошти, статутний капітал, основні засоби та інші активи.
16 жовтня 2014 року у повторному відкритому засіданні конкурсної комісії Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України, результати якого оформлені спірним протоколом № 11 від 16.10.14 р., підписаним усіма членами комісії та затвердженим ТВО Начальника Центру забезпечення службової діяльності МО та ЗСУ 16.10.14 р., після отримання відповідей (роз`яснень) ГКЕУ ЗСУ та РВ ФДМ України по місту Києву, в результаті розгляду пропозицій учасників конкурсу на право укладання договору оренди нерухомого військового майна комісія прийшла до висновку про визначення переможцем конкурсу на право укладення договору оренди нерухомого військового майна - нежитлових приміщень, площею 133,0 кв.м. будівлі № 9 магазину інв. № 1031008 військового містечка № 64 за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, ФОП Лавренюк О.Г., як учасника конкурсу, який запропонував найвищу орендну плату, ніж інші учасники.
Вважаючи, що при проведенні конкурсу Центром забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ був порушений Порядок та умови проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна, позивач звернувся із позовом до суду, в якому просив визнати незаконними та скасувати рішення конкурсної комісії про визначення ФОП Лавренюк О.Г. переможцем конкурсу на право укладення договорів оренди нерухомого військового майна - нежитлових приміщень, площею 133,0 кв.м будівлі № 9 магазину та чайної інв. № 10310008 військового містечка № 64 за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6.
Суд зазначає, що відповідно до п. 4.6 Порядку та умов проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна після закінчення засідання комісії складається протокол (два примірники), у якому зазначаються: стислий опис об`єкта, виклад умов конкурсу (критерії оцінки пропозицій учасників); відомості про учасників; пропозиції учасників; обґрунтування визначення переможця.
Протокол підписується всіма членами комісії, що взяли участь у голосуванні.
За умовами п. 4.7. Порядку та умов проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна протокол про результати проведення конкурсу комісією, створеною наказом Державного секретаря Міністерства оборони України або керівника уповноваженого органу військового управління, затверджує Державний секретар Міністерства оборони України. Протокол про результати проведення конкурсу комісією, створеною наказом командира військової частини, затверджує командир військової частини.
Згідно п. 28 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 року № 906 протокол про результати конкурсу протягом трьох робочих днів після підписання його всіма членами комісії, які брали участь у засіданні, і переможцем конкурсу затверджується наказом орендодавця. Орендодавець протягом трьох робочих днів після затвердження результатів конкурсу письмово повідомляє про результати конкурсу всім учасникам і публікує їх у виданнях, в яких було надруковано оголошення про конкурс.
Водночас, пунктом 4.1 Порядку та умов проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна, передбачено, що конкурс здійснюється за один етап, на якому визначається переможець згідно з умовами конкурсу та зобов`язаннями учасника конкурсу.
Судом встановлено за результатами дослідження матеріалів справи, зокрема, за змістом порядку денного засідання конкурсної комісії протоколів №10 від 03.09.14 р. та № 11 від 16.10.14 р., що останній є частково ідентичним первісному та передбачає прийняття рішення щодо визначення переможця конкурсу.
За висновками суду, вищенаведене свідчить про проведення конкурсу в два етапи, оскільки за результатами засідань комісії із ідентичним порядком денним, який, включав в себе, зокрема, вирішення питання щодо визначення переможця конкурсу, були складені два окремі протоколи, які, кожен в свою чергу, є документом про результати конкурсу.
Крім того, зі змісту протоколу № 11 від 16.10.14 р. вбачається, що засідання розпочалося заново, жодних відомостей про оголошення перерви чи іншої інформації про продовження засідання, яке відбулося 03.09.14 р., останній не містить.
Таким чином, конкурс був проведений в два етапи: 03 вересня 2014 року - почався конкурс і закінчився висновками про необхідність направлення запиту до Головного КЕУ ЗСУ та ФДМУ; 16 жовтня 2014 року - відповідно до порядку денного конкурс розпочався заново та закінчився оголошенням переможця.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в основі конкурсу як особливої правової конструкції лежить ідея змагання, яке направлене на досягнення результату, притому оптимального. Ця конструкція в вигляді загального правила складається із послідовних здійснюваних організатором та учасниками операцій, які в сукупності складають конкурс. Відповідно переможцем визнається той, хто запропонував найкращі результати по відношенню до пропозицій інших учасників, зокрема, стосовно розміру орендної плати. Отже, конкурс має своєю ціллю визначити переможця, а визначення переможця конкурсу без дотримання відповідної конкурсної процедури спотворює саму ідею проведення конкурсу.
З урахуванням вищезазначеного суд дійшов висновку, що комісією з проведення конкурсів на право укладення договорів оренди нерухомого військового майна порушено порядок та умови проведення вказаного конкурсу, зокрема, Порядок та умови проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна, оскільки під час проведення першого засідання комісії 03.09.14 р. в результаті розгляду пропозицій учасників конкурсу на право укладення договору оренди нерухомого військового майна комісією визначено ФОП Лавренюк О.Г. як учасника конкурсу, який запропоновував найвищу орендну плату. Отже, приймаючи до уваги, що Порядком та умовами проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна не передбачено прийняття попереднього рішення щодо результатів конкурсу, оскільки останній проводиться в один етап та рішення про визначення переможця конкурсу приймається в разі згоди більшості з числа присутніх членів комісії на засіданні, суд приходить до висновку про невідповідність оспорюваного рішення конкурсної комісії, оформленого протоколом № 11 від 16.10.14 р., приписам чинного законодавства.
Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Вищого господарського суду України від 23.04.13 р. у справі № 5002-20/1754-2012.
У відповідності до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Обов`язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України покладено на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.
За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно п. 2 роз`яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 року № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.
Підставами визнання результатів конкурсу недійсними є порушення наведених вище приписів Порядку та умов проведення конкурсів на право укладення договорів оренди військового майна, який визначає процедуру проведення конкурсу на право оренди спірного майна. При цьому, недійсність результатів конкурсу взаємно пов`язана із суттєвістю порушень їх проведення та впливом цих порушень на формування результатів конкурсу.
Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 Про судове рішення рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з того, що позов доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу, оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Визнати незаконним та скасувати рішення конкурсної комісії Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України про визначення Фізичної особи - підприємця Лавренюк О.Г. переможцем конкурсу на право укладення договору оренди нерухомого військового майна нежитлових приміщень площею 133,0 км. м. будівлі № 9 магазину та чайної інв. № 10310008 військового містечка № 64, розташованих за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, оформлене протоколом № 11 засідання комісії з проведення конкурсів від 16 жовтня 2014 року.
3. Стягнути з Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, код 24978319) на користь Концерну "Військторгсервіс" (вул. Молодогвардійська, 28-А, м. Київ, 03151, код 33689922) 1218 (тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складений та підписаний 23 березня 2015 року.

Головуючий суддя А.М.Селівон

Суддя О.М.Спичак

Суддя О.В.Нечай

Суддя