РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015Справа №910/1038/15-г

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНАНТА ФУД"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС МАРКЕТ"

про: стягнення 7.846,81 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Качан В.В. - за довіреністю від 15.05.2014, № б/н;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОМІНАНТА ФУД" звернулося до господарського суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС МАРКЕТ" про стягнення з останнього 27.846,81 грн заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не належним чином виконав свої грошові зобов'язання перед позивачем, оскільки не здійснив в повному обсязі розрахунок за поставлений позивачем товар за договором поставки від 01.03.2014 № ТА0061/14. Вказана обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за вказаним договором в сумі 27.846,81 грн.

Таким чином, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки від 01.03.2014 № ТА0061/14 в сумі 27.846,81 грн., з яких: основна заборгованість складає 24.073,43 грн; пеня в сумі - 1.761,33 грн, 3 % річних в сумі 211,36 грн та інфляційних втрат в сумі 1.800,69 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.01.2015, прийнято вказаний вище позов до розгляду та порушено провадження у справі № 910/1038/15-г. Розгляд справи призначено на 16.02.2015.

До господарського суду міста Києва 13.02.2015 надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою уповноваженого представника останнього.

В судовому засіданні 16.02.2015 вказане вище клопотання відповідача судом задоволено, розгляд справи відкладено на 16.03.2015 в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 16.03.2015 судом з'ясовано, що 16.03.2015 о 09 год. 25 хв. до господарського суду міста Києва відповідача повторно подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю залучення іншого кваліфікованого фахівця в галузі права з метою здійснення представництва відповідача в суді у даній справі.

Суд, дослідивши матеріали справи відхилив вказане вище клопотання відповідача, оскільки останнє є безпідставним.

Крім того, відповідач правом наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло. Таким чином, відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

До господарського суду надійшла заява представника позивача від 16.02.2015 № б/н про зменшення позовних вимог. Згідно вказаної заяви позивача, останній зменшив свої вимоги до 7.846,81 грн., з яких: основна заборгованість складає 4.073,43 грн; пеня в сумі - 1.761,33 грн, 3 % річних в сумі 211,36 грн та інфляційних втрат в сумі 1.800,69 грн.

Заява позивача від 16.02.2015 № б/н прийнята судом, тому, спір розглядається з урахуванням зменшення позовних вимог.

В судовому засіданні 16.03.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ДОМІНАНТА ФУД", як постачальником, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС МАРКЕТ", як покупцем, (далі - відповідач) укладено договір поставки від 01.03.2014 № ТА0061/14 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язується передати у власність відповідача товар а відповідач зобов'язується прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами Договору.

Положеннями п. 3.5 Договору встановлено, що право власності на поставлений товар переходить до відповідача з моменту фактичної передачі товару та підписання сторонами товаросупровідних документів. Датою поставки вважається дата підписання відповідачем товарної накладної.

Пунктом 1 додаткової угоди від 01.03.2014 до Договору передбачено, що відповідач зобов'язується оплачувати товар, поставлений позивачем з відстрочкою платежу 40 (сорок) календарних днів від дати поставки кожної партії товару.

У відповідності до п. 8.3 Договору у разі несвоєчасної оплати вартості товару відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

У відповідності до підписаного сторонами акту звірки взаєморозрахунків за період з червня 2014 по серпень 2014 заборгованість відповідача станом на 31.08.2014 складає 27.672,50 грн. Вказаний акт підписаний сторонами та скріплений відбитками їх печаток (засвідчена копія акту наявна в матеріалах справи).

В подальшому у вересні 2014 проведено коригування суми заборгованості в розмірі 3.599,07 грн у відповідності до укладених між сторонами угод про двосторонній залік зустрічних однорідних вимог від 20.08.2014 та від 15.09.2014 за Договором.

Позивач, згідно видаткових накладних від 17.07.2014 № 36942 на суму 6.392,16 грн, від 31.07.2014 № 37933 на суму 7.642,80 грн та від 28.08.2014 № 39410 на суму 11.672,64 грн, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками їх штампів (засвідчені копії наявні в матеріалах справи), поставив відповідачеві товар загальною вартістю 24.073,43 грн.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача строку оплати товару, який закріплений у пункті 1 додаткової угоди від 01.03.2014 до Договору, відповідач вартість отриманого товару на користь позивача оплатив частково в сумі 20.000,00 грн, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 4.073,43 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін спору має місце допущене з боку відповідача порушення у його зобов'язанні за Договором, позивач заявив позовні вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені, розмір якої складає 1.761,33 грн; а також відповідальності, шляхом стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 211,36 грн та інфляційних втрат в сумі 1.800,69 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати, у тому числі, оплати товару.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 4.073,43 грн сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 4.073,43 грн.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 1.761,33 грн, 3 % річних в сумі 211,36 грн та інфляційних втрат в сумі 1.800,69 грн є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 2.550,00 грн. витрат по оплаті адвокатської послуг.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З аналізу зазначеної норми випливає, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавалися, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами, а також в тому випадку, коли відповідні послуги безпосередньо пов'язані із розглядом конкретної справи із позовними вимогами до конкретного відповідача.

Приписами ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, виходячи з змісту наявного у матеріалах справи договору про надання юридичних послуг від 05.12.2011, укладеного між позивачем та адвокатом - Ходаківською Катериною Борисівною (далі - адвокат), послуги останнього жодним чином не пов'язані із розглядом справи 910/1038/15-г, більш того, адвокат Ходаківська К.Б. не приймала участі в розгляді даної справи, а відтак, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2.550,00 грн. витрат по оплаті послуг адвоката задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС МАРКЕТ" (03186, м. Київ, вул. Соціалістична, будинок 5, корпус 2; ідентифікаційний код 38316777, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНАНТА ФУД" (01133, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, будинок 3; ідентифікаційний код 37264943, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 4.073 (чотири тисячі сімдесят три) грн 43 коп.; пеню в сумі 1.761 (одна тисяча сімсот шістдесят одна) грн 33 коп.; 3 % річних в сумі 211 (двісті одинадцять) грн 36 коп.; інфляційні втрати в сумі 1.800 (одна тисяча вісімсот) грн. 69 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.827,00 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23 березня 2015 року

Суддя С.В. Балац