УХВАЛА

10.03.2015Справа №33/61-10/143
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши без виклику сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄС Продакшен груп" про виправлення описок в ухвалі Господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. у справі №33/61-10/143

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄС Продакшен груп"

про стягнення 511 230,80 грн.,-

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄС Продакшен груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія"

про стягнення 655 000,00 грн., -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеже ною відповідальністю "ЄС Продакшен груп" про стягнення заборгованості у розмірі 511 230,80 грн. за контрактом №24/05-07 ТЦ від 24.05.2007 року.

27 лютого 2008 року до Господарського суду з зустрічним позовом звернувся відповідач - ТОВ "ЄС Продакшен груп" до ТОВ "Українська будівельна компанія" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 655 000,00 грн. за порушення умов контракту №24/05-07 ТЦ від 24.05.2007 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2010р. (суддя Котков О.В.) судом затверджено мирову угоду між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія" - позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄС Продакшен груп" - відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним), у справі 33/61-10/143 за позовними вимогами: за первісним позовом про стягнення 511 230,80 грн. і за зустрічним позовом про стягнення 655 000,00 грн.

09 грудня 2014 року через канцелярію до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄС Продакшен груп" надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. (суддя Котков О.В.) скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄС Продакшен груп" у справі № 33/61-10/143 задоволено. Визнано бездіяльність державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні №16399302 щодо зняття обтяження із рухомого майна ТОВ "ЄС Продакшн груп" неправомірною. Зобов'язано керівника ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві провести дії по звільненню з-під арешту рухомого майна ТОВ "ЄС Продакшн груп", що накладений на підставі постанови №16399302 .

05.03.2015р. до суду надійшла заява ТОВ "ЄС Продакшн груп" про виправлення описок в ухвалі Господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. у справі №33/61-10/143, відповідно до змісту якої боржник зазначає, що оскільки вказана ухвала не відповідає вимогам ст. 18 закону України "Про виконавче провадження", що в свою чергу унеможливлює відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цієї ухвали, то до неї необхідно внести виправлення таким чином, щоб вона відповідала вимогам виконавчого документу, а саме зазначити код ЄДРПОУ боржника та стягувача, проставити підпис у повноваженого судді, проставити гербову печатку суду.

Згідно резолюції заступника голови Господарського суду міста Києва Паламар П.І. від 05.03.2015р. заяву ТОВ "ЄС Продакшн груп" про виправлення описок в ухвалі Господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. у справі №33/61-10/143 передано для розгляду судді Морозову С.М.

Згідно ст. 89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала.

Відповідно до п. 17. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення" вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто виникли у виготовленні тексту рішення). Однак якщо неправильне визначення стягуваної суми, розміру присудженого до стягнення майна було наслідком застосування норм матеріального права, які не підлягали застосуванню, то про арифметичну помилку не йдеться, і підстави для виправлення такої помилки відсутні. Виправлення рішення може бути здійснене як до, так і після набрання відповідним рішенням законної сили, - в тому числі й після перегляду його в апеляційному та в касаційному порядку, але лише в тій частині, в якій дане рішення залишено без змін. Вирішення питань, пов'язаних з виправленням описок чи арифметичних помилок, не потребує обов'язкового розгляду в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідні процесуальні дії оформлюються ухвалами, які надсилаються учасникам судового процесу у встановленому законом порядку.

Згідно 3.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в ухвалі про затвердження мирової угоди у резолютивній частині докладно й чітко викладаються її умови і зазначається про припинення провадження у справі (пункт 7 частини першої статті 80 ГПК), а також вирішуються питання, пов'язані з судовими витратами у справі. Затвердження судом мирової угоди з одночасним припиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розглядатися як два самостійних акти - окремо щодо затвердження мирової угоди і щодо припинення провадження. Наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою: - якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах; - якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Відповідно до ст. 8 закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. була винесена в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Як передбачено ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Чинним господарським процесуальним законодавством України не передбачено видачі виконавчого документу, зокрема, за результатами розгляду скарги сторони на дії органу, який згідно закону здійснює виконання судового рішення, або приведення ухвали суду у відповідність до ст. 18 закону України "Про виконавче провадження".

Водночас як встановлено ст. 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Разом з тим, господарський суд критично відноситься до доводів заявника, щодо того, що в ухвалі суду від 05.02.2015р. не вказана дата набрання законної сили, а також та обставина, що вказана ухвала підписана секретарем судового засідання та скріплена не гербовою печаткою суду, що є, на думку заявника, грубим порушенням чинного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення" ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 122 11 ГПК).

Враховуючи викладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. набрала законної сили з 05.02.2015р.

А згідно п. 2.5.11. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №28 від 20.02.2013р. заява щодо надання копій судових рішень з відміткою заявника про їх отримання підшивається до матеріалів справи. Копії судових рішень повинні бути належним чином оформлені та засвідчені. Якщо копія викладена на кількох аркушах, за зверненням особи вони повинні бути прошиті нитками через три проколювання голкою та на зворотному боці останнього аркуша скріплені підписом відповідального працівника апарату суду, печаткою суду із зазначенням кількості зшитих аркушів, дати, прізвища, ініціалів та посади працівника апарату суду.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. оформлена у відповідності до норм чинного законодавства України та не є виконавчим документом в розумінні ст. 17 закону України «Про виконавче провадження», а є обов'язковою до виконання на усій території України в тому числі і органом державної виконавчої служби, приведення її у відповідність до ст. 18 названого закону є безпідставним, а тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄС Продакшен груп" про виправлення описок в ухвалі Господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. у справі №33/61-10/143 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 86, 89, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄС Продакшен груп" про виправлення описок в ухвалі Господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. у справі №33/61-10/143.

2. Ухвала підлягає оскарженню у порядку та строки, встановлені ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Морозов С.М.