ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Справа № 925/268/15

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гури І.І., при секретарі судового засідання Мирошниченко Б.В., за участю представників сторін: позивача - Литвиненко І.М. за довіреністю, відповідача - Гузь Н.В. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси в приміщенні суду справу за позовом публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз»

до Чорнобаївського комунального підприємства теплових мереж

про стягнення 61 530,99 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» звернулось до суду з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з Чорнобаївського комунального підприємства теплових мереж 8996,15 грн. 3% річних, 52534,84 грн. інфляційних та 1827 грн. витрат зі сплати судового збору.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача згідна з тим, що мало місце прострочення оплати з боку відповідача за газ, однак не з вини відповідача, а з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні згідно зі ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

22.09.2011 між відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», (постачальник) та Чорнобаївським комунальним підприємством теплових мереж (споживач) було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №14/167/ТЕ-12 (далі - договір).

У відповідності до умов укладеного договору постачальник постачає природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб суб'єктів, які виробляють теплову енергію, у тому числі блочних (модульних) котелень, установлених на дахові та прибудованих (в обсягах природного газу, що використовується для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням), а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором. (п. 1.1. договору).

На виконання умов договору позивачем було здійснено постачання природного газу за регульованим тарифом:

- у січні 2012 року - 60,388 тис. куб.м. на суму 79059,97 грн.;

- у лютому 2012 року - 72,665 тис. куб.м. на суму 95133 грн.;

- у березні 2012 року - 46,588 тис.куб.м. на суму 60993,01 грн.;

- у квітні 2012 року - 16, 305 тис. куб.м. на суму 21346,51 грн.;

- у жовтні 2012 року - 10,965 тис. куб.м. на суму 14355,36 грн.;

- у листопаді 2012 року - 34,478 тис. куб.м. на суму 45138,60 грн.;

- у грудні 2012 року - 56,593 тис. куб.м. на суму 74091,55 грн.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 19.11.2013 по справі № 925/1813/13 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Чорнобаївського комунального підприємства теплових мереж на користь публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» 244616 грн. - основного боргу, 9463,78 грн. - пені, 9861,21 грн. - 3% річних, а також 5278,82 грн. - судового збору.

На виконання рішення було видано наказ господарського суду Черкаської області про примусове виконання рішення від 05.12.2013.

Однак, відповідачем рішення не виконано, а саме: основна сума боргу, пеня та 3% річних не сплачені, а тому публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» звернулось до суду з позовом про стягнення 8996,15 грн. 3% річних, 52534,84 грн. інфляційних.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.ст. 193, 202 ГК України та ч.1 ст.509, ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, розрахунки інфляційних нарахувань та 3% річних позивачем вчинені вірно, відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи та підлягають стягненню з відповідача у заявленому розмірі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім при поданні позову, а саме: 1827 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Чорнобаївського комунального підприємства теплових мереж (вул. Комсомольська, 3А, смт. Чорнобай, Чорнобаївський район, Черкаська область, ) на користь публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (вул. Громова, 142, м. Черкаси, ) 8996,15 грн. 3% річних, 52534,84 грн. інфляційних та 1827 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 13.03.2015.

Суддя І.І. Гура