ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2015 р. Справа № 911/5618/14

За позовом Нижчедубичанської сільської ради

Вишгородського району Київської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛМИ"

про стягнення 48 281,99грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Мусієнко М.М. (довіреність№34/02-31 від 22.01.2015);;

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Нижчедубечанська сільська рада Вишгородського району Київської області (далі - Нижчедубечанська сільська рада) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛМИ" (далі - ТОВ "ОЛМИ") про стягнення 23941,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобов'язання за договором №5494 від 13.12.2005 оренди земельної ділянки в частині оплати орендної плати за користування земельною ділянкою у встановлений договором строк (а.с.2-3).

Відповідач у справі - ТОВ "ОЛМИ" письмового відзиву по суті заявлених вимог не надав.

До прийняття рішення по суті заявлених вимог, представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, яка фактично є заявою про збільшення заявлених вимог до 48281,99грн. Так, відповідно до поданої заяви, позивач просить стягнути з відповідача:

- 38053,39грн заборгованості з орендної плати за вересень - грудень 2014 року;

- 2723,00грн пені;

- 7504,79грн штрафу.

Вказана заява прийнята до розгляду ухвалою господарського суду Київської області від 13.02.2015 (а.с.53-54); у подальшому позивачем фактично збільшено розмір пені до 2821,63грн за період з 01.04.2014 по 18.12.2014, про що свідчить подана заява та наданий розрахунок (а.с.61-62).

У зв'язку з відмовою позивача від позову в частині стягнення штрафу, ухвалою господарського суду Київської області від 04.03.2015 судом припинено провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7504,79грн штрафу на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України.

Розгляд справи здійснювався без повноважного представника відповідача, за відсутності його відзиву на позовну заяву, за наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України з наступних підстав:

- копія ухвали від 13.02.2015 про відкладення розгляду даної справи, направлена на адресу відповідача, яка відповідає вказаній у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 22.01.2015 (а.с.27-28), що підтверджується відміткою на зворотному боці ухвали (а.с.54, зворот);

- клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило;

- матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та заяви про відмови від частини позову).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.2005 між сторонами у справі Нижчедубечанською сільською радою (далі - орендодавець) та ТОВ "ОЛМИ" (далі - орендар) укладено договір земельної ділянки (а.с. 10, далі - договір).

Відповідний договір зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №04 від 29.12.2005, про що свідчить лист Управління Держземагентства у Вишгородському районі Київської області від 24.02.2015 №1020-1010-02-288/2-15 (а.с.60).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під розміщення офісно-складських приміщень, яка знаходиться на території Нижчедубечанської сільської ради за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Нижня Дубечня, вул. Леніна, 48-А.

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка площею 1,3082га; нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1026390,17грн (п. 3 договору).

Згідно п. 5 договору, такий договір укладено на 49 років.

Як визначено умовами договору, річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від грошової оцінки, що складає 30 791,70грн (п. 6 договору).

Відповідно до п. 7 договору, обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексів інфляції.

Укладаючи вказаний договір, сторони погодили, що орендна плата вноситься один раз на місяць до 15 числа наступного місяця у розмірі 2 565,98грн (п. 8 договору).

Згідно п. 9 договору розмір орендної плати переглядається у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у т.ч. внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки без вини орендаря, що підтверджується документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 14 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у місячний строк після державної реєстрації вказаного договору за актом її приймання-передачі.

Відповідачу передано об'єкт оренди, про що свідчить акт від 13.12.2005 (а.с.11).

Крім того, 31.03.2011 між сторонами укладено додаткову угоду відповідно до якої сторонами змінено умови укладеного ними договору, а саме шляхом визначення:

- нормативної грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 3805334,40грн.

- розміру річної орендної плати у розмірі 114160,03грн без ПДВ;

- строку внесення орендної плати, відповідно до якого орендна плата вноситься один раз на місяць до 15 числа наступного місяця у розмірі 9 513,33грн без ПДВ.

Відповідно до п. 4 додаткова угода вводиться в дію з дня наступного за днем підписання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки (а.с.44).

У зв'язку з несвоєчасним проведенням розрахунків з орендної плати відповідачем за період з березня по грудень позивач звернувся з даним позовом до суду.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обов'язку щодо здійснення оплати за користування орендованою земельною ділянкою, а також застосування до відповідача відповідальності встановленої договором та чинним законодавством України.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі», норми якого є спеціальними і підлягають застосуванню до відносин сторін, оскільки об'єктом найму (оренди) є земельна ділянка, орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Як встановлено судом, відповідачем допущено порушення строку проведення розрахунків, встановленого п.8 договору в редакції додаткової угоди, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 38053,39грн за період сплати - вересень - грудень 2014 року.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем не надано суду доказів сплати орендних платежів за період вересень - грудень 2014 рок, у зв'язку з чим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 38053,39грн основної заборгованості з орендної плати обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, за розрахунком суду, з урахуванням здійснених оплат, розмір боргу за відповідний період складає 38 053,63грн, однак, у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 38053,39грн

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення 2821,63грн пені.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до п. 10 договору оренди, у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 120% ставки НБУ за кожний день прострочення.

З наданого позивачем розрахунку (а.с.62) вбачається, що пеня нарахована ним за період з 01.04.2014 по 18.12.2014 на заборгованість відповідача з урахуванням строків оплати, періоду прострочення та суми боргу. Враховуючи те, що наданий позивачем розрахунок пені є арифметично вірним, а застосування такої відповідальності за порушення зобов'язань передбачено укладеним сторонами договором, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 2821,63грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 1 827, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛМИ» на користь Нижчедубичанської сільської ради Вишгородського району Київської області 38 053,39грн заборгованості з орендної плати, 2821,63грн пені, а також 1 827,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.03.2012.

Суддя Ейвазова А.Р.