ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 березня 2015 року Справа № 925/2356/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., при секретарі Олексенко Т.В. за участю представників сторін: позивача - Федорчука В.Є. за довіреністю, Оберемка І.І. за довіреністю, першого відповідача - Цинда Л.Г. за довіреністю, другого відповідача - не з"явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Строммаш" до товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-Магніт" та до товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Фактор плюс" про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

По справі оголошувалась перерва з 12 по 13 березня 2015 року.

Заявлено позов про визнання недійсним договору, укладеного між ТОВ „Фінансова компанія „Фактор плюс" та ТОВ „Сатурн - Магніт" 27.11.2014р про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 07.05.2008 р. №010/05-02/033-08 з мотивів його невідповідності Закону.

В обґрунтування позову позивач вказує на те, що спірний договір укладений з порушенням вимог ч. 5 ст. 3 та ч.1 ст. 11, ч. 1 ст. 24 Закону України „Про іпотеку".

Позивач звернувся до суду із письмовим клопотаннями про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу відчужувати майно, яке є предметом договору іпотеки від 07.05.2008 р. №010/05-02/033-08. Клопотання про вжиття заходів до забезпечення прозову вмотивовано наступним.

Договір іпотеки від 07.05.2008 р. №010/05-02/033-08 містить положення за яким перший відповідач, який набув прав вимоги на предмет іпотеки за спірним договором вправі звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу. 14.02.2015 р. позивач отримав від першого відповідача повідомлення про намір укласти договору купівлі продажу предмету іпотеки. За твердженням позивача не вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони першому відповідачу та іншим особам вчиняти дії, направлені на відчуження предмету іпотеки та утриматись Державній реєстраційній службі від реєстрації такого відчуження призведе до неможливості виконання рішення суду у даній справі.

Відповідачі у письмових поясненнях поданих суду та у судовому засіданні проти задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову заперечували з підстав її не обґрунтованості.

Представник другого відповідача після оголошеної перерви в судове засідання не з"явився.

Згідно ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до змісту п. 1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 року № 16 особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Такі ж положення, викладені в п. 1.1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики забезпечення позову" від 12.12.2006 року № 01-8/2776.

Згідно з п. 2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" не можуть забезпечуватися заходами, зазначеними в статті 67 ГПК України, інші, крім позовних, вимоги (наприклад, пов'язані із здійсненням повороту виконання судового рішення, із зміною способу та порядку його виконання тощо).

Як вбачається зі змісту позовної заяви предметом позову є визнання не дійсним договору, укладеного між ТОВ „Фінансова компанія „Фактор плюс" та ТОВ „Сатурн - Магніт" 27.11.2014р про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 07.05.2008 р. №010/05-02/033-08.

Отже позовна вимога ТОВ „Завод „Строммаш" про визнання договору недійсним є немайновою і такий предмет спору після набрання рішенням законної сили не передбачає вчинення дій у виконавчому провадженні, окрім стягнення судового збору.

Таким чином невжиття заходів до забезпечення не може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, а тому у задоволені вказаного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.67, 77,86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ К.І. Довгань