ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 рокуСправа № 912/61/15-г
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Макаренко Т.В. розглянувши у засіданні справу № 912/61/15-г

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго", від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж

до відповідача: Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії"

про стягнення 641188,89 грн,

представники сторін:

від позивача - Кушнір Д.М., довіреність № 185/07 від 25.12.14;

від відповідача - Бершадський С.М., довіреність № 3 від 05.01.15;

В судовому засіданні оголошувались перерви з 29.01.2015 до 12.02.2015, з 12.02.2015 до 03.03.2015, з 03.03.2015 до 14:10 год 10.03.2015 на підставі норм ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Публічного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго", від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж (ПАТ "Кіровоградобленерго", позивач, постачальник) звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" (ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА", відповідач, споживач) 211591,43 грн - пені, 40387,41 грн - 3% річних, 389210,05 грн - інфляційних збитків за неналежне виконання умов договору про постачання електроенергії № 67К від 01.09.2006.

Заявою № 450/46 від 12.02.2015 позивач зменшив розмір позовних вимог мотивуючи нормами ст.ст. 253, 254, 258 Цивільного кодексу України щодо нарахування пені, та положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 щодо нарахування інфляційних збитків. В наслідок проведення розрахунків щодо нарахування пені, 3% річних та інфляційних збитків позивач позовні вимоги зменшив на суму 34 670,06 грн. З огляду на вказане, позивач просить суд: прийняти часткову відмову від позову ПАТ "Кіровоградобленерго" та припинити провадження у справі в частині стягнення з липня 2013 по жовтень 2014 боргу в сумі 34 670,06 грн; стягнути з ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" борг з липня 2013 по жовтень 2014 в сумі 606 518,83 грн з яких: 178 396,30 грн - пені, 39 160,48 грн - 3% річних, 388 962,05 грн - інфляційних втрат.

Враховуючи норми ст. 22 та ст. 78 Господарського кодексу України господарський суд приймає до розгляду вказану заяву позивача та вважає остаточними позовними вимогами: стягнення з відповідача 178 396,30 грн - пені, 39 160,48 грн - 3% річних, 388 962,05 грн - інфляційних втрат.

У своїх письмових поясненнях № 775/46 від 25.02.2015 позивач вказує на недоведеність відповідачем доводів викладених у відзиві на позов та не спростовує вини ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" у неналежному виконанні умов договору та чинного законодавства.

Відповідач у відзиві на позов відсутність своєї вини обґрунтовує тим, що ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" фактично понесено збитки в розмірі 26 996,9 тис. грн, які виникли від надання послуг з постачання теплової енергії бюджетним організаціям та у зв'язку з несвоєчасним переглядом уповноваженими органами тарифів на теплову енергію за період з 2011-2014 р.р. Крім того, відповідач посилаючись на норми ст. ст. 256, 258, 261 Цивільного кодексу України зазначає, що позивачем при зверненні до суду з позовом від 31.12.2014 нарахування пені здійснено без врахування вказаних норм.

З огляду на вказане, відповідач просить суд: "застосувати спеціальний строк позовної давності до вимог про стягнення пені, в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, які не відповідають розрахункам доданим до відзиву - відмовити, використати право на зменшення розміру пені при розгляді справи № 912/61/15-г та зменшити розмір пені з заявлених 211 591,43 грн до 5000,00 грн.

03.03.2015 відповідач надіслав до суду копію висновку № 11/2-128 від 24.12.2013 в підтвердження наявності заборгованості за 2011 -2014 з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, що надана бюджетним організаціям та установам перед ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" у розмірі 25 349,98 грн.

04.03.2015 відповідач звернувся до суду з письмовими поясненнями з яких вбачається, що ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" після перевірки розрахунків позивача наданих разом із заявою про зменшення розміру позовних вимог наполягає на власному контррозрахунку інфляційних втрат, який надано у відзиві № 13-387/70. Разом з тим, розрахунок пені та 3 % річних, які додано позивачем до заяви про зменшення позовних вимог відповідач вважає здійсненими у відповідності до норм чинного законодавства та з урахуванням доводів наведених у відзиві. В той же час, відповідач підтримує клопотання про зменшення пені та просить його задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між відкритим акціонерним товариством "Кіровоградобленерго" (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" відповідно до п.1.1. статуту товариства за 2011 рік), від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж та дочірнім підприємством "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" укладено договір про постачання електричної енергії № 67К від 01.09.2006 (далі по тексту - договір).

За умовами пункту 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з загальною приєднаною потужністю 880кВа та 11465,78 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені в п. 6, 7 додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов договору.

У пункті 2.3.3 договору сторони узгодили, що споживач повинен оплачувати постачальнику вартість електричної енергії відповідно до умов додатків до договору "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Відповідно до додатку № 1 до договору "Порядок розрахунків" розрахунковим вважається період з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами шляхом безготівкового перерахування за платіжними дорученням через власний рахунок в установі банку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії або шляхом внесення грошових коштів в касу постачальника.

Обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за "Актом про використану електричну енергію" за показами розрахункових засобів обліку в точках обліку, перелік яких надано в п. 7 додатку до договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Споживач самостійно на протязі 5 операційних днів після дати отримання рахунку має здійснювати остаточний розрахунок за активну електричну енергію шляхом оплати різниці між вартістю обсягу електричної енергії, фактично спожитої протягом розрахункового періоду, та сумою коштів, сплачених у відповідності з п.2 цього Додатку, оплату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплату нарахувань за протоколами порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеню, індекс інфляції та інші платежі, згідно з умовами договору. Остаточний розрахунок споживач здійснює на підставі рахунку за тарифом, який діяв на кінець розрахункового періоду.

Договір набрав чинності з дня підписання і укладається на строк до 31.12.2006. Сторони узгодили умову про те, що договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.4 договору).

У даному випадку зазначений договір вважається продовженим на наступні календарні ріки.

За своєю правовою природою зазначений Договір є договором енергопостачання.

У відповідності до частини 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пар, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до частини 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 509, 526 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем на виконання умов договору поставлено відповідачеві електричну енергію на загальну суму 13 660 863,05 грн, загальна кількість поставленої електричної енергії на зазначену суму підтверджується актами про обсяги спожитої електричної енергії з липня 2013 по жовтень 2014 включно.

Для оплати спожитої електроенергії постачальником виставлені такі рахунки: №67К/1 від 01.08.2013, строк оплати до 08.08.2013, отриманий споживачем 01.08.2013; № 67К/1 від 02.09.2013, строк оплати до 09.09.2013, отриманий споживачем 02.09.2013; № 67К/1 від 01.10.2013, строк оплати до 08.10.2013, отриманий споживачем 01.10.2013; № 67К/1 від 01.11.2013, строк оплати до 08.11.2013, отриманий споживачем 01.11.2013, № 67К/1 від 02.12.2013, строк оплати до 09.12.2013, отриманий споживачем 02.12.2013, № 67К/1 від 02.01.2014, строк оплати до 11.01.2014, отриманий споживачем 02.01.2014, № 67К/1 від 03.02.2013, строк оплати до 10.02.2014, отриманий споживачем 03.02.2014, № 67К/1 від 03.03.2014, строк оплати до 10.03.2014, отриманий споживачем 03.03.2014, № 67К/1 від 01.04.2014, строк оплати до 08.04.2014, отриманий споживачем 01.04.2014, № 67К/1 від 05.05.2014, строк оплати до 13.05.2014, отриманий споживачем 05.05.2014, № 67К/1 від 02.06.2014, строк оплати до 10.06.2014, отриманий споживачем 02.06.2014, № 67К/1 від 01.07.2014, строк оплати до 08.07.2014, отриманий споживачем 01.07.2014, № 67К/1 від 01.08.2014, строк оплати до 08.08.2014, отриманий споживачем 04.08.2014, № 67К/1 від 01.09.2014, строк оплати до 08.09.2014, отриманий споживачем 01.09.2014, № 67К/1 від 01.10.2014, строк оплати до 08.10.2014, отриманий споживачем 01.10.2014.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Взяті за договором зобов'язання щодо оплати електричної енергії споживач виконував не належним чином із порушенням строків та не у повному обсязі, чим порушив п. 1 п. 2.3.3 Договору, п. 8 Додатку до договору № 1.

Матеріали справи містять докази погашення заборгованості відповідачем за спожиту електроенергію за період з липня 2013 по жовтень 2014 за договором про постачання електричної енергії № 67К від 01.09.2006 (а.с 105-131) та розрахунок активної електроенергії (а.с. 132), які також підтверджують порушення відповідачем строків оплати за поставлену позивачем електричну енергію.

Доказів вчасної сплати заборгованості за поставлену теплову енергію відповідачем господарському суду надано не було.

Господарський суд, враховує, що під час розгляду справи ПАТ "Кіровоградобленерго" звернувся до суду із заявою про часткову відмову від позову ПАТ "Кіровоградобленерго" та припинити провадження у справі в частині стягнення боргу з липня 2013 по жовтень 2014 в сумі 34 670,06 грн.

Згідно частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

В силу пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи, що заява позивача про відмову від частини позову не суперечить діючому законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, господарський суд приймає відмову позивача від позову в частині стягнення боргу з липня 2013 по жовтень 2014 в сумі 34 670,06 грн і припиняє провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України в зазначеній частині.

Разом з тим, оскільки відповідачем заборгованість за використану теплову енергію сплачено несвоєчасно, позивач просить суд стягнути з відповідача з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог 178 396,30 грн - пені, 39 160,48 грн - 3% річних, 388 962,05 грн - інфляційних втрат.

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд дійшов висновку, що позивачем правильно визначено період для нарахування 3 % річних, про що погоджується і відповідач у своїх письмових поясненнях від 04.03.2015. Отже, позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 39 160,48 грн за загальний період з 08.08.2013 по 30.11.2014 заявлені позивачем правомірно і підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат, господарський суд виходить з наступного.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму інфляційних втрат за період з липня 2013 по жовтень 2014 включно, що складає 38 8962,05 грн. Відповідач заперечив проти нарахування суми інфляційних втрат вказуючи на те, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинен розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Також, відповідач здійснивши свій конррозрахунок "інфляційних втрат" враховував ту обставину, що якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Аналізуючи положення ст. 625 Цивільного кодексу України, господарський суд враховує наступне.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

В силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, здійснюючи розрахунок інфляційний втрат позивач помилково не враховано, що часткові проплати відповідача здійснювались кожного місяця як з 1 по 15 числа відповідного місяця та і з 16 по 31. Отже інфляційні втрати розраховуються з врахуванням погашення заборгованості здійсненої відповідачем з 1 по 15 день відповідного місяця і тоді інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця, що відповідач і відобразив у своєму конррозрахунку (а.с. 172), який господарський суд вважає правомірним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30.

З огляду на вказане, господарський суд частково задовольняє вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат на суму 381 295,06 грн. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат, господарський суд відмовляє.

ПАТ "Кіровоградобленерго" також заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в сумі 178 396,30 грн за загальний період з 13.01.2014 по 30.11.2014 (а.с. 139).

Відповідно до п. 4.2.1 договору (враховуючи протокол розбіжностей від 16.10.2006) у разі несвоєчасного виконання розрахунків, постачальник електричної енергії здійснює нарахування на суму загального боргу пені у розмірі 0,4% за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Позивачем нараховано пеню в розмірі 178 396,30 грн (заява про зменшення розміру позовних вимог від 12.02.2015) за загальний період з 13.01.2014 по 30.11.2014 з урахуванням проплат та норм ст.ст. 253, 254, 258 Цивільного кодексу України.

Господарський суд враховує, що позивач зменшив розмір позовних вимог враховуючи заперечення відповідача зазначені у відзиві на позов щодо спливу позовної давності до позовних вимог про стягнення пені, а отже клопотання відповідача про застосування спеціального строку позовної давності до вимог про стягнення пені судом відхиляється, оскільки провадження у справі в цій частині припинено за заявою позивача про відмову від даної частини позову.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позивачем правильно визначено період для нарахування пені, про що погоджується і відповідач у своїх письмових поясненнях від 04.03.2015. Отже, позовні вимоги про стягнення пені в сумі 178 396,30 грн за загальний період з 13.01.2014 по 30.11.2014 заявлені правомірно.

Статтею 83 Господарського процесуального кодексу України господарському суду надано право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Господарський суд враховує, що відповідачем по справі заявлене клопотання щодо зменшення розміру пені, з посиланням, зокрема, на ті обставини, що однією з основних причин виникнення заборгованості за поставлену теплову енергію є несвоєчасна оплата споживачами послуг з теплопостачання. За доводами відповідача несвоєчасність оплати за поставлену теплову енергію зумовлена тим, що питання про відшкодування різниці між тарифами та собівартістю теплової енергії вирішується із запізненням і без врахування інфляційних втрат. Загальний обсяг заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, що надана населенню ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" за 11 місяців 2014 року складає 8 656 958,52 грн. Вказане відповідач підтверджує розрахунком обсягу заборгованості за минулі періоди з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, що надана ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" населенню за 2012, 2013 рік та за 11міс. 2014 року, а саме: звітом про фінансові результати за 9 міс. 2014 року; довідками № 13-386/07 та № 13-386/07 від 12.02.2015 про структуру споживачів та дебіторську заборгованість за послуги з теплопостачання на загальну суму 48 751,0 тис. грн, балансом (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2014.

Крім того, суд враховує, висновок експертного дослідження № 11/2-128 від 24.12.2013, який подано відповідачем в обґрунтування свого клопотання про зменшення розміру пені та штрафу, відповідно до якого невідповідність фактичних економічно обґрунтованих витрат діючим тарифам на теплову енергію призвели до того, що підприємством фактично понесено збитки в розмірі 25 349 988,64 грн. За вказаним висновком експерта основною причиною виникнення таких збитків підприємства від наданих послуг з поставки теплової енергії бюджетним організаціям є, перш за все, несвоєчасний перегляд уповноваженими органами тарифів на теплову енергію для вказаної категорії споживачів.

Суд погоджується з доводами відповідача, що вказані обставини призвели до виникнення збитків у відповідача та неможливості своєчасно розрахуватися за спожитий природний газ. А також ту, обставину, що на даний момент відповідачем погашено заборгованість перед позивачем за заявлений у позову період у повному обсязі.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд також враховує положення підпункту 3.17.4. пункту 3.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, заявленої до стягнення з відповідача, господарський суд враховує: ступінь виконання боржником зобов'язань за договором №12/1006-БО-18 від 19.01.2013, доводи відповідача що причиною неналежного виконання зобов'язання відповідачем є несвоєчасність оплати наданих останнім послуг теплопостачання населенням, підприємствами, установами та організаціями, відсутність компенсації з Державного бюджету різниці в тарифах на теплову енергію. Враховується також строк прострочення виконання зобов'язання, вжиття відповідачем всіх можливих заходів для погашення заборгованості перед позивачем (добросовісна поведінка відповідача).

Заперечення відповідача щодо недоведеності відповідачем викладеного у відзиві та не спростування вини ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" у неналежному виконанні умов договору, господарським судом відхиляються, оскільки матеріали справи місять належні докази того, що причиною неналежного виконання зобов'язання відповідачем є несвоєчасність оплати наданих останнім послуг теплопостачання населенням, підприємствами, установами та організаціями, відсутність компенсації з Державного бюджету різниці в тарифах на теплову енергію, а саме: звіт про фінансові результати за 9 міс. 2014 року; довідки № 13-386/07 та № 13-386/07 від 12.02.2015 про структуру споживачів та дебіторську заборгованість за послуги з теплопостачання на загальну суму 48 751,0 тис. грн, баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2014, висновок експертного дослідження № 11/2-128 від 24.12.2013.

Отже, господарський суд вважає, що даний випадок є винятковим та зменшує розмір пені до 20 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог про стягнення пені господарський суд відмовляє.

Таким чином, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 381 295,06 грн - інфляційних втрат, 20 000 грн - пені, 39 160,48 грн - 3% річних. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та норм Закону України "Про судовий збір" судові витрати на судовий збір покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам і з врахуванням зменшення судом розміру стягнутої з відповідача пені.

На підставі вказаного та керуючись ст.ст. 22, 33,34,44,49, 78, п. 4 ст. 80, 82-85 , 116, 117 ГПК України, Законом України "Про судовий збір", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" (25030, м. Кіровоград, вул. Кутузова, буд. 23/16, ідентифікаційний код 33142568) на користь публічного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (25012, м. Кіровоград, пр. Комуністичний, 15, ідентифікаційний код 23226362), від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж (25001, м. Кіровоград, вул. В.Перспективна, 78) 381295,06 грн - інфляційних втрат, 20000 грн - пені, 39160,48 грн - 3% річних, а також судовий збір в сумі 11977,03 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили та направити стягувачу.

Прийняти часткову відмову позивача від позову ПАТ "Кіровоградобленерго" в частині стягнення з липня 2013 по жовтень 2014 боргу в сумі 34670,06 грн та припинити провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 34670,06 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 16.03.2015.

Суддя Т. В. Макаренко