РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015Справа №910/635/15-г

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Березовській С.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська промислова компанія «Артем-Агро»

до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії»

про розірвання третейської угоди шляхом виключення п. 6.8 з договору поруки № 1 від 24.10.2013 р.

за участю представників:

від позивача: Кобцева М.О. - представник за довіреністю б/н від 18.11.2014
від відповідача:Новик Є.М. - представник за довіреністю б/н від 10.12.2014

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська промислова компанія «Артем-Агро» (далі - ТОВ «Українська промислова компанія «Артем-Агро») до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі - ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії») про розірвання третейської угоди шляхом виключення п. 6.8 з договору поруки № 1 від 24.10.2013 р.

У позові ТОВ «Українська промислова компанія «Артем-Агро» вказує, що третейське застереження, яке передбачає вирішення усіх спорів за договором поруки у третейському суді та міститься у п. 6.8 вказаного договору, не може належним чином захистити права позивача в умовах антитерористичної операції, що на час подання позову проводиться на Донбасі. При укладенні третейської угоди сторони не могли передбачити істотні зміни обставин, а саме - інформаційної, фінансової та транспортної блокади регіону, що порушує права позивача на прибуття та участь в судових засіданнях, отримання повідомлень та викликів до суду, на належний захист своїх прав та інтересів у суді.

Посилаючись на ст. 652 ЦК України, у зв'язку з істотною зміною обставин, позивач просить розірвати третейську угоду шляхом виключення п. 6.8 з договору поруки № 1 від 24.10.2013 р.

У судове засідання представник позивача не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у минулому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, вказав, що передача сторонами спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення в суд, при цьому розгляд справи без участі особи, права та обов'язки якої вирішив третейський суд, є підставою для скасування такого рішення. Також просив припинити провадження у господарській справі, оскільки даний спір повинен розглядатись третейським судом з огляду на третейське застереження у договорі поруки.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача за правилами статті 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 24.10.2013 р. між сторонами був укладений договір поруки № 1 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач виступив поручителем по зобов'язаннях, що випливають з договору про відкриття кредитної лінії № 26-Н/13/66/КЛ-КБ від 24.10.2013 р., укладеного між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комп'ютерні автоматизовані системи».

Згідно з п. 6.8 договору поруки сторони домовились, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», місцезнаходження якого: 03142, м. Київ. вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25, згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є остаточними і обов'язковими з дати його винесення.

Відповідно до п. 6.3 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в письмовій формі. Строк дії цього договору складає 6 років, при цьому договір припиняє свою дію достроково у випадку належного виконання боржником або поручителем своїх зобов'язань. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов'язання.

Позивач вважає, що у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні цього договору, третейське застереження необхідно розірвати шляхом виключення його з договору поруки.

Як встановлено статтею 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Отже, законодавство чітко визначає порядок розірвання чи внесення змін до договору, та передбачає, що таке розірвання (внесення змін) має відбуватися лише за згодою сторін угоди, а у випадку, коли певної згоди не досягнуто, заінтересована сторона вправі звернутися до суду, при умові одночасного існування чотирьох умов.

Судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача з пропозицією внести зміни до договору, та відповідно немає відмови відповідача на пропозицію про внесення змін до кредитного договору у зв'язку з істотною зміною обставин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони не вчинили необхідного переліку дій для розірвання третейської угоди, що встановлені законодавством, і які обов'язково мають передувати зверненню до суду заінтересованої сторони з позовом про розірвання (внесення змін) договору за рішенням суду.

Оскільки відмови відповідача у зміні (розірванні) спірної третейської угоди не було, суд вважає, що права позивача в даному випадку не порушені.

Крім того, суд зазначає, що не настали всі умови, передбачені ст. 652 ЦК України, для розірвання договору, на яку посилається ТОВ «Українська промислова компанія «Артем-Агро».

Так, частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Так, дійсно, сторони у справі в момент укладення спірної третейської угоди не могли передбачити, що настануть ті обставини, про які зазначає позивач у позові, при цьому зміна обставин була зумовлена причинами, які позивач не міг усунути, а із договорів та звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе позивач.

Однак, ТОВ «Українська промислова компанія «Артем-Агро» не довело суду, що виконання договору в частині третейського застереження порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б позивача того, на що він розраховував при укладенні договору.

Ті обставини, що місцезнаходженням позивача є зона проведення антитерористичної операції та вірогідність у зв'язку з цим неналежного повідомлення третейським судом позивача про час та місце розгляду справи, суд не вважає підставами для розірвання третейської угоди.

До того ж відповідно до ч. 2 ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України, рішення третейського суду може бути скасовано у разі, зокрема, якщо третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Згідно з ч. 1 статті 122-10 ГПК України, ст. 56 Закону України «Про третейські суди» господарський суд відмовляє у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, зокрема, якщо третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Отже, з огляду на викладене, підставою для скасування рішення третейського суду та відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду є, зокрема, неповідомлення належним чином учасника судового процесу про призначене засідання третейського суду. З огляду на вказане відповідач не позбавлений можливості у разі неповідомлення його належним чином про розгляд справи третейським судом скористатися процесуальними можливостями, які визначені ч. 2 ст. 122-5 та ч. 1 статті 122-10 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не довів належними засобами доказування істотну зміну обставин в розумінні ст. 652 ЦК України, якими сторони керувалися при укладенні договору з третейським застереженням, та зокрема, не довів, що виконання договору в частині третейського застереження порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б позивача того, на що він розраховував при укладенні договору.

Окрім усього, суд вважає за необхідне зазначити, що вимоги, заявлені ТОВ «Українська промислова компанія «Артем-Агро» про розірвання третейської угоди шляхом виключення п. 6.8 з договору поруки, не узгоджуються із вимогами діючого законодавства, оскільки ст. 652 ЦК України, на яку спирається позивач у своєму позові, передбачає одну з двох дій - або розірвання договору (в нашому випадку - третейської угоди), або внесення змін до договору (виключення третейської угоди з договору поруки), які є взаємовиключними за своєю суттю.

Разом з тим, позивач просить суд фактично розірвати договір шляхом внесення до нього змін, що суперечить встановленим законом способам захисту та правовій природі юридично значимих дій.

Зважаючи на встановлені обставини справи та враховуючи положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розірвання третейської угоди у договорі поруки № 1 від 24.10.2013 р., зв'язку з чим суд відмовляє у позовних вимогах.

З приводу заяви представника відповідача про припинення провадження у справі на підставі п. 5 ст. 80 ГПК України у зв'язку з наявністю у договорі поруки третейського застереження, господарський суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 124 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (право на повноважний суд) З огляду на викладене, господарський суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» про припинення провадження у справі з підстав п. 5 ст. 81 ГПК України необхідно відмовити.

Згідно зі ст 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подачу позову, а також з урахування розглянутої заяви про забезпечення позову, у задоволенні якої ТОВ «Українська промислова компанія «Артем-Агро» було відмовлено, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32 - 35, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська промислова компанія «Артем-Агро» до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про розірвання третейської угоди шляхом виключення п. 6.8 з договору поруки № 1 від 24.10.2013 р.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 12 березня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 16 березня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна