ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Справа № 910/11051/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий, судді Бенедисюк І.М. (доповідач), Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Чулкової Анастасії Олексіївни, м. Київ (далі - ФОП Чулкова А.О.),

на рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2014 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2014

зі справи № 910/11051/14

за позовом приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав", м. Київ (далі - ПО "УЛАСП"),

до ФОП Чулкової А.О.

про стягнення 19 660, 30 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

ПО "УЛАСП"- Хлєбнікова С.П.,

ФОП Чулкової А.О. - Рудницької З.І.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ПО "УЛАСП" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з ФОП Чулкової А.О. 18 009, 32 грн. плати за відчужені за укладеним сторонами договором від 01.11.2011 № 02/11/11 (далі - Договір) права інтелектуальної власності з урахуванням інфляційних втрат, а також три проценти річних у сумі 652, 63 грн. та пеню у сумі 998, 35 грн. за порушення зазначеного грошового зобов'язання.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.10.2014 (колегія суддів у складі: суддя Марченко О.В. - головуючий, судді Бондарчук В.В., Любченко М.О.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 (колегія суддів у складі: суддя Пантелієнко В.О.- головуючий, судді Гарник Л.Л., Доманська М.Л.), позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача основний боргу у сумі 18 009, 32 грн. з урахуванням установленого індексу інфляції, три проценти річних у сумі 652, 63 грн., пеню у сумі 380, 86 грн. та судові витрати пропорційно до задоволених вимог; у решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ФОП Чулкова А.О. просить Вищий господарський суд України рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів скасувати та передати справу на новий розгляд внаслідок порушення господарськими судами положень статті 41 Господарського процесуального кодексу України, статей 237, 244, 245, 638 Цивільного кодексу України, статей 179, 181 Господарського кодексу України (далі - відповідно ГПК України, ЦК України, ГК України), а також статті 33 Закону України "Про авторське право і суміжні права". У скарзі йдеться про те, що Договір є неукладеним, оскільки ФОП Чулкова А.О. його не підписувала та не уповноважувала на це особу, що його підписала; суд безпідставно відмовив у задоволені клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи; у Договорі не погоджено винагороду, не вказано територію, на яку цей правочин поширюється,Є та перелік творів, права на які відчужуються, що є підставою для визнання Договору недійсним.

У відзиві на касаційну скаргу ПО "УЛАСП" просить у задоволенні скарги відмовити з наведених у відзиві мотивів.

Сторони відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

У прийнятті судових рішень у справі попередні судові інстанції виходили з таких фактичних даних:

- ПО "УЛАСП" є організацією колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до свідоцтва Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України про облік організації колективного управління від 24.01.2011 № 19/2011;

- зі змісту Договору вбачається, що ПО "УЛАСП" за винагороду (роялті) надало ФОП Чулковій А.О. невиключну ліцензію на публічне виконання у пабі "Тортуга" (за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 53) оприлюднених музичних творів, фонограм, а також зафіксованих у фонограмах виконань, публічну демонстрацію відеограм, а також зафіксованих у відеограмах виконань (твори);

- пунктом 2.3 Договору передбачено, що узгоджена сторонами у додатках до Договору винагорода (роялті) перераховується на поточний рахунок ПО "УЛАСП" не пізніше, ніж за п'ять днів до початку місяця, за який здійснюється платіж; після цього ліцензіат подає ліцензіару акта про виплату роялті згідно з пунктом 2.5 Договору; "платіж за дні, з яких складається залишок місяця, в якому укладено Договір, здійснюється не пізніше трьох календарних днів після підписання Договору";

- пунктом 2.6 Договору за прострочення виконання грошового зобов'язання за Договором встановлено пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, за кожен день такого прострочення;

- строк Договору встановлено до 01.11.2012, а в частині невиконаних фінансових зобов'язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов'язань - до їх повного виконання;

- згідно з додатком №2 до Договору загальна сума щомісячної винагороди з дня набрання чинності Договором становить 550 грн.;

- 29.02.2012 ПО "УЛАСП" було перераховано "роялті за публічне виконання музичних творів код від Чулкової А.О."; тобто відбулося схвалення Договору;

- після підписання Договору 01.11.2011 протягом тривалого часу цей правочин, зокрема ФОП Чулковою А.О., недійсним не визнавався.

Відповідно до положень статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31-33 Закону України "Про авторське право і суміжні права" право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом); розмір і порядок виплати авторської винагороди за створення і використання твору встановлюються в авторському договорі або у договорах, що укладаються за дорученням об'єктів авторського права організаціями колективного управління з особами, які використовують твори.

Частинами п'ятою і шостою статті 48 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що: на основі одержаних повноважень організації колективного управління надають будь-яким особам шляхом укладання з ними договорів невиключні права на використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав; організація колективного управління має право вимагати від осіб, які використовують об'єкти авторського права і суміжних прав, надання їм документів, що містять точні відомості про використання зазначених об'єктів, необхідні для збирання і розподілу винагороди.

Відповідно до частин першої та другої статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання; наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України).

Отже, господарськими судами у справі встановлено, що Договір вчинений представником ФОП Чулкової А.О., був в подальшому схвалений та недійсним у встановленому порядку не визнавався.

За приписом частини другої статті 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене місцевий та апеляційний господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність у відповідача обов'язку виплатити винагороду за відчужені за Договором права у визначеній цим правочином сумі з урахуванням установленого індексу інфляції за ввесь час прострочення, а також пеню та три проценти річних у перевірених судом сумах.

Доводи касаційної скарги змісту оскаржуваних судових рішень не спростовують.

Підстави для скасування оскаржуваних судових актів відсутні.

Керуючись статтями 1119 -11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 у справі № 910/11051/14 залишити без змін, а касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Чулкової Анастасії Олексіївни - без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Харченко