ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 березня 2015 р. Справа № 903/74/15

за позовом прокурора Ківерцівського району в інтересах держави в особі державного підприємства "Підприємство Цуманської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області (№84)"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Трейд Компані", м.Ковель

про стягнення 31 987,77грн.

Суддя: Кравчук В.О.

при секретарі судового засідання Лівандовському Т.Г.

Представники:

від позивача: Януль М. В., довіреність від 31.01.2015 року №10

від відповідача: Польчук П.А. - директор (наказ №4-К від02.02.2015р.)

в судовому засіданні взяв участь: прокурор прокуратури Волинської області Тарасюк Т.В., службове посвідчення №022411 від 04.11.13р.

В судовому засіданні представникам сторін роз'яснено право відводу відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України. Відводу складу суду не заявлено.

В судовому засіданні роз`яснено процесуальні права і обов'язки учасників судового процесу, визначені ст.22 ,29 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: позивач - прокурор Ківерцівського району Волинської області в інтересах держави в особі Державного підприємства "Підприємство Цуманської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області №84" звернувся з позовом до господарського суду Волинської області про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Трейд Компані" 31 987,77 грн. заборгованості, з яких: 24 024,00грн. основна заборгованість, 1 810,00 грн. - пені, 5 405,41 грн. - інфляційні, 748,36 грн. 3% річних та судові витрати по справі.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 31.01.2015р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 18.02.2015р. та зобов'язано сторін та прокурора надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 18.02.2015р. прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити .

Відповідач вимог ухвали суду від 31.01.2015р. не виконав, в судове засідання 18.02.2015р. компетентного представника не направив, витребуваних ухвалою суду документів не надав. Ухвала від 31.01.2015р. повернулася до господарського суду Волинської області 17.02.2015р. з відміткою "За закінченням терміну зберігання".

В судовому засіданні 04.03.2015р. прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Додатково листом від 04.03.2015р. №01-54/1989/15 долучили до матеріалів справи оригінали документів, а саме: податкову накладну №10, накладну №296 від 11.12.2013р., довіреність №16 від 10.12.2013р. та договір купівлі - продажу №Г-90 від 11.12.2013р.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.03.2015р. подав заперечення щодо задоволення позовних вимог, вважає позов безпідставним, так як Державне підприємство "Підприємство Цуманської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області №84" не провело реалізацію продукції, а товариство з обмеженою відповідальністю "Вуд Трейд Компані" не отримало у власність продукцію, яка була предметом Договору. Додатково листом від 04.03.2015р. №01-54/1991/15 долучив оригінали документів: накладну №296 від 11.12.2013р. та договір купівлі - продажу 3Г-90 від 11.12.2013р.

Через кацелярію господарського суду Волинської області 17.03.2015р. за вх №01-54/2425/15 представник позивача надав пояснення, щодо виконання господарської операції з купівлі - продажу пиломатеріалів між Державним підприємством "Підприємство Цуманської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області №84" та товариством з обмеженою відповідальністю "Вуд Трейд Компані" по договору купівлі - продажу №90 від 11.12.2013р. "Покупець" зобов`язаний був виконати вимоги п. 5.1. Договору , а саме "розрахуватися за товар, який постачається "Продавцем" , шляхом перерахування коштів "Покупцем" на рахунок "Продавця" протягом 7 (семи) календарних днів з дня отримання продукції згідно накладної або рахунку. Додатково до матеріалів справи долучено копії податкових накладних, копії розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) платника ДП «Підприємство Цуманської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області (№84)» та платника ТзОВ "Вуд Трейд Компані.

В судовому засіданні 18.03.2015р. прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Додатково прокурор надала суду лист - інформацію від 13.03.2015р. Ковельської ОДПІ ГУ ДФС України у Волинській області, яким відображено поставка продукції товариству з обмеженою відповідальністю "Вуд Трейд Компані" з зазначенням її вартості (а.с. 96-98).

В судовому засіданні 18.03.2015р. представник відповідача зауважив, що оригінал та другий примірник накладної № 296 від 11.12.2013 року представником ТзОВ «Вуд Трейд Компані», а саме - директором Клекоцюком С.А., - не підписувався, не завірявся печаткою, оскільки був відсутній факт проведення господарської операції зазначеної у вказаній накладній, реалізація продукції за вказаним договором продавцем покупцю не проводилась. Отже, покупець не мав підстав виконувати п. 5.1. договору, тобто не було підстав для оплати, так як продукція, що є предметом договору від 11.12.2013 року № Г-90, ТзОВ «Вуд Трейд Компані» не отримувалась.

Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

11 грудня 2013 року між державним підприємством "Підприємство Цуманської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області (№84)" та товариством з обмеженою відповідальністю "Вуд Трейд Компані" укладено договір купівлі-продажу №Г-90 (далі -договір, а. с. 19).

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Як встановлено ст. 202, 509 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов'язання виникли з договору купівлі-продажу №Г-90 від 11.12.2013року.

Відповідно до п. п. 1.1, 2.2, 4.2, 5.1, 6.1, 7.3 договору позивач зобов'язується виготовити та поставити і передати у власність (повне господарське володіння) відповідачу певну продукцію, а відповідач зобов'язується прийняти цю продукцію та своєчасно здійснити оплату на умовах даного договору. Загальна сума договору 24 024,00грн. Моментом поставки продукції вважається передача її позивачем відповідачу або транспортній організації. Розрахунки за товар, що постачається за даним договором здійснюється шляхом перерахунку грошей відповідачем на рахунок позивача протягом 7 календарних днів з дня отримання продукції згідно накладної або рахунку. Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2014 року при відсутності у сторін претензій одна до одної. При простроченні платежу за товар відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штрафну неустойку (пеню) в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочки до моменту повного розрахунку за товар.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір купівлі-продажу №Г-90 від 11.12.2013 року недійсним в судовому порядку не визнавався.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач на підставі довіреності від 10.12.2013 року №16 (а. с. 32) прийняв товар на загальну суму 24 024,00грн (загальна сума договору згідно п. 2.2), що підтверджується накладною №296 від 11.12.2013 року та податковою накладною від 11.12.2013 року на суму 24 024,00. (а. с. 25-26).

Відповідач вартості отриманого товару не оплатив.

Заборгованість відповідача перед позивачем за переданий на підставі договору №Г-90 від 11.12.2013р. товар на момент розгляду справи становить 24 024,00 грн.

Доказів, які б спростовували цю заборгованість, або доказів її оплати відповідач суду не надав.

Претензією №6 від 03.11.2014р. позивач звертався до відповідача з проханням перерахувати заборгованість за товар (а.с.23).

Відповідач вимоги позивача не виконав, що спричинило звернення прокурора в інтересах позивача з позовом до суду.

Статтями 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності із ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Оскільки відповідач у повному обсязі не розрахувався за товар, позовна вимога про стягнення з нього 24 024,00 грн. заборгованості обґрунтована і підлягає до задоволення.

Доводи відповідача про неотримання ним товару до уваги не приймаються.

Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості згідно з п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого Міністерством юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 повинні мати такі обов'язкові реквізити, як назва підприємства, установи, від імені якої складений документ, посади, прізвище і підписи осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і складання первинного документа.

При огляді судом оригіналу накладної №296 від 11.12.2013р., на яку посилається прокурор на підтвердження факту передачі товару відповідачу, встановлено, що в рядках "Здав", "Прийняв" є підписи представників (а.с.25).

Додатково судом встановлено, що 10.12.2013р. ТзОВ "Вуд Трейд Компані" на ім'я директора Клекоцюка С.А. на отримання від підприємства Цуманської виправної колонії №84 110 куб.м. пиломатеріалу обрізного 1-го сорту, 40 куб.м. дров, 20 куб.м. тирси виписало довіреність №16.

Довіреність №16 від 11.12.2013р. підписана директором ТзОВ "Вуд Трейд Компані" Клекоцюком С.А. та скріплена печаткою цього товариства.

Також в накладній №296 від 11.12.2013р. зазначено, що товар передається через Клекоцюка С.А., який діє на підставі довіреності №16 від 11.12.2013р.

В силу положень ч. 2 п. 15 Інструкції про порядок видачі, повернення і використання довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996р. №99, (надалі - Інструкція) відповідальність за своєчасне та повне оприбуткування одержаних за виданими довіреностями цінностей покладається на посадових осіб, яким надано право підписувати довіреності, а також на особу, яку призначено для виписування і реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей.

Водночас, доказів того, що товар, отриманий відповідачем на підставі довіреності №16 від 10.12.2013р. підприємством не оприбутковувався, суду не подано.

Відповідно до п. 9 Інструкції при позбавленні довіреної особи права на одержання цінностей за виданою йому довіреністю, строк дії якої ще не минув, довіреність у такої особи вилучається. У разі анулювання довіреності, за якою отримуються цінності частинами або розрахунки за які здійснюються у порядку планових платежів чи доставка яких здійснюється централізовано-кільцевими перевезеннями, підприємство, що видало довіреність, негайно повідомляє постачальника про анулювання відповідної довіреності. З моменту отримання такого повідомлення відпуск цінностей за анульованою довіреністю припиняється. За відпуск цінностей за анульованими довіреностями відповідальність несе постачальник, а втрати від цього відшкодовуються у встановленому порядку.

Доказів анулювання довіреності №16 від 10.12.2013р. суду також не подано.

Клопотань про призначення почеркознавчої експертизи відповідач не заявляв.

Додатково суд звертає увагу, що відбитку печатки підприємства-одержувача на видатковій накладній як її обов'язкового реквізиту законодавством України не передбачено.

Відбиток печатки на видатковій накладній згідно з п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку не є обов'язковим.

Додатковими доказами, які разом з первинними документами бухгалтерського обліку свідчать про передачу позивачем та отримання відповідачем товару на суму 24 024,00 грн., є також податкові накладні з податку на додану вартість підприємства Цуманської виправної колонії №84 за листопад 2013 року та розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, наданих на вимогу прокуратури Ковельською ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області.

Водночас, представник відповідача, під час розгляду справи у суді, 11.03.2015р. звертався до Ковельської об`єднаної Державної податкової інспекції щодо уточненого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок на суму заборгованості (а.с. 100-106). На підставі вищенаведеного суд вважає, що такими діями відповідач намагається уникнути виконання договору про погашення заборгованості.

Крім основної заборгованості, прокурор та позивач просять суд стягнути з відповідача 5 405,41 грн. - інфляційних втрат та 748,36 грн. 3% річних нарахованих за період з грудня 2013 року по грудень 2014 року.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене ст. 625 ЦК України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З врахуванням п. 5.1 договору згідно якого відповідач зобов'язаний був сплатити отриманий 25.11.2013 року товар протягом семи днів з дня такого отримання, перевіривши розрахунки, надані позивачем, суд вважає нараховані 5 405,41 грн. - інфляційних втрат та 748,36 грн. 3% річних підставними та такими, що підлягають до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України.

Позивач просить також стягнути з відповідача 1 810,00 грн. - пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нарахованої за період з 05.12.2013 року по 04.06.2014 року на суму боргу в розмірі 24 024,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.258, ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи умову п.5.1. договору, з огляду на приписи п.п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України з вимогою про стягнення пені можна було звернутися до 05.12.2014 року. Однак, позов було надіслано лише 29.01.2015 року.

Таким чином, прокурором пропущено строк позовної давності для стягнення пені.

Відповідно до ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки заяв про застосування позовної давності від відповідача не надходило, суд не застосовує позовної давності до вимоги про стягнення пені.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що пред'являються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 31 987,77 грн. підлягають повному задоволенню.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827 грн. 00 коп. слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 264, 526, 599, 610, 611, 612, 625, Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.44, 49, ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Трейд Компані" (45006, м. Ковель, вул. Незалежності , 64/12, р/р 8363 в ФВОУ ПАТ «Ощадбанк» м. Луцька, МФО 303398, ) на користь державного підприємства "Підприємство Цуманської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області (№84)",(45233, смт. Цумань, Ківерцівського району Волинської області, вул. Шевченка, 54, р/р 5472 в КБ ПАТ «Приватбанк», МФО 303440, код 08679675) 31 987,77 грн. заборгованості, з яких: 24 024,00грн. основна заборгованість, 1 810,00 грн. - пеня, 5 405,41 грн. - інфляційні втрати та 748,36 грн. 3% річних .

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Трейд Компані" (45006, м. Ковель, вул. Незалежності , 64/12, р/р 8363 в ФВОУ ПАТ «Ощадбанк» м. Луцька, МФО 303398, ) в доход державного бюджету (отримувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код за ЄДРПОУ - 38009628, банк отримувача - ГУДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код банку отримувача (МФО) - 803014, рахунок отримувача - 3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)", призначення платежу "Судовий збір, за позовом прокурора Ківерцівського району в інтересах держави в особі державного підприємства "Підприємство Цуманської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області (№84)", господарський суд Волинської області, ") 1 827,00 грн. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

20.03.2015

Суддя В. О. Кравчук