ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.03.15р. Справа № 904/218/15
За позовом Комунального підприємства "КОМЕНЕРГОСЕРВІС" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "СОЗИДАТЕЛЬ 2000", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Синьогіна Я.В., дов. №1 від 05.01.2015 року, представник;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Коменергосервіс" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "СОЗИДАТЕЛЬ 2000", м. Дніпропетровськ про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 38 179,06 грн. та судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 322/02-09 від 01.11.2009 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Відповідач відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судові засідання, призначені для розгляду справи, не забезпечив, про дату, час і місце проведення судових засідань відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 17.03.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд, - ВСТАНОВИВ:

Між комунальним підприємством «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради (далі - Позивач, Теплопостачальна організація) та Приватним підприємством "СОЗИДАТЕЛЬ 2000", м. Дніпропетровськ (далі - Відповідач, Споживач) укладено договір №322/02-09 від 01.11.2009 року на поставку теплової енергії у вигляді гарячої води (далі - Договір) відповідно до умов якого Теплопостачальна організація прийняла на себе зобов'язання поставляти Споживачу теплову енергію у вигляді гарячої води в необхідних йому обсягах, а Споживач зобов'язався оплачувати отриману теплову енергію згідно з узгодженими тарифами в строки та на умовах, обумовлених даним Договором (п.1.1. Договору).

Теплопостачальна організація зобов'язалась здійснювати поставку теплової енергії в кількості згідно з Додатком №1 до Договору на об'єкт Споживача за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гр.Війни, 17 (п.2.2.1 Договору).

Відповідно до п.6.1. Договору, за відпущену теплову енергію у вигляді гарячої води Споживач сплачує Теплопостачальній організації за діючими тарифами: за 1 Гкал теплової енергії 346,57 грн. (з ПДВ).

Згідно з п.6.4. Договору, розрахунки за теплову енергію Споживач здійснює з Теплопостачальною організацією протягом 5 днів з моменту отримання рахунку.

Відповідно до п. 6.6. договору, якщо споживач є бюджетною організацією або підприємством, які здійснюють послуги тепловодопостачання населенню, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюється споживачем за фактом відпуск теплової енергії, протягом 5 днів з моменту отримання рахунку.

Пунктом 10.1. Сторони погодили строк дії Договору з 01.11.2009 по 31.10.2010 року.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу теплову енергію, на оплату якої позивачем виставлені рахунки для оплати, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.18-28).

У зв'язку з несплатою послуг за постачання теплової енергії у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 38 179,06 грн.

Доказів повної оплати заборгованості відповідачем не подано.

Господарський суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання розділу 6 Договору позивачем щомісячно виписувались рахунки, копії яких долучені до матеріалів справи.

Не подано відповідачем доказів, які б спростовували розмір заборгованості за надані йому послуги, заявлені позивачем до стягнення.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки відповідач жодними належними і допустимими доказами не спростував наявність у нього заборгованості за надані послуги, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, заборгованості в розмірі 38 179,06 грн. підтверджена матеріалами справи підлягає стягненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір стягується з відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85,115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства "Созидатель 2000" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Плеханова, б. 24, кв.37, ) на користь комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпропетровської міської ради (49081, м. Дніпропетровськ, вул. Артільна, 6б, ) заборгованість в розмірі 38 179,06 грн. та 1827 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.03.2015 року.

Суддя С.В. Мартинюк