ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.03.2015 Справа № 920/273/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ветсинтез», м. Харків

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоеталон», м. Суми

про стягнення 5 085 грн. 93 коп.

СУДДЯ Резніченко О.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: Мойсеєва І.Ю., довіреність б/н від 05.01.2015 року,

від відповідача: Мальченко Д.В., довіреність № 2 від 05.03.2015 року.

У судовому засіданні 05.03.2015р. було оголошено перерву до 10.03.2015р. на 12 год. 00 хв.

Суть спору: позивач просить стягнути з відповідача 5 085 грн. 93 коп. заборгованості по договору поставки №46 від 17.01.2014р., а саме: 4 002 грн. 38 коп. основного боргу, 110 грн. 43 коп. - 3% річних та 973 грн. 12 коп. інфляційних витрат.

На виконання вимог суду представник позивача подав в дане судове засідання підписаний сторонами акт звірки за період з 01.01.2013р. по 01.01.2015р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем складає 3 702 грн. 38 коп.

Також представником позивача подано заяву №670 від 06.03.2015р. про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 3 702 грн. 38 коп. основного боргу, 101 грн. 83 коп. - 3% річних та 899 грн. 26 коп. інфляційних витрат. Відповідно до ст. 22 ГПК України заява про зменшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Представник відповідача в дане судове засідання письмовий відзив на позов не подав, усно пояснив, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнає в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд встановив:

Між позивачем та відповідачем 17.01.2014р. був укладений договір поставки №46, за умовами п. 1.1 якого позивач (продавець) зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати, а відповідач (покупець) зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та своєчасно оплатити медикаменти та препарати ветеринарного призначення.

Відповідно п. 3.3 договору покупець здійснює оплату поставленого товару у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця протягом трьох банківських днів з дня надання рахунку-фактури у формі передплати.

За умови узгодження додаткових умов оплати, можливе надання відстрочки платежу, але не більше ніж 14 календарних днів з дати отримання товару (п. 3.4 договору).

Згідно п. 3.5 договору, датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на банківський рахунок продавця.

Строк дії договору визначений у п. 10.1 договору, а саме: договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014р. У разі, якщо в строк за два тижня до закінчення терміну дії цього договору, жодна із сторін не попередила іншу про намір розірвати цей договір, то він вважається продовженим на наступний рік на тих саме умовах.

По видатковим накладним №176, №177 від 17.01.2014р., №273 від 23.01.2014р., №559 від 10.02.2014р., №648 від 17.02.2014р., №687 від 18.02.2014р. позивач поставив відповідачу за договором №46 від 17.01.2014р. товар на загальну суму 4 402 грн. 38 коп., за яку відповідач у встановлений договором строк оплати розрахунок не провів.

При цьому, у видаткових накладних №176, №177 від 17.01.2014р., №273 від 23.01.2014р., №559 від 10.02.2014р., №648 від 17.02.2014р., №687 від 18.02.2014р. зазначено, що поставка товару здійснювалася на підставі та відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору №46 від 17.01.2014р.

Факт отримання відповідачем товару за договором підтверджується матеріалами справи, а саме видатковими накладними №176, №177 від 17.01.2014р., №273 від 23.01.2014р., №559 від 10.02.2014р., №648 від 17.02.2014р., №687 від 18.02.2014р., на яких міститься підпис представника відповідача, довіреностями на отримання товару №9 від 17.01.2014р., №19 від 23.01.2014р., №28 від 10.02.2014р. та №36 від 17.02.2014р. на ім'я директора Лебедєва О.О. Копії вказаних документів долучені до матеріалів справи (а.с.15-24).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, позивач направив відповідачу претензію №2600 від 22.09.2014р. з вимогою погасити заборгованість у розмірі 4 002 грн. 38 коп. в добровільному порядку на протязі 7 днів з моменту отримання даної претензії.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-якій час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, на день подачі позовної заяви до суду, заборгованість відповідача перед позивачем по договору поставки склала 4 402 грн. 38 коп., що підтверджується матеріалами справи.

На виконання вимог суду представник позивача подав в дане судове засідання підписаний сторонами акт звірки за період з 01.01.2013р. по 01.01.2015р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем складає 3 702 грн. 38 коп.

Також представником позивача подано заяву №670 від 06.03.2015р. про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 3 702 грн. 38 коп. основного боргу, 101 грн. 83 коп. - 3% річних та 899 грн. 26 коп. інфляційних витрат. Відповідно до ст. 22 ГПК України заява про зменшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Відповідачем заборгованість у розмірі 3 702 грн. 38 коп. визнається в повному обсязі.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої зобов'язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України - допустив прострочення грошового зобов'язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 2 статті 612 Цивільного кодексу України встановлює норми, згідно яких боржник вважається таким, що прострочив своє зобов'язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його в строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідачем не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти вимог позивача, вимоги позивача згідно заяви про зменшення позовних вимог визнані в повному обсязі, тому позовні вимоги щодо стягнення 3 702 грн. 38 коп. основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України.

Також, згідно заяви про зменшення позовних вимог, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по договору №46 від 17.01.2014р. позивач просить суд стягнути з відповідача 899 грн. 26 коп. інфляційних витрат та 101 грн. 83 коп. - 3% річних.

Позивач здійснив розрахунок інфляційних витрат та 3% річних по кожній накладній окремо, визначивши початок прострочення з урахуванням п. 3.4 договору.

Так, по видатковій накладній №176 від 17.01.2014р. - з 01.02.2014р., №177 від від 17.01.2014р. - з 01.02.2014р., №273 від 23.01.2014р. - з 07.02.2014р., №559 від 10.02.2014р. - з 25.02.2014р., №648 від 17.02.2014р. - з 04.03.2014р., №687 від 18.02.2014р. - з 05.03.2014р.

Кінцева дата нарахування санкцій визначена позивачем - 15.01.2015р.

У судовому засіданні представник відповідача зауважив, що у розрахунку 3% річних та інфляційних витрат позивачем не вірно визначена кількість днів прострочення, так як вона перевищує період нарахування.

Представник позивача пояснив, що у розрахунку у графі кількість днів прострочення допущена технічна описка по видатковим накладним №176, №177 від 17.01.2014р., №273 від 23.01.2014р.

Нарахування 3% річних та інфляційних витрат позивач здійснив саме в межах строків, визначених ним: по видатковим накладним №176 - з 01.02.2014р. по 15.01.2015р., №177 - з 01.02.2014р. по 15.01.2015р., №273 - з 07.02.2014р. по 15.01.2015р.

Судом перевірено розрахунок позивача та встановлено, що нарахування 3% річних та інфляційних витрат по видатковим накладним №№176, 177, 273 не виходить за межі строків, визначених самостійно позивачем, а в розрахунку у графі кількість днів прострочення позивачем допущена технічна описка.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимоги кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Частина 4 ст. 232 Господарського кодексу України встановлює, що відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги стосовно стягнення 899 грн. 26 коп. інфляційних витрат та 101 грн. 83 коп. - 3% річних за порушення терміну виконання грошових зобов'язань є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору понесені позивачем покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоеталон» (40000, м. Суми, вул. Гагаріна, буд. 9, код 38396868) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ветсинтез» (61001, м. Харків, вул. Смольна, буд. 30 код 31061220) 3 702 грн. 38 коп. основного боргу, 101 грн. 83 коп. - 3% річних, 899 грн. 26 коп. інфляційних витрат та 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.03.2015р.

СУДДЯ О.Ю. Резніченко