ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" березня 2015 р. Справа № Б-50/146-10

вх. № 7226/2-50

Суддя Швидкін А.О.

Без участі представників сторін.

розглянувши клопотання представника ПАТ "Укрсоцбанк" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі за заявою : ФОП ОСОБА_1, м. Харків

до ФОП ОСОБА_1, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 31.08.2010 р. ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Ніколенко М.О., якого зобов`язано відповідно до ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виконати дії передбачені вказаними статтями, завершити ліквідаційну процедуру та надати суду відповідні документи.

Ухвалою суду від 16.04.2013 року задоволено заяву ліквідатора Ніколенко М.О. про дострокове звільнення його від виконання покладених на нього обов`язків, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

Ухвалою суду від 07.07.2014 року припинено обов`язки ліквідатора арбітражного керуючого Татіщева О.Є., призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Бєляєву О.В.

Ухвалою суду від 16.02.2015 року розгляд звіту ліквідатора відкладено на 23.03.2015 р., у зв`язку з не завершенням ліквідаційної процедури.

16 березня 2015 року до суду від представника кредитора ПАТ "Укрсоцбанк" надійшло клопотання (вх. № 329), в якому заявник просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Своє клопотання обґрунтовує тим, що представники кредитора ПАТ "Укрсоцбанк" не можуть бути присутніми на судовому засіданні 23.03.2015 року з поважних причин, а саме у цей час в них будуть проходити інші заздалегідь заплановані судові засідання.

Дослідивши надане представником кредитора ПАТ " Укрсоцбанк" клопотання, господарський суд відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Згідно зі ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Тобто, надання учасниками процесу доказів в обґрунтування своїх правових позицій, а також явка представників сторін у судові засідання, за винятком судового виклику, є виключно добровільним правом самих сторін.

Відповідно до ст. 74-1 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони, третьої особи, прокурора, іншого учасника судового процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 16 лютого 2015 року про відкладення розгляду справи, явка представника ПАТ " Укрсоцбанк" у засідання суду обов'язковою не визнавалась, а також у заявника будь-які докази необхідні для розгляду справи зазначеною ухвалою не витребувались.

Суд звертає увагу, що в своєму клопотанні представник банку на нові докази щодо розгляду справи не посилається та про можливість їх надання в майбутньому не зазначає.

Також, господарський суд виходить з того, що у разі неможливості прийняти особистої участі у судовому засіданні конкретного представника, учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Враховуючи, що клопотання представника кредитора ПАТ "Укрсоцбанк" не містить вмотивованих та обґрунтованих доказів на підтвердження неможливості особистої участі представника заявника в судовому засіданні 23.03.2015 року, суд не вбачає необхідності проведення наступного судового засідання по справі про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в режимі відеоконференції, у зв'язку з чим дійшов висновку відмовити в задоволенні клопотання ПАТ "Укрсоцбанк".

Враховуючи викладене, керуючись ст. 74-1, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання представника кредитора ПАТ "Укрсоцбанк" про проведення судового засідання у справі № Б-50/146-10, призначеного на 23 березня 2015 року року в режимі відеоконференції.

2. Ухвалу направити ПАТ " Укрсоцбанк".

Суддя Швидкін А.О.