ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.03.15р. Справа № 904/235/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Проблем Народного Господарства", м. Дніпропетровськ

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Манітоба", м. Дніпропетровськ

про визнання векселю таким, що не підлягає виконанню

Представники:

Від позивача: Кудін М.В., дов. №52-16/242 від 26.12.2014р.

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут проблем народного господарства" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Манітоба" з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню векселя серії АА №0103606 в частині зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" щодо сплати за векселем суми грошових коштів в розмірі 117885грн.38коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут проблем народного господарства" чи його наказу зі строком платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.09.2007р. під час видачі спірного векселя особи, які його підписали - заступник голови правління з фінансів та бюджету Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" Лавриненко Г.В. та головний бухгалтер Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" Козловська Н.І., діяли із перевищенням повноважень, порушуючи вимоги статуту товариства, який діяв у відповідний період.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 10.02.2015р., 25.02.2015р. та 10.03.2015р.

25.02.2015р. на адресу суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Манітоба" про перенесення судового засідання, призначеного на 25.02.2015р. на іншу дату, у зв'язку з неможливістю направити в судове засідання свого повноважного представника.

У зв'язку з невиконанням відповідачами вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015р., 10.02.2015р., 25.02.2015р. та нез'явленням у судові засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачам у справі в установленому порядку на адреси, вказані у спеціальних витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які наявні в матеріалах справи (а.с. 63-64).

Поштова кореспонденція, яка направлялась на адресу відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут проблем народного господарства", повернулась до господарського суду з відміткою підприємства зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №396, №774 та №740 ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015р., 10.02.2015р. та від 25.02.2015р. були отримані відповідачем-2 - Товариством з обмеженою відповідальністю "Манітоба" 27.01.2015р., 16.02.2015р. та 05.03.2015р., відповідно. Про це свідчить підпис представника відповідача на зазначених повідомленнях.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на приписи статті 75 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними матеріалами. При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

03.09.2007р. Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" був виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Інститут проблем народного господарства" простий вексель серії АА №0103606 на суму 117885грн.38коп. Строк платежу - за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013р.

16.12.2013р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Манітоба" звернулось до позивача із листом вих. №61 від 12.12.2013р., в якому повідомило, що є векселедержателем простих векселів, згідно додатку №1 до листа, які видані Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", і у зв'язку з тим, що строк платежу за вказаними векселями наступив, направляє для оплати акт пред'явлення векселів до платежу разом із копіями векселів.

Відповідно до переліку простих векселів, вказаних у додатку №1 до листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Манітоба" №61 від 12.12.2013р., значиться простий вексель серії АА №0103606 на суму 117885грн.38коп., першим векселедержателем якого було Товариство з обмеженою відповідальністю "Інститут проблем народного господарства".

Як вбачається із простого векселя серії АА №0103606 на суму 117885грн.38коп. (надалі - спірний вексель), цей цінний папір містить зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (векселедавця) сплатити суму грошових коштів в розмірі 117885грн.38коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут проблем народного господарства" чи його наказу. Строк платежу - за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013р. Цей вексель містить підписи заступника голови правління з фінансів та бюджету та головного бухгалтера Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" без зазначення їх прізвищ та скріплений печаткою цього товариства.

Як зазначає позивач, голова правління з фінансів та бюджету Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" Лавриненко Геннадій Валерійович не був належним чином уповноважений на підписання простого векселя серії АА №0103606 від імені підприємства позивача, а відтак, для позивача не виникає зобов'язань за цим векселем.

Як зазначено в пункті 9.3.1 статуту Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - статут), в редакції від 17.03.2006р., державна реєстрація якої проведена 14.04.2006р., правління є виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю. Правління діє в інтересах товариства в порядку, визначеному законодавством України, цим статутом, положенням "Про Правління" та іншими внутрішніми нормативними актами товариства.

Згідно з пунктом 9.3.2 статуту позивача, правління складається з 5 членів, які обираються загальними зборами товариства на 3 роки.

Згідно пункту 9.3.4 статуту до компетенції правління відносяться усі питання поточної діяльності товариства окрім тих, що згідно законодавства України, цього статуту та внутрішніх нормативних актів товариства віднесені до компетенції загальних зборів чи спостережної (наглядової) ради і прийняттям загальними зборами відповідних змін та доповнень до цього статуту.

Пунктом 9.3.6 статуту, в редакції від 17.03.2006р. чинній на момент видачі векселя, передбачено, що правління товариства в межах своєї компетенції, зокрема, приймає рішення про випуск векселів.

За правилами встановленими у пункті 9.3.8 статуту позивача, рішення правління приймаються простою більшістю голосів членів правління, присутніх на засіданні; ведення протоколу засідання правління є обов'язковим.

З викладеного вбачається, що рішення правління Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" щодо видачі та/або випуску векселів мали прийматися у письмовій формі, з оформленням відповідних протоколів.

Як вбачається з довідки №52-16/1464 від 24.12.2012р., Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яке до 20.01.2014р. мало назву Відкрите акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", рішення правління про видачу та/або випуск векселя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут проблем народного господарства" не приймалось та, відповідно, на узгодження спостережній (наглядовій) раді не подавалось.

Разом з тим, позивач зазначає, що інформація щодо видачі (реєстрації, обліку) довіреностей для підписання векселів на ім'я заступника голови правління з фінансів та бюджету Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" Лавриненка Г.В. за період з дати призначення його на цю посаду та по час звільнення у позивача відсутня.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт підписання простого векселя серії АА №0103606 на суму 117885грн.38коп. представником позивача, який не був належним чином уповноважений на це юридичною особою.

Відносини, пов'язані з обігом векселів в Україні, регулюються Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі за текстом -Уніфікований закон), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Конвенцією про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів (підписані в Женеві 7 червня 1930 р.), а також Законами України від 5 квітня 2001 р. № 23 74-III "Про обіг векселів в Україні" (ст. 2 якого містить застереження стосовно дії окремих положень Уніфікованого закону на території України), від 23 лютого 2006 р. № 3480-IV "Про цінні папери та фондовий ринок", від 6 липня 1999 р. № 826-ХІУ "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р., якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", від 6 липня 1999 р. № 827-ХІУ "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р. про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", від 6 липня 1999 р. № 828-ХІУ "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р. про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів".

Відповідно до роз'яснень, наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007р. №5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів", вексельні правочини (зокрема щодо видачі, акцептування (в тому числі в порядку посередництва), індосування, авалювання та оплати векселя) регулюються не тільки нормами спеціального вексельного законодавства, а й загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобов'язання (статті 202 - 211, 215 - 236, 509 - 609 Цивільного кодексу України. Тому за відсутності спеціальних норм у вексельному законодавстві до вексельних правочинів застосовуються загальні норми Цивільного кодексу з урахуванням їх особливостей.

Так у відповідності до статті 77 Уніфікованого закону до простих векселів застосовуються такі ж положення, як і до переказних векселів, в тій мірі, в якій вони сумісні з природою цих документів, в тому числі у відношенні: строку платежу (статей 33 - 37), позовної давності (статті 70 і 71) та інші.

За приписами частини 3 статті 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" (в редакції, що діяла на момент видачі спірних векселів) вексель підписується від імені юридичних осіб - власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою.

Згідно приписів статті 97 Цивільного кодексу України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень частини 2 статті 99 Цивільного кодексу України, виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу (простою більшістю від числа присутніх учасників).

Як встановлено судом, виконавчим органом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" є правління товариства, яке являється колегіальним органом. При цьому прийняття рішення про випуск векселів віднесено до компетенції Правління Товариства (пункти 9.3.1, 9.3.5, 9.3.6 статуту ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат").

Сукупний аналіз зібраних у справі доказів, дає підстави для висновку, що за відсутністі рішення виконавчого органу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про випуск спірного векселя, його підписання заступником голови правління товариства з фінансів та бюджету Лавриненка Г.В., слід вважати вчиненим із перевищенням повноважень, а отже, такі дії представника, в силу положень статті 241 Цивільного кодексу України, створюють обов'язки для Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" лише за умов наступного їх схвалення цією особою. Доказів наступного схвалення таких дій з боку Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" суду не надано.

За приписами статті 7 Уніфікованого закону, якщо на переказному векселі є підписи осіб, нездатних зобов'язуватися за переказним векселем, або підроблені підписи, або підписи вигаданих осіб, або підписи, які з будь-яких інших підстав не можуть зобов'язувати тих осіб, які поставили їх на переказному векселі або від імені яких переказний вексель був підписаний, то зобов'язання інших осіб, які поставили свої підписи на ньому, є все ж таки юридично дійсними.

Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 № 5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів", за наявності на переказному або простому векселі підписів осіб, не здатних брати зобов'язання за векселем, або підроблених підписів, або підписів вигаданих осіб, або підписів, що з будь-яких інших підстав не можуть зобов'язувати тих осіб, які поставили їх на векселі чи від імені яких він був підписаний, то згідно зі статтями 7, 77 Уніфікованого закону зобов'язання інших осіб, які поставили свої підписи на ньому, є юридично дійсними.

Отже, підписи індосантів, що не можуть зобов'язувати тих осіб, від імені яких вони поставлені, не переривають ряду індосаментів. Відповідно до статей 8, 77 Уніфікованого закон кожний, хто поставив свій підпис на простому або переказному векселі як представник особи від імені якої він не був уповноважений діяти, сам зобов'язаний за векселем і, якщо заплатить, матиме ті самі права, що й особа, за яку він мав намір діяти. Таке ж правило застосовується до представника, який перевищив свої повноваження.

З огляду на це особа, яка отримала вексель від представника, що не мав достатніх повноважень на видачу (передачу) векселя, не може вимагати виконання зобов'язань за векселем від особи, котра видала (передала) вексель. Однак вона вправі вимагати здійснення платежу за векселем від такого представника, що поставив свій підпис на векселі, в обсязі і за умов, зазначених у векселі, виходячи з того, що його видано (передано) особисто цим представником.

У разі перевищення повноважень представником особи, від імені якої вексель підписано, тобто прийняття ним зобов'язання за векселем від імені іншої особи на суму, що перевищує ту, в межах якої він мав право діяти, зобов'язання переноситься на представника не в повному обсязі, а лише в межах перевищення. При розгляді справ такої категорії судам слід також враховувати, що у разі схвалення в подальшому особою видачі (передачі) векселя представником без повноважень або з їх перевищенням, відповідальність за векселем на підставі частини 2 статті 241 Цивільного кодексу України несе ця особа, якщо інше не випливає із самого векселя.

З огляду на встановлені обставини видачі спірного векселя, суд дійшов висновку, що Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" не є особою зобов'язаною за спірним векселем, а отже, його слід визнати таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" сплатити за векселем суму грошових коштів у розмірі 117885грн.38коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут проблем народного господарства" чи його наказу у строк платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013 року, а відтак, заявлені позовні вимоги про визнання векселю таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити.

Згідно приписів частини 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі слід віднести на позивача, внаслідок неправильних дій якого по оформленню спірного векселя виник даний спір.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут проблем народного господарства" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Манітоба" про визнання таким, що не підлягає виконанню простого векселя серії АА №0103606 в частині зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" сплатити за цим векселем суму грошових коштів в розмірі 117885грн.38коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут проблем народного господарства" чи його наказу зі строком платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013 року. - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню простий вексель серії АА №0103606 в частині зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" сплатити за цим векселем суму грошових коштів в розмірі 117885грн.38коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут проблем народного господарства" чи його наказу зі строком платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013 року.

В судовому засіданні від 10.03.2015р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 16.03.2015р.

Суддя Р.Г. Новікова