РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015Справа №910/2478/15-г
Суддя Отрош І.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лютеранська-10А»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс-7»

про зобов'язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача: Ковальчук Я.Г. - голова правління;

від відповідача: Кулик П.О. - представник за довіреністю № 13 від 19.01.2015.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.02.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лютеранська-10А» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс-7» про зобов'язання передати частину житлового комплексу з балансу на баланс разом з планом земельної ділянки, технічним паспортом будинку та відповідною технічною документацією (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж, тощо).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відмовляється в добровільному порядку передати частину житлового комплексу по вул. Лютеранська, 10А у м. Києві, а саме, підземний паркінг, який знаходиться на його балансі, на баланс позивача, що є порушенням Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач просив суд залучити до участі у справі у якості третіх осіб Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, а також просив витребувати від вказаних третіх осіб належним чином засвідчену копію інвентарної справи підземного паркінгу по вул. Лютеранській, 10 (10А) та перелік власників боксів з ідентифікацією до кожного боксу.

Відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Відповідно до п. 1.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18, питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, суд не знайшов підстав для залучення до участі у справі заявлених третіх осіб, у зв'язку з чим відмовив позивачу у задоволенні клопотання про залучення до участі у справи Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.

За змістом ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується, обставини, що перешкоджають його наданню, підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Однак, позивачем не доведено суду, яким саме чином витребовувані ним від заявлених третіх осіб докази (належним чином засвідчена копія інвентарної справи підземного паркінгу та перелік власників боксів з ідентифікацією до кожного боксу), можуть підтвердити викладені у позовній заяві обставини та вплинути на вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2015 порушено провадження у справі № 910/2478/15-г, розгляд справи призначено на 23.02.2015.

20.02.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості третіх осіб Управління освіти Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремекс Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Лютеранське» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтекс-Сервіс», в задоволенні якого судом було відмовлено у зв'язку з необгрунтованістю.

20.02.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення по справі, в яких відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що підземний паркінг не відноситься до житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 10-А так як був збудований до початку будівництва вказаного будинку та є окремим об'єктом будівництва і не включений згідно з технічною та будівельною документацією до вказаного житлового будинку.

У судовому засіданні 23.02.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 27.02.2015.

27.02.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові заперечення на пояснення відповідача, в яких позивач наголосив на тому, що підземний паркінг входить до складу житлового комплексу, у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний передати його на баланс позивача.

У судових засіданнях 27.02.2015, 06.03.2015 та 13.03.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувались перерви.

У судовому засіданні 16.03.2015 представник позивача надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.03.2015 надав усні пояснення по суті спору; проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 16.03.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської Ради від 20.06.2002 № 43/43 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» вирішено затвердити проект відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» для будівництва житлового будинку з підземним паркінгом на вул. Лютеранській, 10 у Печерському районі м. Києва; передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» в короткострокову оренду на 2 роки земельну ділянку площею 0,38 га для будівництва житлового будинку з підземним паркінгом на вул. Лютеранській, 10 у Печерському районі м. Києва, в тому числі: площею 0,06 га - за рахунок земель, вилучених з користування Акціонерної енергопостачальної організації «Київенерго», та 0,32 га - за рахунок земель міської забудови (п. 12 рішення).

02.08.2002 між Київською міською Радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» (орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Київської міської Ради від 20.06.2002 № 43/43 передає, а орендар приймає в оренду на 2 роки земельну ділянку, місце розташування якої - вул. Лютеранська, 10 у Печерському районі м. Києва, розміром 0,3814 га для будівництва житлового будинку з підземним паркінгом (п. 1 Договору).

Судом встановлено, що актом про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, зареєстрованим 23.06.2005 Управлінням Держархбудконтролю м. Києва за № 145, складеним представниками Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Альтекс-Україна» та Спільним підприємством «Основа-Солсиф», житловий будинок з вбудованими приміщеннями по вул. Лютеранська, 10 у Печерському районі м. Києва, відповідно до Положення про порядок приймання в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у м. Києві, на підставі позитивних висновків органів державного контролю і нагляду в будівництві та архітектурі про надання дозволу на експлуатацію об'єкта, прийнятий в експлуатацію.

Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 851 від 21.07.2005 житловому будинку , збудованому на вулиці Лютеранській, присвоєно поштову адресу: вул. Лютеранська, 10-А.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.07.2014 у справі № 910/8660/14 (суддя Мельник В.І.) за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лютеранська-10А» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лютеранське» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтекс-Сервіс» про визнання недійсним акту та прийняття на баланс житлового комплексу позовні вимоги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лютеранська-10А» задоволені частково, зокрема, визнано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лютеранська-10А» балансоутримувачем усього житлового комплексу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 10 А, та зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Лютеранське» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтекс-Сервіс» передати на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лютеранська-10А» весь житловий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, буд.10 А.

Частиною 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 р. № 8 передбачено, що за змістом частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" від 18.11.2003 р. №01-8/1427).

Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача з листом від 14.08.2014, в якому просив з метою приймання-передачі частини житлового комплексу - вбудованих приміщень, підземного паркінгу (гаражних боксів) на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лютеранська-10А» визначити уповноважених представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс-7» для підписання акту приймання-передачі вказаного об'єкту на 15.08.2014.

Натомість, відповідач листом вих. № 105 від 20.08.2014 повідомив позивача про те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 28.07.2014 зобов'язано передати позивачу на баланс лише ті приміщення, які перебувають на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю «Лютеранське», в той час як підземний паркінг знаходиться на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс-7», а тому підстави для передачі підземного паркінгу відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно зі статтею 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Відповідно до п. 1.1 Статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лютеранська-10А» воно створено власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку № 10 літера А на вулиці Лютеранській в місті Києві відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. В одному житловому комплексі може бути створене тільки одне об'єднання. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання після набуття статусу юридичної особи може, зокрема, прийняти на власний баланс весь житловий комплекс; укласти договір з будь-якою юридичною особою, статут якої передбачає можливість здійснення такої діяльності, про передачу їй на баланс усього житлового комплексу або його частини. Передача майна з балансу на баланс відбувається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура передачі житлового комплексу на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку регулюється Порядком передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2004 № 1521.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, загальні збори об'єднання вирішують питання про: прийняття житлового комплексу на баланс об'єднання; залишення житлового комплексу або його частини на балансі попереднього балансоутримувача (за умови укладення з ним відповідного договору); передачу житлового комплексу або його частини на баланс іншої юридичної особи, статут якої передбачає можливість провадження такої діяльності, та укладення з цією юридичною особою відповідного договору.

Згідно з п. 5 Порядку, передача житлового комплексу або його частини з балансу на баланс проводиться разом з планом земельної ділянки, технічним паспортом будинку та відповідною технічною документацією (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж тощо) у двомісячний термін після надходження відповідного звернення від об'єднання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» житловий комплекс - єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс.

Загальне майно - частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у статуті об'єднання (кладові, гаражі, в тому числі підземні, майстерні тощо); неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку (ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради № 310/1287 від 27.04.2001 «Про надання і вилучення земельних ділянок» затверджено проект земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» для будівництва підземного паркінгу під спортивним майданчиком школи № 117 на вул. Лютеранській, 10 у Старокиївському районі; надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» в оренду строком на 2 роки земельну ділянку площею 0,38 га для будівництва підземного паркінгу під спортивним майданчиком школи № 117 на вул. Лютеранській, 10 у Старокиївському районі за рахунок земель міської забудови (п. 1 рішення).

25.05.2001 між Київською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» (орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення № 310/1287 від 27.04.2001 передає, а орендар приймає в оренду на 2 роки земельну ділянку, місце розташування якої вул. Лютеранська, 10 у Старокиївському районі м. Києва, розміром 0,3716 га для будівництва підземного паркінгу під спортивним майданчиком школи № 117 (п. 1 Договору).

Як вбачається з Додатку до Договору оренди земельної ділянки від 25.05.2001, земельній ділянці площею 0,3716 га, яка передана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп», присвоєно кадастровий номер 76032070, що також підтверджується Довідкою № Ю-07468/2001 про грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер № 76032070), виданою Київським міським управлінням земельних ресурсів (вих. № 1125 від 25.05.2001).

Судом встановлено, що актом про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 12.12.2003, складеним за участі представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» та зареєстрованим в Управлінні Держархбудконтролю за № 408 від 12.12.2003, підземний паркінг на 148 автомобільних боксів, загальною площею 6237,2 кв.м., по вул. Лютеранська, 10 у Старокиївському районі м. Києва, відповідно до Положення про порядок приймання в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у м. Києві, на підставі позитивних висновків органів державного контролю і нагляду в будівництві та архітектурі про надання дозволу на експлуатацію об'єкта, прийнятий в експлуатацію Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп».

Як встановлено судом, рішенням від 20.02.2004 № 20/02 про передачу на баланс підземного паркінгу по вул. Лютеранській, 10 у Печерському районі м. Києва Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» вирішено передати безоплатно «Гаражному підприємству № 2 «АТ ХК «Київміськбуд» на баланс для зарахування в основні фонди підземний паркінг по вул. Лютеранській, 10 у Печерському районі м. Києва.

Актом прийому-передачі підземного паркінга по вул. Лютеранській, 10 у Печерському районі м. Києва від 27.02.2004 підземний паркінг за вказаною адресою був переданий «Гаражному підприємству № 2 «АТ ХК «Київміськбуд».

Судом встановлено, що рішенням «Про передачу підземного паркінгу по вул. Лютеранська, 10-А на баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс-7» для експлуатації та обслуговування» № 21/1 від 21.05.2007 вирішено на підставі рішення загальних зборів власників гаражних боксів у підземному паркінгу передати вказаний підземний паркінг на баланс Товариству з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс-7» для експлуатації та обслуговування.

Актом прийому-передачі підземного паркінгу по вул. Лютеранська, 10-А у Печерському районі м. Києва від 18.06.2007, який складено уповноваженими представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс-7» та «Гаражного підприємства № 2 «АТ ХК «Київміськбуд», передано вказаний підземний паркінг на баланс Товариству з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс-7» для експлуатації та обслуговування.

Суд зазначає, що відповідно до визначення житлового комплексу, наведеного у статті 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», житловий комплекс - єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс.

Як встановлено судом, рішенням Київської міської ради № 310/1287 від 27.04.2001 «Про надання і вилучення земельних ділянок» затверджено проект земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» для будівництва підземного паркінгу під спортивним майданчиком школи № 117 на вул. Лютеранській, 10 у Старокиївському районі; надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» в оренду строком на 2 роки земельну ділянку площею 0,38 га для будівництва підземного паркінгу під спортивним майданчиком школи № 117 на вул. Лютеранській, 10 у Старокиївському районі за рахунок земель міської забудови.

Натомість, рішенням Київської міської Ради від 20.06.2002 № 43/43 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» вирішено затвердити проект відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» для будівництва житлового будинку з підземним паркінгом на вул. Лютеранській, 10 у Печерському районі м. Києва; передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» в короткострокову оренду на 2 роки земельну ділянку площею 0,38 га для будівництва житлового будинку з підземним паркінгом на вул. Лютеранській, 10 у Печерському районі м. Києва, в тому числі: площею 0,06 га - за рахунок земель, вилучених з користування Акціонерної енергопостачальної організації «Київенерго», та 0,32 га - за рахунок земель міської забудови.

Судом встановлено, що земельній ділянці, яка передана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» для будівництва підземного паркінгу, присвоєно кадастровий номер 76032070.

Відповідно до Технічного звіту по встановленню меж землекористування Управління освіти Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс-7» на вул. Лютеранській, 10 у Печерському районі м. Києва, зазначено кадастровий номер вказаної земельної ділянки :76:032:0070.

Як вбачається з плану земельної ділянки, яка передається в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» для будівництва житлового будинку з підземним паркінгом за Договором оренди земельної ділянки від 02.08.2002, вказаній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 76032023.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що підземний паркінг побудований на одній земельній ділянці (кадастровий номер 76032070), а житловий будинок - на іншій (кадастровий номер 76032023).

При цьому судом враховано, що пунктом 1 Договору оренди земельної ділянки від 02.08.2002, укладеного між Київською міською Радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремакс Груп» передбачено цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду - для будівництва житлового будинку з підземним паркінгом (п. 1 Договору).

Однак, з акту приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, зареєстрованого Управлінням Держархбудконтролю м. Києва від 23.06.2005 за № 145 вбачається, що прийнятим в експлуатацію є житловий будинок з вбудованими приміщеннями. При цьому, у п. 6 вказаного акту (архітектурно-планувальна та конструктивна характеристика об'єкту) зазначено, що об'єктом є будинок 13 поверховий, двохсекійний на 38 квартир, зовнішні стіни - цегляні з утеплювачем, внутрішні стіни та перегородки - цегляні, конструктивна схема - безрігельна каркасно-монолітна, основа - пальові фундаменти з монолітним ростверком.

Тобто, будь-які відомості про наявність факту існування побудованого паркінгу відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що спірний паркінг, балансоутримувачем якого є відповідач, та житловий комплекс, балансоутримувачем якого є позивач, побудовані та знаходяться на різних земельних ділянках, є різними об'єктами будівництва, а позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що підземний паркінг по вул. Лютеранська, 10 у місті Києві входить до складу житлового комплексу по вул. Лютеранська, 10-А у місті Києві та утворює відповідно єдиний комплекс нерухомого майна (цілісний майновий комплекс), суд відмовляє в позові Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лютеранська-10А» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс-7» про зобов'язання передати частину житлового комплексу з балансу на баланс разом з планом земельної ділянки, технічним паспортом будинку та відповідною технічною документацією (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж, тощо).

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 23.03.2015

Суддя І.М. Отрош