ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.2015 Справа № 907/77/15

За позовом: ТОВ «Фрут Майстер Фудс» м.Берегово

До відповідача1:ТОВ «СП Айсберг ЛТД» м.Берегово

До відповідача2:ПАТ «Алеф-Виналь» м.Дніпропетровськ

За участі 3-ї особи на стороні позивача без самостійних вимог:

ТОВ «Котнар-М» с.Мужієво, Берегівського району

Про зобов'язання здійснити певні дії

Та за зустрічним позовом: ТОВ «СП Айсберг ЛТД» м.Берегово

До відповідача: ТОВ «Фрут Майстер Фудс» м.Берегово

Про: визнання права власності ТОВ «СП Айсберг ЛТД» на знак для товарів і послуг «Чизай Тамянка» за свідоцтвом №97950 від 10.10.2008р.

Суддя О.Йосипчук

за участю представників сторін:

позивача: Ленько А.Ю. - представник

відповідача1:Полосков А.О. - керівник, Олішевський А.Л. - представ.

відповідача2:Майор І.В. - представник

3-ї особи: Ленько А.Ю. - представник

СУТЬ СПОРУ:

За первісним позовом: Позивачем заявлено позов про зобов'язання відповідачів припинити порушення прав інтелектуальної власності, що виникли у ТОВ «Фрум Майстер Фудс» згідно Ліцензійного договору, шляхом заборони використання будь-яким одним або всіма відомими способами торгівельної марки «Тамянка».

З урахуванням заяви про зміну підстав позову, аргументи позивача зводяться до обґрунтування факту використання відповідачами слова «Тамянка», яке використовується ТОВ «Фрут Майстер Фудс», при позначенні товарів власного виробництва того ж класу, який виробляє позивач. Позивач стверджує, що використання позначення «Тамянка» іншими особами без його згоди спрямоване на створення недобросовісної переваги на ринку, що є прямим порушенням ст.4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» та ст.10-bis Паризької конвенції про охорону промислової власності.

Таким чином, як слідує із аргументації позивача, відповідачі є відповідальними за прояви недобросовісної конкуренції, що полягає у наступному:

- вчинення дій, які зумовлюють змішування відносно виробника продукту та торгівельної діяльності конкурента;

- вчинення дій, внаслідок яких формується неправдиве твердження про комерційну діяльність позивача, що здітне дискредитувати його та його продукт;

- вчинення дій, які стосуються зазначень та тверджень, здатних ввести споживача в оману щодо характеру, способу виготовлення, властивостей, придатності до застосування та якості товарів.

За наведених вище міркувань, позивачем робиться висновок про можливість у спірній ситуацій застосувати ст.15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», ч.2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» та ст.5С(3) Паризької конвенції про охорону промислової власності, оскільки має місце порушення відповідачами його прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідач1 проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві. Зокрема стверджує про наявність у нього права використовувати позначення «Тамянка» у складі власного об'єкта інтелектуальної власності - Торговельна марка «Чізай тамянка», що охороняється Свідоцтвом №97950 від 10.10.2008р. Окрім того, у своїх запереченням, відповідач 1 покликається на положення ч.3 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Відповідач 2 проти позовові заперечив також. Аргументи заперечення спрямовані на констатації відсутності факту порушення майнових прав позивача, оскільки ПАТ «Алеф-Віналь» не є виробником алкогольної продукції та не розповсюджує таку продукцію на ринку.

По суті аргументів позову, відповідач 2 вказав на своє право власника торгового позначення «Тамянка» здійснення будь-яких правомочностей, яке виникло до дати подання позивачем заявки, (ч.6 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг). У доказ своїх тверджень відповідач 2 надав суду відомості про реєстрацію торгового знаку «Тамянка» (Свідоцтво №109692 опубліковано 27.07.2009р. бюлетень №14) згідно з яким датою подання заявки на реєстрацію зазначено 05.05.2006р.

Упродовж судового слухання справи відповідачем 2 було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі та строк до вирішення Господарським судом м.Києва спору за позовом ПАТ «Алеф-Віналь» до Державної служби інтелектуальної власності України та до ТОВ «Котнар-М» (справа №910/27292/14) про визнання недійсним повністю свідоцтв Україгни на знак для товарів та послуг №99777, №105817 власником яких є ТОВ «Котнар-М», яке залишене без задоволення у зв'язку із зміною підстав позову. Заперечуючи проти використання торгівельної марки «Тамянка» позивач оспорює право відповідачів використовувати при позначенні своєї продукції не об'єкт інтелектуальної власності, а термін «Тамянка», оскільки таке вживання є проявом недобросовісної конкуренції наслідком якої стане отримання недобросовісної переваги над його продуктом виробництва.

За зустрічним позовом.

Заперечуючи проти первісного позову та на підставі висновку про невизнання позивачем права ТОВ «СП Айсберг ЛТД» на торговельну марку «Чизай Тамянка» (Свідоцтво №97950 від 10.10.2008р.), відповідачем 1 подано зустрічний позов до ТОВ «Фрут Майстер Фудс» про визнання права власності ТОВ «СП Айсберг ЛТД» на знак для товарів і послуг «Чизай Тамянка» за свідоцтвом №97950 від 10.10.2008р. Мотиви зустрічного позову зводяться до висновків про оспорювання і невизнанні ТОВ «Фрут Майстер Фудс» права позивача на торговельне позначення, що охороняється та на наявність усіх ознак права власності ТОВ «СП Айсберг ЛТД» на знак для товарів і послуг «Чизай Тамянка» за свідоцтвом №97950 від 10.10.2008р. У зустрічному позові Позивач за зустрічним позовом покликається на наявність у нього усіх прав власника, згідно ст.ст.316, 317 ЦК України та ст.5, 10 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Відповідач за зустрічним позовом (ТОВ «Фрут Майстер Фудс») проти зустрічного позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема стверджує про безпідставність та необґрунтованість зустрічного позову. На думку позивача, слово «Тамянка» є синонімом слова «Білий мускат» і ідентифікується із стародавнім сортом винограду. Зважаючи на таке, використання слова «Тамянка» вводитиме громадськість в оману щодо походження або виготовлення товару.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 26.02.2015р. по даній справі судом, в порядку ст.30 ГПК України, було викликано у засідання суду філолога Галас А.М. - кандидата філологічних наук, доцента кафедри Української мови Ужгородського національного університету для з'ясування семантичного змісту слова «Тамянка» в українській мові, який не з'явився у засідання суду через зайнятість(Заява від 02.03.2015р.), однак надіслав свій висновок лінгвістичного дослідження слова Тамянка.

Упродовж судового розгляду справи за клопотанням сторін оголошувались перерви в порядку ст.77 ГПК України.

Повний текст рішення складено 13 березня 2015 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши

подані по справі доказові матеріали щодо спірного питання, суд констатує наступне

За первісним позовом.

За загальним правилом, справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності розглядаються господарським судом за місцем вчинення порушення (частина четверта статті 16 ГПК). При цьому, у разі коли порушення вчинено на території двох чи більше адміністративно-територіальних одиниць, зокрема, областей, що входять до складу України (частина друга статті 133 Конституції України), то розгляд справи здійснюється тим господарським судом, до якого звернувся позивач.

Загальні способи захисту права інтелектуальної власності визначені частиною другою статті 16 ЦК України і частиною другою статті 20 ГК України. Однак, наведені у наведених вище нормах переліки способів захисту не є вичерпними з огляду на вміщений у статті 16 ЦК України припис про те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, а у статті 20 ГК України - положення щодо можливості захисту права і законного інтересу іншими способами, передбаченими законом.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фрут Майстер Фудс» є виробником алкогольної продукції класу 33 МКТП, відповідно до Ліцензії від 21.04.2014р.

На підставі Ліцензійного договору №10-01/11 на право користування знаками для товарів і послуг від 10.01.2011р., ТОВ «Котнар-М» передало позивачу право користування знаками для товарів і послуг «Тамянка біанко» згідно свідоцтва №99777 від 25.11.2008р. та «Тамянка Rose» згідно Свідоцтва №105817 від 27.06.2007р в класі 33 МКТП. Зі змісту ст.495 ЦК України вбачається, що власник свідоцтва може передавати на підставі договору право власності та видавати дозвіл на використання знака будь-якій особі.

Позивач стверджує, що відповідач 1 (м.Берегово), який є власником торговельного позначення «Чизай тамянка», що охороняється Свідоцтвом №97950 від 27.06.2007р. в спорідненому із позивачем класі 33 МКТП та відповідач 2 (м.Дніпропетровськ), який є власником торговельного знаку «Тамянка», що охороняється Свідоцтвом №109692 від 27.07.2009р. (пріоритет від 05.05.2006р.) в спорідненому із позивачем класі 33 МКТП, порушують його майнові права через застосування при позначенні своєї продукції словом «Тамянка». За твердженням позивача таке позначення власної продукції поряд з тим, що це слово використовується ТОВ «Котнар-М» та ТОВ «Фрут Майстер Фудс», носить характер недобросовісної конкуренції що спрямована на створення недобросовісного домінування на ринку, оскільки, не залежно від того що цей термін є у складі об'єктів інтелектуальної власності, таке використання спотворює уявлення споживачі про виробника, сорт та якість продукту.

Апелюючи правилами ст.5С(3) та ст.10-bis Паризької конвенції про охорону промислової власності та ст.1 та Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», позивач стверджує про те, що дії відповідачів суперечать торговим та чесним звичаям у господарській діяльності, оскільки використання ними назви сорту винограду, який вже використовується позивачем у своєму торговельному обороті є прямим порушенням ст.4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

У відповідності до ст.1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» під недобросовісною конкуренцією розуміються будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності. При цьому, недобросовісною конкуренцією, зокрема, є дії у конкуренції, що направлені на здійснення позначень без дозволу (згоди) суб'єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб'єкта господарювання (ст.4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»), або поширенням відомостей що містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, стандарти, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору (ст.15-1 Закону).

У контексті Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», позначення за яким товари чи послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб прийнято вважати знаком. Тобто вироби різних осіб можуть ідентифікуватись шляхом їх позначення. Необхідність у цьому викликана як конкуренцією на ринку подібних товарів так і доведення до споживача інформації про виробника товару, його якість, склад, місце походження, тощо.

Об'єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень. При цьому правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені Законом (ст.5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»).

Разом з цим, Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» унормовано, що не можуть одержувати правову охорону позначення складаються лише з позначень чи даних, що є описовими при використанні щодо зазначених у заявці товарів і послуг або у зв'язку з ними, зокрема вказують на вид, якість, склад, кількість, властивості, призначення, цінність товарів і послуг,місце і час виготовлення чи збуту товарів або надання послуг, або є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, або відображають лише форму, що обумовлена природним станом товару чи необхідністю отримання технічного результату, або яка надає товарові істотної цінності (ст.6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач стверджує про неправомірне, таке що порушує правила конкурування, використання відповідачами позначення своїх товарів із використанням слова «Тамянка» і водночас посилається на свої права ліцензіата ліцензіаром якого є власник об'єкта інтелектуальної власності.

Однак, відповідно до відкритих джерел «Тамянка» - це мускатний сорт виноградної лози (рослина) який використовують для виготовлення високоякісних десертних вин. В науковій літературі по виноградарству та серед населення, використовується слово «ТАМЯНКА» як сорт винограду та виготовленого з нього вина. Тамянка - виноград теплого півдня. Зустрічається в практично всіх виноградних районах України (http://weerkust.ru/archives/16472). Ботанічна характеристика сорту винограду Тамянка описана в енциклопедичних довідниках (http://vinograd.info/sorta/vinnye/myskat-belyi.html ).

Як синонімами сорту винограду Тамянка використовують - ще назву Мускат білий, Мускат Люнель, Мускат фронтиньянский, Ладанний та інше. Окрім того, «ТАМЯНКА» зустрічається і в назвах-синонімах: Теменуга (в переклоді - «фіалка», Врачанская околия), Muscat de Frontignan (Франция), Moscato di Canelli (Италия,) Tamaioasa (Румыния) Бяла тамяиика (Югославия).

Слід зауважити, що згадки назви мускатного сорту виноградної лози - Тамянка було введено в радянській Україні в книзі «Лоза и Вина» за авторством Гетов Г. , Чалкоа И. 1961 року. А у подальшому, твердження, що Тамянка це сорт виноградної лози згадуються в научній літературі, зокрема в книзі за авторством К. Стоев «Физиология винограда и основы его возделывания» та видавництвом Болгарскої академия наук 1981. Отже, з вищенаведеного слідує, що в научній літературі по виноградарству, в спеціалізованих енциклопедичних-інтернет ресурсах ТАМЯНКА вживається як сорт винограду з синонімами Мускат білий, Мускат Люнель та ін. Дана обставина є загальновідомою і вказує на те, що Тамянка є видовим поняттям, що входить безпосередньо до складу іншого більш загального родового поняття - «виноград». Тобто предмет (денотат), який відображає видове поняття «Тамянка» володіє усіма ознаками родового поняття «виноград», а також має і свої особисті видові ознаки, які відрізняють його від інших видових позначень, що входять у родове поняття «виноград».

Таким чином, Тамянка, як видове поняття, відображає суттєві ознаки класу предметів, що є видом винограду, як родове поняття. При цьому, використання видового поняття у складі позначення товару чи послуги має прихований інформативний вплив; тобто є способом формування «рекламного мислення» споживачів, або - сугестивним позначенням. При цьому, слово Тамянка застосовується відповідачами у складі торговельного знаку не як фантазійне слово, а як стилістично нейтральне слово що може бути в однаковій мірі і як слово загальноприйняте, і як слово вузького стилістичного призначення. І, позаяк позначення виробу тамянка не утворило нове значення цього слова, а є описовим позначенням, слово Тамянка не визнається домінуючим у складі торговельних знаків які використовує як позивач, так і відповідачі у справі.

Що стосується використання назви сорту винограду у сукупності із іншими елементами то таке позначення ідентифікує виробника і не допускає змішування. Позначення словом Тамянка є дефектним позначенням, що вказує на склад, якість та властивоситі товару. Подібні висновки містяться і у висновку лінгвістичного дослідження слова Тамянка, що здійснено філологом Галас А.М. - кандидатом філологічних наук, доцентом кафедри Української мови Ужгородського національного університету (ст.ст.36, 43 ГПК України).

Згідно п.2 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» Свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом. Наведене правило кореспондується із правилами ст.495 ЦК України.

Судовим розглядом справи встановлено, що 14.08.2008р. було затверджено висновок кваліфікаційної експертизи про відповідність позначення «Чизай Тамянка» за заявкою від 27.06.20007р. (m) умовам надання правової охорони, який набув статусу Рішення про реєстрацію знака №25188/4 на підставі якого і було видано свідоцтво №97950 від 10.10.2008р.

Відповідно до ст.6 -guinguies Паризької конвенції про охорону промислової власності, підставою для відмови є те, що товарний знак позбавлений яких-небудь відмінних ознак та/або складається виключно із знаків чи зазначень, що можуть бути у торгівлі для позначення виду, якості, кількості, призначення, місця виготовлення або став загальноприйнятним у звичайній мові.

Таки чином, оскільки у торгівельному знакові відповідача 1 доданий відмінний елемент, що виключає змішування, а також із урахуванням того, що торговельний знак, який використовує відповідач 1 захищений в установленому порядку Свідоцтвом №97950 від 10.10.2008р., таке позначення власного продукту відповідачем 1 знаком із елементом слова Тамянка не може бути визнане порушенням майнових прав позивача, що унормовуються Законом України «Про захист від недобросовісної конкуренції» та Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Подібної практики притримується і Вищим господарським судом України, зокрема у своїй Постанові від 19.03.2013р. по справі №5011-72/7236-2012, де зроблено висновок про те, що оскільки Свідоцтво України « 1009692 на знак для товарів і послуг «Тамянка», яким володіє ПАТ «Алеф-Виналь» є дійсним, у справі не оспорюється і надає правову охорону знаку для товарів і послуг, що складається лише з словесного позначення «Тамянка». За умови дійсності Свідоцтва України №109692 випливає, що позначення «Тамянка» має розрізняльну здатність, не є загальновживаним.

Таким чином, зважаючи на те, що Свідоцтво України №109692 , яким охороняються права відповідача 2 (в тому числі право використовувати слово Тамянка в якості торговельного знаку) існує, як юридичне явище, вимоги позивача не можуть вважатись обґрунтованими.

Разом з тим, до позначень що є оманливими, або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, що виробляє товар або надає послугу відносяться позначення, які породжують у свідомості споживача асоціації, пов'язані з певною якістю, географічним походженням, з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності. При цьому, позначення може бути визнаним оманливим, або таким, що може вводити в оману, коли є очевидним, що воно в процесі використання як знака не виключає небезпеку введення в оману споживача

За загальним правилом, звернення особи до суду через порушення своїх прав чи охоронюваних законом інтересів, супроводжується обов'язком особи до якої заявлено позов спростувати такі твердження позивача. Разом з тим, доказування факту протиправної поведінки відповідача (зокрема, недодержання умов авторського, ліцензійного договорів, використання об'єкта права інтелектуальної власності без дозволу правовласника, тощо), лежить на позивачеві, відповідно до ст.33 ГПК України. Суд, зокрема, повинен встановити, чим підтверджується факт порушення прав позивача, за яких обставин чи якими діями воно заподіяне, в якій формі та з яких підстав він у цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналіз поданих сторонами правоохоронних документів вказує на те, що позивач набув права використання торговельного знака «Тамянка біанко» за свідоцтвом №99777 від 25.11.2008р.(заявка від 01.06.2007р.) і знака «Тамянка Rose» за свідоцтвом №105817 від 27.04.2008р. (заявка від 01.06.2007р.) на підставі Ліцензійного договору №10-01/11 від 10.01.2011р. Разом з тим відповідач 2 є власником свідоцтва на знак для товарів та послуг «Тамянка» №109692, де заявка подана 05.05.2006р. У засіданні суду відповідач2 визнав, що ПАТ «Алеф-Виналь» не є виробником алкогольної продукції та не розповсюджує таку продукцію, а це, у свою чергу, спростовує спосіб яким ПАТ «Алеф-Віналь» порушив право позивача. Зважаючи на таке, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів порушення відповідачем 2 майнових прав позивача шляхом виробництва чи розповсюдження алкогольної продукції класу 33 МКТП, у сукупності із твердженнями відповідача про відсутність наведеної вище діяльності, вимоги позивача не підлягають задовольнянню як недоведені достатніми та допустимими доказами.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», відсутність вини порушника не звільняє його від обов'язку припинити порушення права інтелектуальної власності, а так само не виключає застосування щодо нього заходів, спрямованих на захист таких прав. Зокрема, опублікування в засобах масової інформації відомостей про порушення права інтелектуальної власності та змісту судового рішення щодо такого порушення, припинення дій, що порушують право інтелектуальної власності, здійснюються незалежно від вини порушника.

У зв'язку із зазначеним, слід визнати підставним посилання відповідача2 на приписи ст.ст.16, 17 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» у супроводі правила ч.6 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», згідно з яким виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати його без згоди зареєстрований знак не поширюється на здійснення будь-якого права, що виникло до дати подання заявки, або якщо заявлено пріоритет, до дати пріоритету, або некомерційне використання знака.

За зустрічним позовом.

Яв вбачається із матеріалів справи, вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання права власності та торговельний знак «Чизай тамянка» подано у зв'язку з тим, що відповідач (позивач за первісним позовом) оспорює право ТОВ «Айсберг ЛТД» на використання цього знака, що свідчить про визнання ним права власності на знак (абз.2 арк.4 позовної заяви). Інших, обставин (окрім звернення ТОВ «Фрут Майстер Фудс» до суду із первісним позовом) оспорювання чи невизнання відповідачем права на об'єкт інтелектуальної власності (ТЗ «Чизай тамянка») матеріали зустрічного позову не містять.

Обґрунтовуючи власні вимоги, СП «Айсберг ЛТД» посилається на своє процесуальне право у такий спосіб здійснити захист своїх прав у суді (ст.60 ГПК України) та на свої права власника об'єкта інтелектуальної власності, що ґрунтуються на охоронному документі Свідоцтві України на знак для товарів і послуг №97950 від 10.10.2008р. і забезпечуються нормами права, зокрема ст.ст.316,317 ЦК України та правилами Закону України «Про охорону прав на знак для товарів і послуг».

Разом з тим, зі змісту позовної заяви за первісним позовом, позивач - ТОВ «Фрут Майстер Фудс» видно, що, посилаючись на використання слова «Тамянка» ТОВ «Айсберг ЛТД» без його згоди, спрямоване на створення недобросовісної переваги на ринку, що є прямим порушенням ст.4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» та ст.10-bis Паризької конвенції про охорону промислової власності, просить суд припинити порушення прав інтелектуальної власності, що виникли у ТОВ «Фрум Майстер Фудс» згідно Ліцензійного договору, шляхом заборони використання будь-яким одним або всіма відомими способами торгівельної марки «Тамянка».

У відповідності до ст.392 ЦК України, як форма захисту майнових прав, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Поряд з цим, у спорах про право необхідно розмежовувати такі юридичні категорії як правовий захист і правова охорона. Слід зауважити, що правовий захист є складовою частиною правової охорони, однак до неї належить звертатись виключно у випадку виявлення фактів спричинення перешкод у реалізації правовласником свого права.

Судовим розглядом справи встановлено, що позивач зустрічного позову є власником ТЗ «Чизай тамянка», що охороняється Свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №97950 від 10.10.2008р. Наявність цього охоронного документа дає ТОВ «Айсберг ЛТД» у правовідносинах із іншими суб'єктами можливість у повному обсязі застосовувати правила Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», опираючись на базові норми Цивільного Кодексу України (ст.316, 317).

У контексті ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього права, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів. Як юридичне явище, факт визнання права власності, у випадку коли суб'єктивне право власності, ще безпосередньо не порушене, має самостійне правове значення що не вимагає зобов'язуючого значення (абсолютне право).

Власне тому, такий спосіб захисту права взагалі може мати місце виключно у випадку, коли оспорювання або невизнання цього права унеможливлює його реалізацію (в т.ч. і в майбутньому).

Як видно із матеріалів справи та пояснень учасників спору, у спірній ситуації, в діях позивача немає ознак, які б вказували про наявність спору про право. З цим, також погоджується і позивач, з огляду на зміст зустрічної позовної заяви.

Так, підстави первісного позову (у контексту зміни підстав позову) не співвідносяться із висновком ТОВ «Айсберг ЛТД» про піддання відповідачем сумніву про наявність права у позивача використовувати для позначення своїх товарів торговельний знак «Чизай тамянка», який захищений Свідоцтвом №97950 від 27.06.2007р. в спорідненому із відповідачем класі 33 МКТП.

Так само, аргументація первісного позову не містить висновок про відсутність такого права у позивача за зустрічним позовом, чи висновків про наявність у відповідача за зустрічним позовом власного інтересу в межах використання торговельним знаком «Чизай тамянка», як самостійного об'єкта права інтелектуальної власності, в контексті того, що під торговельним знаком розуміється будь-яке позначення, або будь-яка комбінація позначень, що відрізняє товари і послуги одного виробника від іншого. Торговельний знак для товарів і послуг, як об'єкт права власності є єдиним(неподільним) кваліфікуючим позначенням, хоча і може складатися із декількох елементів.

Коли мова йде про спір про право чи його оспорювання, предметом спору є не окремий елемент об'єкта права інтелектуальної власності, а, власне, сам об'єкт в цілому. Тому, оскільки відповідач за зустрічним позовом не оспорює словесну марку позивача за зустрічним позовом чи опис її позначення, а також не виказує своє відношення до словесної марки, як юридичного явища, у суду відсутні підстави для висновку про наявність правових підстав для висновку про існування фактів прояву сумніву (невизнання) у наявності у позивача права на словесну марку з його.

Згідно чинного законодавства, знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, або у формі що відрізняється лише окремим елементом, що не змінює в цілому відмінності знака. Звідси і висновок, що опонент тоді не визнає чи оспорює право власності на об'єкт інтелектуальної власності, коли об'єкт оспорювання чи невизнання є у формі зареєстрованого знака (ст.18 Закону України «Про охорону прав за знаки для товарів і послуг»)

Зважаючи на викладене, через недоведеність факту оспорювання чи невизнання права на торговельну марку «Чизай тамянка», що захищене Свідоцтвом №97950 від 27.06.2007р. в спорідненому із відповідачем класі 33 МКТП зустрічний позов задовольнянню не підлягає.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44-49, 82, 84, 87 ГПК України

СУД ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову відмовити.

2. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Повний текст рішення складено і підписано 16 березня 2015 р.

Суддя О.Йосипчук