ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

03.03.2015р. Справа № 917/2605/14

за позовом Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області, вул.Старо-Троїцька, 13,Лубни,Лубенський район, Полтавська область,37500 в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області , вул. Леніна, 1/23, м.Полтава, 36000; органу, уповноваженого на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах - Фонд державного майна України, вул.Кутузова, 18/9, м.Київ, 01601

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алко Трейдінг", вул.Радянська, 76, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область,37500

про стягнення 98791,97 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: Кузема В.А. дов. № 3 від 05.01.2015 року

від відповідача: не з"явився

від прокуратури: Сорочинська О.М. посвідчення 020635 від 20.09.2013 року

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 98791,97 грн., за договором оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства "Лубенський виробничий завод" № 1-Ц/2002 від 10.01.2002 року.

09.02.2015 року за вхідним № 1680 (канцелярії суду) лубенський міжрайонний прокурор радник юстиції А.В.Куліш на виконання вимог ухвали суду подав довідку щодо адреси відповідача. Суд подані документи прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

12.02.2015 року за вхідним № 1908(канцелярії суду) начальник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області А.Ю. Бережна на виконання вимог ухвали суду подав додаткові документи. Суд подані документи прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

25.02.2015 року від представника ФДМУ по Полтавській області надійшли додаткові докази по суті предмету спору (вх. канцелярії суду №2578). Суд подані докази прийняв, розглянув та залучив до матеріалів справи.

Від представника ФДМУ по Полтавській області 03.03.2015 року за вх. канцелярії суду №2953 надійшли додаткові докази по суті предмету спору. Суд подані докази прийняв, розглянув та залучив до матеріалів справи.

Відповідач повноважного представника в судові засідання не направив, відзив на позовну заяву не подав, ухвали суду які були направлені на адресу відповідача вказану в позовній заяві (вул.Радянська, 76, м. Лубни,Лубенський район, Полтавська область,37500) повернулися на адресу суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю "Алко Трейдінг" знаходиться за адресою вул.Радянська, 76, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500.

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки судом були виконані вказані норми, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутності за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Пунктом 2 частини 1 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно із статтею 361 Закону України № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. "Про прокуратуру" (із змінами та доповненнями) представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Формою цього представництва є, зокрема, участь у розгляді судами справ.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. № 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (далі - Рішення Конституційного Суду України) під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідні повноваження органу місцевого самоврядування визначаються з огляду на вимоги Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Системний аналіз приписів наведених норм права дає суду підстави для висновку, що звернення прокурора з даним позовом в інтересах держави є правомірним.

10.01.02 між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області (далі РВФДМУ по Полтавській області, Позивач) та юридичною особою Товариством з обмеженою відповідальністю «Алко Трейдінг» (далі - ТОВ «Алко Трейдінг», Відповідач) було укладено у простій письмовій формі договір оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства «Лубенський виноробний завод» №1-Ц/2002р, відповідно до якого відділення Фонду виступав Орендодавцем, а Відповідач -Орендарем.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області свої зобов'язання по Договору в частині передачі майна, визначеного п.1.1. Договору, виконав належним чином і в строк, а саме передало в оренду майно, що підтверджується актом приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності від 10.01.02, який є невід'ємною частиною договору.

В подальшому, 11.03.05 між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області та юридичною особою Товариством з обмеженою відповідальністю «Алко Трейдінг» (надалі - Відповідач) було укладено нотаріально посвідчений договір оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства «Лубенський виноробний завод» (далі - Договір).

Предметом договору є державне майно, а саме цілісний майновий комплекс державного підприємства «Лубенський виноробний завод», розташований за адресою: м. Лубни, вул. Радянська, 76, який належить державі на праві загальнодержавної власності на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 24.02.05, виданого виконавчим комітетом Лубенської міської ради та зареєстрованого КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі №3 за №293.

Вказаний договір посвідчено 11.03.05 приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Ставицькою Л.Г., зареєстровано в реєстрі за №770.

У відповідності до п.2.1 договору від 11.03.05 Відповідач вступає у строкове платне користування підприємством у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору від 10.01.02.

В п.10.1 договору від 11.03.05 зазначено, що він укладений строком на 5 років. Оскільки сторонами укладено договір оренди 10.01.02 № 1-ц/2002 р, і майно, що є об»єктом оренди за договором від 11.03.05 вже знаходилося у користуванні орендаря згідно акту приймання-передачі від 10.01.02, сторони дійшли згоди вважати об»єкт оренди переданим орендарю у користування на строк дії договору від 11.03.05 без укладення нового акту приймання-передачі.

Договором про внесення змін №2 до договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства «Лубенський виноробний завод» №1-Ц/2002 р від 21.01.2010 року продовжено дію договору оренди на 25 років.

У відповідності до п.5.6 договору оренди, орендна плата підлягає перерахуванню до Державного бюджету щомісячно не пізніше 12 числа, наступного за звітним.

Додатковою угодою №1 від 26.06.07 до договору від 11.03.05 внесено зміни до розміру орендної плати, який щомісячно склав 7528,62 грн. без ПДВ.

Рішенням Господарського суду Полтавської області по справі №917/2015/13 від 08.01.14 внесено зміни до договору, в т.ч. в частині розміру орендної плати відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786

Проте, Відповідач систематично не виконував умови договору оренди в частині своєчасного внесення орендних платежів.

У зв'язку з цим, регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області на адресу Відповідача надсилало претензії №11-05/2958 від 16.06.2014 року, №11-05/3493 від 16.07.2014 року, №11-05/4081 від 22.08.2014 щодо виконання умов Договору, а саме сплати заборгованості по орендній платі та пені.

Однак, Відповідачем їх проігноровано, жодних дій по сплаті боргу не здійснено.

Враховуючи, що Відповідач не виконував свої зобов'язання по Договору в частині своєчасного внесення плати за оренду, що є порушенням умов Договору, за Відповідачем у період з травня по липень 2014 року утворився борг по орендній платі в розмірі 80049,15 грн.

Водночас, рішенням Господарського суду Полтавської області від 28.08.14 по справі №917/1342/14 стягнуто з Відповідача на користь Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській області 167537,79 грн. орендної плати по вказаним договорам за жовтень 2013 року - квітень 2014 року. Вказане рішення на даний час перебуває на виконанні ВДВС Лубенського МРУЮ та є не виконаним.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.06.14 по справі №917/139/14 розірвано з Відповідачем договір оренди цілісного майнового комплексу ДП «Лубенський виноробний завод».

Відповідно до п. 5.6 Договору до 12 числа кожного місяця сплачується орендна плата, нарахована за попередній місяць. Таким чином, за листопад 2013 року орендна плата нарахована у розмірі 13 657, 37 грн. та підлягає сплаті до 12 грудня 2013 року.

Орендар не виконав свої зобов'язання по сплаті оренди за листопад 2013, а тому йому РВ ФДМУ по Полтавській області нараховано пеню з 13 грудня 2013 року в розмірі 18742,82 грн.

Суд вважає вимоги Позивача обґрунтованими, доведеними наданими по справі доказами та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частина 1 статті 760 ЦК України, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно зі ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Статтею 10 Закону України ''Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендна плата з урахуванням її індексації та виконання зобов'язань - є істотними умовами Договору оренди.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Згідно до ст. ст. 12, 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору. Передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Стаття 18. Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вказує на основні обов'язки орендаря, зокрема орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до п.п.3.5. Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до державного бюджету, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

При укладені договору сторони дійшли згоди щодо стягнення одночасно штрафу та пені у разі невиконання відповідачем умов договору, тому їх одночасне застосування не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного між сторонами договору. Положеннями ст. ст. 627, 628, 629 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. При цьому судом враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 р. у справі № 06/5026/1052/2011 та презумпцію правомірності правочину відповідно до ст. 204 Цивільного Кодексу України.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. Отже, договірні правовідносини між сторонами щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначений угодою сторін розмір пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання не може перевищувати розміру подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.10.2011 р. у справі № 3-114гс11)

Відповідно до п. 5.6 Договору до 12 числа кожного місяця сплачується орендна плата, нарахована за попередній місяць. Таким чином, за листопад 2013 року орендна плата нарахована у розмірі 13 657, 37 грн. та підлягає сплаті до 12 грудня 2013 року.

Орендар не виконав свої зобов'язання по сплаті оренди за листопад 2013, а тому йому нараховано пеню з 13 грудня 2013 року.

Нарахування пені за несвоєчасне внесення орендної плати за листопад 2013 року припинено 12.06.2014.

Враховуючи, що позов регіонального відділення про стягнення заборгованості за період з вересня 2013 по квітень 2014 року було подано 03.06.2014 (справа №917/1342/14), а тому пеня, що була заявлена до стягнення в зазначеному позовному провадженні, нарахована по 03.06.2014.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що Відповідачем не проводилась належна оплата за орендоване майно, яке є державною власністю, нараховано пеню, яка становить 18742,82 грн.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 18 742,82 грн. пені за період з 04.06.2014 р. по 03.12.2014 р., суд прийшов до висновку, що останній є правомірним, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5").

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Згідно зі статтею 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом / статті 43 ГПК України.

Понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1975,84 грн. покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 49 ГПК України.

Позивач відповідно до статей 32-34,36,38 ГПК України надав належні докази, довів обставини на які він посилався як підставу своїх вимог та обґрунтував які дають підставу суду позов задовольнити повністю.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення яким позовні вимоги задоволено повністю.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алко Трейдінг" (вул.Радянська, 76, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, код 31364185) до Державного бюджету України на рахунок №0011 код 37710415 у ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019 заборгованість за Договором оренди №1-Ц/2002 від 10.01.2002 та Договором оренди від 11.03.2005р. в розмірі 98 791,97 грн. з яких борг по орендній платі в сумі 80049,15 грн. та пеня в розмірі 18742,82 грн.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алко Трейдінг" (вул.Радянська, 76, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область,37500, код 31364185) в доход Державного бюджету України ( код бюджетної класифікації 2203001 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)", р/р 3002, отримувач: УДКСУ у м. Полтава, Полтавської області (м. Полтава), 22030001, код за , банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, код банку 831019) 1975,84 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 10.03.2015р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.