ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.03.2015 р. Справа№ 5015/3683/11

За позовом: Прокурора Городоцького району Львівської області (81500, вул. Львівська, 10а, м. Городок, Львівська область) в інтересах держави

про: визнання недійсними і скасування Рішень про оформлення права власності та Свідоцтв про право власності; визнання недійсною реєстрацію права власності; визнання недійсними Договорів купівлі - продажу; а також - визнання за державою Україна права власності та витребування майна , -

Позивач: Фонд державного майна України (01033, вул. Кутузова, 18/9, м. Київ ідент. код: 00032945),

Відповідач-1: Дочірнє підприємство «Санаторій «Любінь Великий» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (81555, вул. Львівська, 16, смт. Великий Любінь, Городоцький район, Львівська область; ідент.код:02592022),

Відповідач-2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукові технології здоров'я» (01001, вул. Софіївська, 10а, м. Київ; ідент.код: 31086769),

Відповідач-3: Товариство з обмеженою відповідальністю «Реабілітаційно-оздоровчий комплекс санаторій «Великий Любінь №1» (81555, вул. Львівська, 16, смт. Великий Любінь, Городоцький район, Львівська область; ідент. код: 32858370),

Відповідач-4: Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (01033, вул.. Шота Руставелі, 39/41, м. Київ; ідент.код: 02583780),

Відповідач-5: Великолюбінська селищна рада Городоцького району, Львівської області (81555, Львівська обл., Городоцький район, смт. Великий Любінь, вул. Львівська, буд. 74),

Відповідач-6: Державна реєстраційна служба України (02660, вул. Марини Раскової, 15,м. Київ),

Відповідач-7: Федерація професійних спілок України (01012, м.Київ, Майдан Незалежності, 2),

Третя особа - 1 (на стороні Відповідачів), що не заявляє самостійних вимог на предмет спору): Самбірське бюро технічної інвентаризації (81400, вул. Шухевича, 1, м. Самбір, Львівська область; ідент. код:03348583),

Третя особа - 2 (на стороні Відповідачів), що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» (81500, вул. Львівська. 3а, м. Городок, Львівська область; ідент.код:32475100),

Третя особа-3 (на стороні Відповідачів -1 та -3), що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Городоцьке районне управління юстиції у Львівській області (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 1А)

Cуддя: Шпакович О.Ф.

Секретар: Прокопів І.І.

Представники:

Прокуратури: Леонтьєва Н.Т. - Наказ № 108-к від 22.01.2015;

Позивача: Жуган І.О. - Довіреність №400;

Відповідача-1: не з'явився;

Відповідача-2: не з'явився;

Відповідача-3: Бабух А.Б. - Довіреність від 19.06.2014; Рісний М. - Довіреність від 19.06.2014;

Відповідача-4: не з'явився;

Відповідача-5: не з'явився;

Відповідача-6: не з'явився;

Відповідача-7: не з'явився;

Третьої особи-1: не з'явився;

Третьої особи-2: не з'явився;

Третьої особи - 3: Григ Х.Є. - Довіреність від 11.02.2014.

Суд прийняв на новий розгляд справу, провадження у якій порушено за позовом Прокурора Городоцького району Львівської області, заявленого в інтересах держави, з вимогами:

-визнати недійсними та скасувати Свідоцтва про право власності на спірні об'єкти нерухомості (від 23.11.2001 серії ААБ №№000459, 000460);

-визнати недійсними Договори купівлі-продажу (від 19.07.2001 та 11.08.2004);

-визнати недійсною реєстрацію права власності;

-повернути спірне майно державі Україна (як наслідок витребування майна з чужого незаконного володіння).

Крім цього, у позові заявлено вимогу про вжиття судом заходів до забезпечення позову.

08.08.2011 Прокурором подано Заяву, якою доповнено позов додатковою вимогою: визнати за державою Україна право власності на майновий комплекс Санаторію «Любінь Великий».

19.09.2011 Прокурором подано Заяву про уточнення позовних вимог, у якій:

-заявлено додаткові вимоги про визнання недійсними та скасування Рішень Виконкому Великолюбінської селищної ради (№35 від 28.05.99 та №80 від 14.09.99);

-деталізовано вимогу про повернення Відповідачами-1 та -3 (державі Україна) спірних об'єктів;

-заявлено вимогу про залучення до участі у справі Великолюбінської селищної ради, як відповідача.

Підставами позову зазначено:

1)На виконання Постанови Ради Міністрів УРСР №606 від 23.04.1960 (Про передачу профспілками санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР), усі діючі госпрозрахункові санаторії Міністерство охорони здоров'я УРСР зобов'язане було передати (у строк до 01.05.1960) Українській республіканській раді профспілок у відання (з метою покращення організації санаторно-курортного обслуговування і підвищення ролі профспілок).

2)Відповідно до зазначеної Постанови РМ УРСР, будівлі (споруди) Санаторію «Любінь Великий» було передано Українській республіканській раді профспілок у відання.

3)Після розпаду СРСР (із 1991р.), правонаступником Української республіканської ради профспілок стала Рада незалежних профспілок України, правонаступником якої, у свою чергу, є Федерація професійних спілок України.

4)23.12.1991, Рішенням №9971 Виконкому Ленінської районної ради народних депутатів міста Києва, зареєстровано ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» як підприємство, яке є правонаступником Української республіканської ради по управлінню курортами профспілок, оздоровниць і господарств, об'єднань санаторно-курортних закладів профспілок України.

ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» створено на майні засновників: Федерації професійних спілок України (частка майна у статуному фонді- 92,92%) та Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності.

5)Згідно з Актом від 24.01.1992 (на підставі Постанови Президії Ради Федерації незалежних профспілок України від 22.11.1991 «Про створення Акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»), у власність АТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» було передано майно територіальних санаторно-курортних установ та санаторіїв, яке зазначено у Переліку до Акту, у тому числі - цілісний майновий комплекс Санаторію «Любінь Великий» (який увійшов до статутного фонду ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»).

6)15.03.2000 Прикарпатське дочірнє підприємство ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» видало Наказ №28 «Про створення філій… та затвердження Положень про них», яким створило Філію Прикарпатського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - Санаторій «Любінь Великий».

7)Рішенням від 22.01.2003 зборів акціонерів ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» «Про зміни організаційно-правової структури ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», на базі зазначеної Філії створено Дочірнє підприємство «Санаторій «Любінь Великий» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця».

8)23.11.2001 Самбірським міжміським БТІ проведено реєстрацію права власності ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» на об'єкти нерухомості (в цілому), що знаходяться у смт. Великий Любінь, вул. Львівська, 16, і закріплено їх за Санаторієм «Любінь Великий» Прикарпатського відділення ЗАТ «Укрпрофоздоровниця».

Відповідно, видано Свідоцтва про право власності на об'єкти серії ААБ №000459, №000460.

Реєстрація права власності проведена з порушенням вимог Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних чи фізичних осіб (затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998), що зумовлює наявність підстав для її скасування.

Зокрема, не дотримано вимог п.1.7 Інструкції про проведення реєстрації права власності на підставі правовстановлюючих документів на майно.

Єдиною підставою реєстрації права власності було Рішення Виконкому Великолюбінської селищної ради.

9)Законом України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» (від 10.09.1991) встановлено, що майно організацій союзного підпорядкування (розташованих на території України) залишено у державній власності.

10)Постановою ВР України від 04.02.1994 «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР» передбачено, що, тимчасово, до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю.

11)Постановою ВР УРСР від 29.11.1990 «Про захист суверенних прав УРСР» введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності і власника державного майна (до введення в дію Закону УРСР про роздержавлення майна).

12)Згідно зі ст.1 Тимчасового положення «Про Фонд державного майна України» (затвердженого Постановою ВРУ від 07.07.1992), Фонд ДМУ здійснює державну політику у сфері приватизації державного майна.

13)За викладених обставин, майно, яке зареєстровано на праві власності за Товариством «Укрпрофоздоровниця» та передано ним до статутного фонду Дочірнього підприємства ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» Санаторій «Любінь Великий», є державною власністю.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 25.09.2007 у справі №30/475-05-11719.

14)На підставі Рішення Ради ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» №Р4-9 від 19.03.2001 та Договору купівлі-продажу від 19.07.2001, Прикарпатським дочірнім підприємством ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» відчужено Товариству з обмеженою відповідальністю «Наукові технології здоров'я» частину спірних об'єктів нерухомості: корпуси №2 та №4, та передано їх за Актом приймання-передавання від 25.07.2001.

15)Відповідно до двох Договорів купівлі-продажу від 11.08.2004, Товариством «Наукові технології здоров'я» відчужено корпуси №№2, 4 Товариству «Реабілітаційно-оздоровчий комплекс санаторій «Великий Любінь №1» (об'єкти знаходяться за адресою: смт. Великий Любінь, вул. Львівська, 16 «б», 16 «г»).

24.06.2005 Комунальним підприємством «Городоцьке районне БТІ» проведено реєстрацію права власності на дане нерухоме майно (реєстраційні №№ 4102988, 4111424).

15)Оскільки спірне майно передано (у 1960 році) Українській республіканській раді профспілок лише у відання, тому, згідно з нормою ст.86 ЦК УРСР (1963р.), у Ради наявним було лише право володіння та користування державним майном, без права розпорядження.

16)Майно Федерації незалежних профспілок України закріплено за нею на праві власності згідно з Договором від 11.11.1990, укладеним із Загальною Конфедерацією Профспілок СРСР та затвердженим Постановою №1-6 від 11.11.1990 Президії Ради Загальної Конфедерації Професійних спілок СРСР.

17)Отже, згідно з нормою ст.1 ЗУ «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» (від 10.09.1991), майно ДП «Санаторій «Любінь Великий» (відчужене Товариству «Наукові технології здоров'я») перебувало у державній власності.

18)Згідно з нормою ст.321 ЦКУ, держава може бути позбавлена права власності лише у вападках та в порядку, встановлених законом.

19)Зміна форми власності і власника державного майна була заборонена Постановою ВР УРСР №506 від 29.11.1990 (Про захист суверенних прав власності УРСР).

20)Порушення норми ч.2 ст.13 ЦКУ, згідно з нормами ст.ст.203 (ч.1), 215 ЦКУ, є підставою для визнання правочину недійсним.

21)Згідно з нормою ст.387 ЦКУ, власник вправі витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним (віндикаційний позов).

22)Про зазначені обставини Прокуратура дізналась лише у ході проведеної нею перевірки, у червні місяці 2011 року, тому, строк позовної давності - не пропущено.

23)Згідно з нормою ст.392 ЦКУ, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

24)19.09.2011 Прокурором додатково обґрунтовано позовні вимоги нормами ст.10 Конституції УРСР (1978р.) та ст.ст. 87, 89, 225 ЦК УРСР.

25) На підставі Рішень Виконкому Великолюбінської селищної ради №35 від 28.05.1999 та №80 від 14.09.1999, спірне майно, яке є державною власністю, незаконно передано у власність ЗАТ «Укрпрофоздоровниця».

29.08.2011 Відповідачем-3 подано Відзив на позов, у якому наведено обґрунтування безпідставності заявлених Прокурором вимог, а також - зазначено про наявність підстав для застосування судом позовної давності до заявлених вимог.

Згідно з Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.01.2012, Львівським НДІСЕ проведено судову будівельно-технічну експертизу та надано Висновок №210/211 від 10.01.2013.

Вищий господарський суд України, скасувавши (Постановою від 24.03.2014) Рішення і Постанову судів першої та апеляційної інстанцій, зазначив про необхідність додаткового дослідження судом, під час нового розгляду справи, обставин стосовно:

-належності певних доказів у справі;

-позовної давності;

-уточнення Прокурором позовних вимог.

16.06.2014 (у судовому провадженні при новому розгляді справи) Прокуратурою подано Заяву, у якій викладено уточнене формулювання позовних вимог:

-визнати недійсними та скасувати Свідоцтва про право власності від 23.11.2001 серії ААБ №000459 та №000460, видані ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» (Відповідачу-4) на спірні об'єкти нерухомості, що знаходяться у селищі Великий Любінь, вул. Львівська, 16;

-визнати недійсним Договір №4610116/2001-49 від 19.07.2001, укладений Прикарпатським дочірнім підприємством ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та ТзОВ «Наукові технології здоров'я» стосовно купівлі-продажу корпусів №№2 та 4 Санаторію «Любінь Великий», що знаходяться у селищі Великий Любінь (Городоцького району, Львівської області);

-визнати недійсними два Договори від 11.08.2004, укладені ТзОВ «Наукові технології здоров'я» та ТзОВ «Реабілітаційно-оздоровчий комплекс санаторій «Великий Любінь №1», стосовно купівлі-продажу спальних корпусів №№2, 4, що знаходяться у селищі Великий Любінь, вул. Львівська, 16 «б» і «г»;

-визнати недійсними реєстрації права власності на спальні корпуси №№2 та 4 (що знаходяться у селищі Великий Любінь, вул. Львівська, 16 «б» і «г»), які проведено (24.06.2005) КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації»;

-визнати за державою Україна (в особі ФДМУ) право власності на майно Санаторію «Любінь Великий»;

-зобов'язати ТзОВ «Реабілітаційно-оздоровчий комплекс санаторій «Великий Любінь №1» повернути (за актом) у розпорядження держави (в особі ФДМУ) спальні корпуси №№2, 4, що знаходяться у селищі Великий Любінь, вул. Львівська, 16 «б» і «г»;

-зобов'язати ДП «Санаторій «Любінь Великий» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» повернути (за актом) у розпорядження держави (в особі ФДМУ) приміщення котельні, водонапірної вежі, водогрязелікарні, пральні, адмінкорпусу, бібліотеки та ЛФК, очисних споруд, овочесховища, клубу-їдальні, лікувально-діагностичного корпусу№1, спальних корпусів №№3,6.

26.06.2014 Прокуратурою подано Заяву, у якій викладено додаткове правове обґрунтування позову нормами ст. 388 ЦКУ та додаткове уточнене формулювання позовних вимог, зокрема: позовної вимоги стосовно визнання за державою Україна права власності на спірні об'єкти нерухомості, що знаходяться у смт. В. Любінь, вул. Львівська, 16, 16 «б», 16 «в».

16.06.2014 (у судовому засіданні) Представник Прокуратури зазначив про фактичну відмову від заявлених раніше позовних вимог стосовно визнання недійсними та скасування Рішень Виконкому Великолюбінської селищної ради, оскільки їх оскаржено у порядку адміністративного судочинства (заяву про відмову у письмові формі, відповідно до вимог ст.78 ГПКУ, - не надано). Представник Позивача зазначив про наявність підстав для такої відмови.

26.06.2014 Прокуратурою надано для огляду судом матеріали проведеної нею перевірки Дочірнього підприємства «Санаторій «Любінь Великий» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», які повернуто судом за відповідним Клопотанням.

Суд, Ухвалами від 27.06.2014, здійснив заміну:

-Відповідача-5 належним Відповідачем: Великолюбінською селищною радою;

-Відповідача-6 належним Відповідачем: Державною реєстраційною службою України.

Крім цього, суд (Ухвалою від 27.06.2014) залучив до участі у справі Городоцьке районне управління юстиції як Третю особу-3 (на стороні Відповідачів - 3 та - 4), що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

26.06.2014 Прокуратурою надано (письмово) Додаткові пояснення з викладом обґрунтування заявленої (у позові) вимоги про вжиття заходів до забезпечення позову (шляхом накладення арешту на спірні об'єкти нерухомості). 27.06.2014 Прокуратурою подано Заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно або заборони його відчуження.

Суд, Ухвалою (від 27.06.2014), задовольнив заявлену Прокуратурою вимогу та вжив заходи до забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження спірних об'єктів.

16.06.2014 Прокуратурою заявлено (письмово) Клопотання про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними.

17.06.2014 , 23.06.2014 та 24.11.2014 Позивачем надано (письмово) Пояснення стосовно відсутності факту пропущення строку позовної давності, із зазначенням, при цьому, наступного:

-спірні Договори стосовно відчуження об'єктів нерухомості укладено «з порушенням вимог чинного законодавства та призвели до порушення майнових прав держави»;

-відповідно до Постанови РМ УРСР №606 від 23.04.1960, майно санаторіїв передавалось профспілкам у відання;

-нормою ст.1 ЗУ «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» (від 10.09.1991) встановлено, що майно організацій союзного підпорядкування є державною власністю України;

-згідно з Постановою ВРУ №2268-ХІІ від 10.04.1992 (Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього СРСР, розташовані на території України), майно підприємств і установ, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР, вирішено тимчасово передати Фонду держмайна України;

-Постановою ВРУ №3943-ХІІ від 04.02.1994 (Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР) встановлено, що тимчасово, до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю;

-Фонд ДМУ «не знав і не міг знати про відчуження спірного майна, оскільки були відсутні будь-які законодавчі передумови для цього»;

-лише 05.07.2011 (з дня надходження позовної заяви) Фонду стало відомо про вчинення Товариством «Укрпрофоздоровниця» дій з відчуження спірного майна;

-надані Відповідача-3 обгрунтування стосовно пропущення строку позовної давності, виходячи з норм ЗУ «Про мораторій на відчуження майна, яке перебуває у володінні Федерації професійних спілок України» та Розпорядження КМУ №236-р від 26.04.2007, - безпідставне, оскільки проведенню обов'язкової інвентаризації майна (об'єктів нерухомості) Федерації профспілок України та Товариства «Укрпрофоздоровниця» перешкодили дії Президії Федерації профспілок України, якою було прийнято Постанову №П-13-17 від 19.07.2007 (Про загострення ситуації навколо профспілкового майна), що встановлювала заборону керівництву Федерації, Товариству «Укрпрофоздоровниця» та іншим суб'єктам надавати будь-яку інформацію щодо об'єктів профспілкової власності на запити державних органів;

-ненадання Федерацією профспілок необхідної інформації і зумовило відсутність реєстрації спірних об'єктів у Єдиному реєстрі об'єктів державної власності (який з 2005 року веде Фонд ДМУ).

16.06.2014 та 27.06.2014 Відповідачем - 3 надано Відзив на позов та Додаткові пояснення, у яких викладено обґрунтування безпідставності вимог Прокурора, а також - наявності підстав для застосування судом позовної давності. 07.11.2014 та 12.11.2014 Відповідачем-3 подано Заяви про застосування судом позовної давності.

При цьому, у Відзиві, Поясненнях та Заявах Відповідачем-3 наведено наступне обґрунтування:

1)Згідно з Постановою ВР УРСР №506-ХІІ від 29.11.1990 (Про захист суверенних прав УРСР), встановлено мораторій на будь-які зміни форм власності, ініціаторами та учасниками яких є органи державної влади і управління.

Проте, виходячи з норм ст.7 Конституції СРСР (1977р.) та ст.10 (ч.2) Конституції УРСР (1978р.), профспілки та їх об'єднання відносились до громадських організацій, а не до органів державної влади чи управління.

2)Майно набуто Федерацією незалежних профспілок України 11.11.1990, тобто, - до моменту прийняття Постанови ВР УРСР від 29.11.1990, яка не має зворотної дії в часі.

3)Нормами ст.ст.1, 3 ЗУ №1540-ХІІ від 10.09.1991 (Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України) встановлено, що майно організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю, а також - визнано недійсними майнові договори (якими змінено форму власності), укладені під час дії мораторію, встановленого Постановою ВР УРСР від 29.11.1990.

Проте, ні Українська республіканська рада профспілок, ні Федерація незалежних профспілок України не були громадськими організаціями загальносоюзного підпорядкування.

4)Закон від 10.09.1991 набув чинності з дня прийняття і не має зворотної дії в часі, що унеможливлює поширення його дії на Договір від 11.11.1990, укладений Федерацією незалежних профспілок України та Загальною конфедерацією профспілок СРСР.

5)Оскільки Українська республіканська рада профспілок та Федерація незалежних профспілок України не були загальносоюзними громадськими організаціями, тому, - відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин норм Постанови ВРУ №3943-ХІІ від 04.02.1994 (Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР).

6)Федерація незалежних профспілок України була республіканською громадською організацією і набула право власності на спірне майно ще до моменту припинення СРСР.

7)Нормами ст.10 Конституції СРСР (1977р.), ст.10 Конституції УРСР (1978р.), ст.87, 97, 98 ЦК УРСР (1963р.) було передбачено власність профспілкових та інших громадських організацій, які, відповідно, мали право розпорядження належним їм майном.

8)Згідно з нормами ч.1 ст.13 ЗУ «Про господарські товариства» та ст.26 ЗУ «Про власність», вкладами учасників (засновників) товариства можуть бути будинки і споруди, які, відповідно, є об'єктами права власності господарського товаритсва.

9)Про порушення своїх прав (якщо таке мало місце на погляд ФДМУ та Прокуратури) Позивач повинен був дізнатися не пізніше 01.05.1992, - до часу, коли він повинен був прийняти майно відповідно до Постанови ВРУ №2268-ХІІ від 10.04.1992.

10) Товариством «РОКСВеЛ №1» набуто майно у власність правомірно, а Федерація профспілок України та Товариство «Укрпрофоздоровниця» розпорядились ним без перевищення своїх повноважень.

11)Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.12.2009 у справі №2/89 встановлено обставини, що мають значення для вирішення даної справи №5015/3683/11.

12) Відповідно до Положення про Єдиний реєстр об'єктів державної власності (затвердженого Постановою КМУ №467 від 14.04.2004), у Фонду ДМУ наявним був обов'язок з проведення, у першому півріччі 2005 року, реєстрації об'єктів нерухомості, що належать до державної власності.

Розпорядником зазначеного Реєстру є Фонд державного майна України.

13) Відповідно до п.п.2, 3, 5 Методики проведення інвентаризації об'єктів державної власності (затвердженої Постановою КМУ №1121 від 30.11.05), одним із суб'єктів інвентаризації державного майна (яка проводиться раз на рік) є Фонд ДМУ.

14) Нормою ст.1 Закону України №700-V від 22.02.2007 (Про мораторій на відчуження майна, яке перебуває у володінні Федерації професійних спілок України) встановлено (до 01.01.2008) мораторій на відчуження нерухомого майна санаторіїв, що перебувають у володінні Федерації професійних спілок України та заснованих нею господарських товариств.

Згідно з вимогами ч.2 ст.4 Закону, Кабінетом Міністрів України утворено робочу комісію за участю, серед інших, Фонду ДМУ, якій доручено провести інвентаризацію майна Федерації (та створених нею господарських товариств) і перевірити законність відчуження такого майна, - у 3-місячний строк з дня набрання чинності Законом (з 21.03.2007), який сплив 21.06.2007.

Тобто, за ствердженням Відповідача-3, Фонд ДМУ повинен був дізнатись про обставини, зазначені у позові, ще до 21.06.2007, тому, 3-річний строк позовної давності сплив 22.06.2010.

09.09.2014 Відповідачем-3 заявлено (письмово) Клопотання про зупинення провадження у справі до часу вирішення Львівським окружним адміністративним судом справи № 2а-3199/12/1370 (стосовно перегляду за нововиявленими обставинами Постанови суду у справі за позовом про визнання незаконним та скасування Рішення Виконкому Великолюбінської селищної ради № 35 від 28.05.1999).

24.11.2014, у зв'язку з відсутністю доказу наявності судового провадження у зазначеній адміністративній справі, судом у задоволенні Клопотання Відповідача-3 - відмовлено.

Суд, Ухвалою від 09.09.2014, залучив до участі у справі Федерацію професійних спілок України як Відповідача - 7, що, згідно з нормою ч.3 ст.24 ГПКУ, зумовило розпочаток розгляду справи заново.

08.07.2014 Прокуратурою надано матеріали витребуваних Інвентаризаційних справ (Самбірського БТІ), які містять лише окремі документи про спірні об'єкти, і, крім цього, починаючи з 1991 або 1999 року (зазначені матеріали повернуто судом за відповідним Клопотанням).

У судовому засіданні 21.10.2014 судом заслухано пояснення (роз'яснення) викликаного судового експерта, який зазначив:

-Висновок №210/211 від 10.01.2013 надано ним за результатами візуального обстеження (дослідження) відповідних об'єктів нерухомості;

-У досліджуваних об'єктах проведено реконструкцію, оскільки, згідно з матеріалами Інвентаризаційних справ, раніше це були «спальні корпуси», а на час обстеження - будинки із відпочинковими кімнатами (будинки готельного типу), у яких є сантехнічні приміщення, крім цього, - наявна котельня та відремонтовано дахову конструкцію у корпусі №2.

Тобто, - створено «нові речі», оскільки відбулось «перероблення» об'єктів нерухомості: змінились їх техніко-економічні показники, площа і «кубатура», а також - функціональне призначення.

-Висновок надано, виходячи із матеріалів, наданих судом (інші документи - не досліджувались), а також - за результатами візуального обстеження об'єктів.

-Зазначені у п.4 Висновку величини вартості робіт «по реконструкції» спальних корпусів №№2, 4 - це вартість цих об'єктів нерухості на час проведення дослідження.

-На підставі усіх встановлених фактів у їх сукупності (взаємопов'язаності) та з урахуванням (виключно) норми ст.332 ЦКУ, зроблено висновок про створення «нових речей» (п.п.4.2, 4.4 Висновку). Жодні інші нормативні акти (у тому числі - будівельні норми і правила) не визначають поняття «нова річ».

Ухвалами від 10.11.2014, 13.11.2014, 18.11.2014 судом витребувано (за Клопотаннями Прокуратури) додаткові докази:

-у Державного архіву Львівської області - документи стосовно: створення Санаторію «Любінь Великий»; будівництва спірних об'єктів; створення Прикарпатської територіальної ради з управління курортами профспілок, Прикарпатського об'єднання санаторно-курортних закладів профспілок, Прикарпатського відділення ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця», Прикарпатського ДП ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця»;

-у Центрального архіву вищих органів влади та управління України - документи стосовно: проектування, фінансування та будівництва спірних об'єктів; створення і діяльності Санаторію "Любінь Великий»; приймання-передавання майна Федерації незалежних профспілок України у власність АТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» (Акт від 24.01.1992 з додатками);

-у Підприємства Федерації ПСУ «Проектно-вишукувальний інститут «Укркурортпроект» (та його філії) - документи стосовно проектування та будівництва об'єктів нерухомості Санаторію «Любінь Великий»;

-у Приватного нотаріуса - документи, на підставі яких 11.08.2004 посвідчено Договори купівлі-продажу спірних корпусів №№2, 4;

-у Самбірського БТІ (Третьої особи-1) - матеріали технічної інвентаризації об'єктів Санаторію «Любінь Великий»; Реєстрові книги; Інвентаризаційні справи; інші документи, обов'язковість яких визначалась чинним законодавством УРСР та України; пояснення стосовно наявності на Реєстраційних посвідченнях написів «Погашено».

Документи надійшли у суд лише від Нотаріуса та Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України. При цьому, із Центрального архіву надійшли лише ті окремі документи, які у нього наявні.

24.11.2014 Представником Відповідача - 3 зазначено про невиконання Прокуратурою та Позивачем вимог суду про надання додаткових документів та заявлено (усно) обгрунтоване Клопотання про витребування у Позивача доказів виконання вимог ст. 4 (ч.2) ЗУ « Про мораторій та відчуження майна, яке перебуває у володінні Федерації професійних спілок України» від 22.02.2007. Зазначене Клопотання судом задоволено, оскільки такі докази необхідні суду для встановлення фактичних обставин справи, які є важливими при розгляді заяв про застосування позовної давності.

Представником Відповідача-3, у судових засіданнях, надано пояснення та обґрунтування стосовно наявності факту пропущення Позивачем строку позовної давності.

24.11.2014 Відповідачем - 4 заявлено (письмово) Клопотання про призначення колегіального розгляду справи, у задоволенні якого судом відмовлено, - у зв'язку з відсутністю підстав, передбачених нормою ч.1 ст. 4-6 ГПКУ (у даній справі складним є лише процес отримання первинних документів як доказів (які фактично не надаються), а не спір по суті).

24.11.2014 Відповідачем - 5 подано Заяву про застосування судом позовної давності до вимог Прокуратури. Представником надано (усно) пояснення та обґрунтування стосовно наявності факту пропущення Позивачем строку позовної давності.

Представником Відповідача-6, у судовому засіданні 24.11.2014, зазначено про безпідставність залучення до участі у справі Державної реєстраційної служби України.

10.11.2014 Відповідачем-7 заявлено (письмово) Клопотання про заміну Федерації професійних спілок України як неналежного Відповідача у справі, у задоволенні якого судом - відмовлено, - у зв'язку з фактичною відсутністю особи, якою можна було б замінити Федерацією.

Крім цього, 10.11.2014 Відповідачем-7 подано Відзив на позов з обґрунтуванням безпідставності заявлених Прокуратурою вимог, оскільки:

-у період (1960р.), коли виникли правовідносини між Міністерством охорони здоров'я УРСР та Укрпрофрадою, профспілки УРСР були самотійними суб'єктами господарювання, так як у 1960 році профспілкам повернуто майно, яке у 1956 році прийнято від них Міністерством охорони здоров'я, - згідно з Постановою РМ УРСР №433 від 17.04.1956;

-висновок (зазначений у позові), що спірне майно не було об'єктом права власності профспілок УРСР (відносилось до загальнодержавної власності), не відповідає нормам чинного у той час законодавства: Конституції УРСР 1978 року (ст.10), ЦК УРСР (ст.ст.87, 97, 98), Закону СРСР «Про громадські об'єднання» (ст. 6);

-обгрунтування позовних вимог нормами Постанов ВР України №2268-ХІІ від 10.04.1992 (Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього СРСР, розташовані на території України) та №3943-ХІІ від 04.02.1994 (Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР) - безпідставне, оскільки спірне майно не зазначено у реєстрі державного майна, і, крім цього, майно профспілок не увійшло до переліку, передбаченому Постановою КМУ №18 від 13.01.1995;

-безпідставним є застосування Постанови ВР УРСР №506 від 29.11.1990 (Про захист суверенних прав власності), якою встановлювались тимчасові обмеження щодо розпорядження державним майном, а не майном профспілок;

-зазначена Постанова ВР УРСР №506, не маючи зворотної дії у часі, не може поширюватись на правовідносини, які виникли до часу її прийняття: на підставі Договору від 18.11.1990 про закріплення прав по володінню, користуванню та розпорядженню профспілок майном;

-Закон України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» від 10.09.1991 не поширюється на дані правовідносини, оскільки ним передбачено перехід до України майна, що раніше належало (на праві державної власності) Союзу РСР;

-у Додатку до Постанови КМУ №227 від 24.09.1991 відсутнє зазначення профспілкових організацій або спірного майна;

-Позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки право на захист виникло у нього на підставі Постанов ВРУ від 10.04.1992 (Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього СРСР, розташовані на території України) та від 04.02.1994 (Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР).

Судом, Ухвалою від 24.11.2014, було призначено судову будівельно-технічну експертизу спірних об'єктів нерухомості, необхідність проведення якої зумовлена відсутністю, у матеріалах справи, документів, у яких наявними були б наступні дані:

-стосовно часу будівництва спірних об'єктів;

-про вартість спірних об'єктів.

Оскільки у матеріалах справи документи (у тому числі - первинні) стосовно проектування, будівництва та введення в експлуатацію спірних об'єктів (що знаходяться у селищі Великий Любінь, вул. Львівська, 16, 16 «б», 16 «г») - відсутні, а в документах стосовно обліку об'єктів Відповідачем-1, у бухгалтерській звітності (Балансі Підприємства), зазначено, що частина будівель (споруд) забудована після 1960 року, - необхідним є встановлення часу будівництва усіх об'єктів, враховуючи, що підставою позову є факт їх передання (Міністерством охорони здоров'я УРСР) у відання Українській республіканській раді профспілок згідно з Постановою Ради Міністрів УРСР №606 від 23.04.1960.

При цьому, важливо, що, за ствердженням Представника Відповідача-3, спірні корпуси №№2, 4 збудовані у ХІХ столітті, а за даними бухгалтерського обліку Відповідача-1 корпуси №№2, 4 введено в експлуатацію у 1939 та 1975 роках (відповідно).

Отже, встановлення (у ході судової експертизи) часу будівництва спірних об'єктів є необхідним для правильного вирішення спору по суті.

Оскільки саме Відповідачем-4 заперечується факт будівництва усіх спірних об'єктів до 1960 року, про що зазначено Товариством «Укрпрофоздоровниця» у Клопотанні (№04-09/2082 від 28.11.11) та Додаткових поясненнях (№04-09/2129 від 06.12.2011), наданих у ході апеляційного провадження у даній справі, - судом, Ухвалою від 24.11.2014, визнано наявність підстав для покладення на нього обов'язку з оплати вартості судової експертизи стосовно встановлення часу будівництва об'єктів (враховуючи, що жодних первинних документів ним не надано).

Так як Прокуратурою і Позивачем не виконано вимог ст.54 (п.3 ч.2) ГПКУ щодо визначення ціни позову та не надано доказів дійсної вартості спірних об'єктів, суд визнав необхідним проведення експертизи стосовно встановлення вартості будівель (споруд), виходячи з якої визначатиметься ціна позову та розмір судових витрат у справі.

Факт невиконання Позивачем вимог ст.ст.54, 55 ГПКУ (щодо визначення ціни позову) зумовив покладення на Фонд ДМУ (Ухвалою від 24.11.2014) обов'язку з оплати вартості судової експертизи стосовно встановлення вартості спірних об'єктів.

Проте, при складенні повного тексту Ухвали від 24.11.2014, у резолютивній її частині (п.п.10,11), при покладенні на Позивача та Відповідача - 4 обов'язку з оплати вартості судової експертизи у відповідних частинах (виходячи із досліджуваних питань), помилково зазначено про оплату Позивачем вартості експертизи стосовно дослідження часу будівництва об'єктів, а Відповідачем -4 - стосовно дослідження вартості спірних об'єктів (фактично, визначено навпаки).

При цьому, зазначена описка в Ухвалі від 24.11.2014(у п.п. 10,11 резолютивної частини) жодним чином не вплинула на вартість судової експертизи (яка, згідно з Листом Львівського НДІСЕ № 6800 від 23.12.2014, складала 18 500,00 грн.) та розмір належних до сплати сум Позивачем і Відповідачем - 4, оскільки зазначені особи, відповідно до Рахунків Експертної установи, повинні були сплатити по 50 % від вартості експертизи (по 9 250,00 грн.)

Проте, ні Позивачем, ні Відповідачем - 4 обов'язкових вимог суду про оплату вартості експертизи (відповідних її частин) - не виконано, що зумовило повернення Експертною установою (із Листом № 773 від 12.02.2015) матеріалів справи без проведення експертизи, а також - поновлення судом провадження у справі Ухвалою від 16.02.2015.

У судовому засіданні 17.03.2015 Представником Позивача повідомлено про факт надіслання до суду, через підприємство поштового зв'язку, Письмових пояснень стосовно причини невиконання обов'язку з оплати вартості експертизи, а також - стосовно відсутності документів, які б визначали вартість спірних об'єктів (витребуваних Ухвалою від 16.02.2015).

Проте, зазначенні Письмові пояснення Позивача у суд - не надійшли.

Представник Позивача, надаючи пояснення в усній формі, зазначив про відсутність у Фонду ДМУ до 22.01.2015 (включно) коштів, необхідних на сплату вартості експертизи.

У судовому засіданні 17.03.2015 Представники Прокуратури і Позивача повідомили про неможливість надання ними витребуваних судом документів (у зв'язку з відсутністю у них таких документів).

Суд, Ухвалою від 16.02.2015 (якою поновлено провадження у справі), зобов'язав Відповідача - 4 надати суду (у письмовій формі) пояснення стосовно причини невиконання вимоги суду (викладеної в Ухвалі від 24.11.2014) щодо оплати вартості експертизи, а також - надати додаткові документи, необхідні для встановлення судом дійсних обставин спору, зокрема:

- Рішення Ради ЗАТ «Укпрофоздоровниця» №Р4-9 від 19.03.2001;

- усі документи стосовно створення і реорганізації Прикарпатського відділення та Прикарпатського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», а також - стосовно виникнення у них майнових прав на спірне майно (враховуючи, що саме Прикарпатське дочірнє підприємство відчужило спірні об'єкти за Договором від 19.07.2011);

- усі первинні документи стосовно створення спірних об'єктів нерухомості та усі правовстановлюючі документи на це майно;

- усі документи стосовно правонаступництва Товариством прав Української республіканської ради по управлінню курортами профспілок, оздоровниць та господарств, об'єднань санаторно-курортних закладів профспілок України, а також - стосовно створення цієї Ради;

- Постанову від 22.11.1991 Президії Ради Федерації незалежних профспілок України «Про створення Акціонерного товариства ЛОЗПУ «Укпрофоздоровниця»;

- Додаток до Акту від 24.01.1992 про приймання-передавання майна Федерації незалежних профспілок України у власність АТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця».

Відповідачем - 4 зазначених вимог суду - не виконано, що зумовило винесення судом, згідно з нормою п.5 ч.1 ст. 83 ГПКУ, Ухвали про накладення на ПАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» штрафу у сумі 1 000,00 грн.

Також, не виконано обов'язкових вимог суду, викладених в Ухвалах, зокрема - в Ухвалі від 16.02.2014, Відповідачами - 1 - 2, - 5, - 7 та Третіми особами - 1, -2.

Оскільки отримання судом висновків судового експерта з питань, визначених Ухвалою від 24.11.2014, є необхідним для встановлення важливих обставин спору (які неможливо встановити на підставі наявних, у матеріалах справи, документів), - тому, згідно з нормою ст. 41 (ч.1) ГПКУ, наявні підстави для призначення проведення судової будівельно-технічної експертизи спірних об'єктів нерухомості, яку було визначено Ухвалою суду від 24.11.2014.

При цьому, враховуючи наявність саме у Позивача обов'язку з визначення ціни позову (вартості спірного майна) та доведення усіх обставин, які є підставою позовних вимог (відповідно до норм ст..ст. 33, 54 (п.3ч.2), 55 (п.2 ч.1) ГПКУ), - наявні підстави для покладення на Фонд ДМУ обов'язку з оплати вартості судової експертизи (для забезпечення отримання судом висновків експерта стосовно тих обставин, які не підтверджено Позивачем та Прокурором належними і допустимими доказами).

Судом, поновлюючи провадження у справі Ухвалою від 16.02.2015 та витребовуючи значну кількість додаткових доказів, надано Учасникам процесу достатньо часу для підготування і подання (до судового засідання 17.03.2015) витребуваних документів, а також - для вирішення питання про забезпечення участі представників (забезпечення участі представників визнано судом обов'язковим, - згідно з п.4 резолютивної частини Ухвали).

Проте, 16.03.2015 Відповідачем - 4 заявлено (письмово) безпідставне Клопотання про відкладення розгляду спору у зв'язку з неможливістю прибуття представника через відсутність квитків. Зазначене Клопотання задоволенню - не підлягає, оскільки у Відповідача - 4, яким Ухвалу від 16.02.2015 отримано ще 20.02.2015, було достатньо часу для забезпечення прибуття представника у судове засідання 17.03.2015.

Крім цього, важливо, що зазначене Клопотання підписано повноважним Представником Відповідача - 4 (Лисенком Я.О.), яким подано Клопотання безпосередньо у суд 16.03.20145 (за день до судового засідання). Оскільки Представник Відповідача - 4 був у місті Львові за день до судового засідання, тому, зазначення у Клопотанні, що причиною неприбуття Представника є відсутність квитків - безпідставне.

Представником Відповідача - 3 зазначено про систематичне невиконання Прокурором та Позивачем вимог суду стосовно надання додаткових документів (зазначених в Ухвалах, винесених судом у ході розгляду спору), що зумовлює наявність підстав для залишення судом позову без розгляду, про що заявлено (усно) відповідне Клопотання, яке задоволенню не підлягає, - у зв'язку з наявною необхідністю проведення судової експертизи (для отримання висновків стосовно важливих обставин спору).

У судовому засідання 17.03.2015, згідно з нормою ч.3 ст. 77 ГПКУ, судом оголошувалась короткочасна перерва для налаштування системи звукозапису.

Відповідно до норм ст.ст.41 (ч.1), 79 (п.1 ч.2) ГПКУ, наявні підстави для призначення судової експертизи спірних об'єктів та зупинення провадження у даній справі (на час проведення експертизи).

Виходячи з наведеного та керуючись нормами ст.ст. 32, 33, 34, 41, 54, 55, 79 (п.1 ч.2), 86 Господарського процесуального кодексу України, - суд

У Х В А Л И В:

1. Призначити судову будівельно-технічну експертизу спірних об'єктів нерухомості.

2. Провадження у справі №5015/3683/11 - зупинити (на час проведення експертизи).

3. Зобов'язати Учасників процесу виконати обов'язкові вимоги усіх винесених судом (у ході розгляду спору) Ухвал стосовно надання додаткових документів.

4. Попередити Учасників процесу про обов'язковість виконання усіх Ухвал суду та настання відповідальності за їх невиконання, - згідно з нормами ст.83 (п.5 ч.1) ГПКУ, ст. 382 ККУ.

5. Доручити проведення судової будівельно-технічної експертизи спірних об'єктів нерухомості Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (із залученням, при необхідності, судового експерта, що володіє необхідними знаннями в галузі дослідження об'єктів будівництва).

6. Судовому експерту (судовим експертам) надати суду, у встановлений законом строк, висновки з наступних питань:

1)Чи можливо встановити конкретний час будівництва об'єктів нерухомості (будівель і споруд):

-спального корпусу №2 загальною площею 708,3м2;

-спального корпусу №4 загальною площею 874,0м2;

-спального корпусу №6;

-спального корпусу №3;

-котельні площею 352,0м2 (№ 10);

- водонапірної башти (№ 15);

- водогрязелікарні (№ 14);

- пральні площею 204,м2 (№ 8);

- адмінкорпусу площею 253,0м2 (№12);

- бібліотеки та ЛФК площею 466,4м2 (№11);

- очисних споруд площею 84,4м2 (№ 7);

- овочесховища площею 644,2м2 (№ 9);

- клубу-їдальні (№ 13);

- лікувально-діагностичного корпусу №1, -

що знаходяться у смт. Великий Любінь (Городоцького району, Львівської області), вулиця Львівська, 16, 16 «б», 16 «г»?

Якщо можливо - судовому експерту встановити час будівництва кожного об'єкту!

У випадку неможливості - судовому експерту встановити, чи об'єкти зведені (збудовані) до квітня місяця 1960 року (до 23.04.1960), чи після квітня місяця 1960 року (після 23.04.1960)?

2)Яка ринкова вартість об'єктів нерухомого майна:

-спального корпусу №2 загальною площею 708,3м2;

-спального корпусу №4 загальною площею 874,0м2;

-спального корпусу №6;

-спального корпусу №3;

-котельні площею 352,0м2 (№ 10);

- водонапірної башти (№ 15);

- водогрязелікарні (№ 14);

- пральні площею 204,м2 (№ 8);

- адмінкорпусу площею 253,0м2 (№12);

- бібліотеки та ЛФК площею 466,4м2 (№11);

- очисних споруд площею 84,4м2 (№ 7);

- овочесховища площею 644,2м2 (№ 9);

- клубу-їдальні (№ 13);

- лікувально-діагностичного корпусу №1.

7. Повідомити судового експерта (судових експертів), що корпуси №2 та №4 знаходяться у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю «Реабілітаційно-оздоровчий комплекс санаторій «Великий Любінь №1» (смт. Великий Любінь, вулиця Львівська, 16 «б», 16 «г»), а усі інші об'єкти нерухомості - у володінні Дочірнього підприємства «Санаторій «Любінь Великий» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (смт. Великий Любінь, вулиця Львівська, 16), на яких суд покладає обов'язок із забезпечення безперешкодного доступу до спірних об'єктів судовому експерту (судовим експертам).

8. Судовому експерту (судовим експертам), у випадку встановлення (при проведенні експертизи) обставин, що мають значення для справи, з приводу яких судом питання не поставлено, - викласти у висновку свої міркування і щодо цих обставин.

9. Попередити судового експерта (судових експертів) про кримінальну відповідальність, передбачену нормами ст.ст.384, 385 ККУ, за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову (без поважних причин) від виконання покладених обов'язків.

10. Зобов'язати Фонд державного майна України (Позивача) здійснити своєчасну оплату вартості призначеної судової експертизи (за відповідним рахунком Експертної установи).

11. Матеріали справи №5015/3683/11 направити у Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54), - для проведення судової експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та є обов'язковою до виконання.

Суддя Шпакович О.Ф.