ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2015 р.Справа № 922/239/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, с.Комсомольське Зміївського району Харківської області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносервіс Промгруп", м.Харків,
про стягнення 12758,76 грн.
за участю представників:

позивача - Чебаненка В.Л. (довіреність № 528/22 від 31.01.2014р.)¤

відповідача - Мужайла А.А. (довіреність б/н від 02.02.2014р.)¤

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, с.Комсомольське Зміївського району Харківської області, звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносервіс Промгруп", м.Харків, витрат, пов'язаних з доставкою товару за Договором № 121/7 від 18.02.2014р., а саме за транспортування порожніх цистерн після вивантаження власнику, в розмірі 12758,76 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.01.2015р. за вищевказаним позовом було порушено провадження у справі № 922/239/15 та розгляд справи призначено на 02.02.2015р. об 11:45 год.

02.02.2015р. відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що ТОВ "Техносервіс Промгрупп", відповідно до ст. А.6 Інкотермс 2000, оплатив усі витрати з доставки до залізничоної станції покупця. Оскільки витрати з повернення порожніх вагонів виникають після прибуття вагонів на станцію призначення, відповідач вважає, що він виконав свої зобов'язання належним чином, а вимоги позивача з оплати повернення порожніх вагонів є безпідставними.

Відзив відповідача було долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 02.02.2015р. розгляд справи було відкладено на 17.02.2015р. о 12:10 год.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.02.2015р., представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, надав належним чином засвідчену копію опису вкладення у цінний лист від 25.12.2014р., яким було направлено позовну заяву на адресу відповідача; письмове правове обґрунтування позовних вимог; розрахунок суми позову та копії документів в його обґрунтування.

Надані представником позивача документи були долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача проти позову заперечував, наполягав на тому, що зобов'язання за договором виконані відповідачем у повному обсязі.

У судовому засіданні була оголошена перерва до 11.03.2015р. до 12:00 год.

25.02.2015р. до канцелярії господарського суду від позивача надійшли наступні документи: письмові пояснення щодо позовної заяви; копія рішення господарського суду міста Києва від 30.09.2014р. та копія постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014р. у справі № 910/15966/14.

Надані позивачем документи були долучені судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні, яке було продовжено після перерви 11.03.2015р., представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

18.02.2014р. між Публічним акціонерним товариством ''Центренерго" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техносервіс Промгруп" (відповідачем) було укладено Договір про закупівлю (поставку) товарів № 121/7, згідно п. 1.1., п. 1.2. якого відповідач (постачальник) зобов'язався поставити позивачу (покупцю) товари (продукцію) згідно умов договору, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 1.3. Договору, найменування (номенклатура, асортимент), ціна, кількість, строки поставки та інші характеристики продукції зазначені в Додатку до Договору.

Згідно ч.ч. 1, 2 Додатку до Договору № 121/7 від 18.02.2014р., найменування, асортимент, кількість, ціна товару (продукції): Елементи хімічні, н.в.і.у.; кислоти та сполуки неорганічні (кислота сірчана). Загальна вартість продукції з ПДВ - 2126250,00 грн.

Пунктом 1.5. Договору передбачено, що умови цього Договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2000 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов'язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору, постачальник здійснює поставку продукції за умовами згідно Додатку до Договору.

Розрахунки за Продукцію здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку постачальника в порядку, передбаченому Договором (п. 2.5. Договору).

Відповідно до п. 5.3. Договору, датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін Акту приймання-передачі продукції.

Згідно п. 5.1 Договору, приймання-передача продукції за цим Договором здійснюється сторонами на підставі "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості", затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р. № П-6 (зі змінами і доповненнями), "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості", затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р. № П-7 (зі змінами і доповненнями), з урахуванням особливостей, передбачених даним Договором.

Згідно п. 4 Додатку № 1 до Договору, постачальник здійснює поставку продукції залізницею (автомобільним транспортом) на умовах поставки - DDP склад покупця, відповідно до Правил "Інкотермс 2000".

Відповідно до п. 7.1.1., п. 7.1.2. Договору, покупець зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлену продукцію. Приймати поставлену продукцію згідно з Актом приймання-передачі продукції.

Як свідчать матеріали справи, у квітні місяці 2014 року, згідно видаткової накладної № РН-А000022 від 22.04.2014р. та акту приймання-передачі продукції від 22.04.2014р., відповідач поставив на структурний підрозділ позивача - Зміївська ТЕС (вантажоодержувач) кислоту сірчану покращену (цист. 50944271, з/н 52383619), у кількості 62,905 т.

Згідно видаткової накладної № РН-А000024 від 28.04.2014р. та акту приймання-передачі продукції від 28.04.2014р., позивач поставив на структурний підрозділ відповідача - Зміївська ТЕС (вантажоодержувач) кислоту сірчану покращену (цист. 57026197, з/н 45360393), у кількості 62,600 т.

Також, згідно видаткової накладної № РН-А000023 від 28.04.2014р. та акту приймання-передачі продукції від 28.04.2014р., відповідач поставив на структурний підрозділ позивача - Зміївська ТЕС (вантажоодержувач) кислоту сірчану покращену (цист. 50247816, з/н 45385986), у кількості 60,500 т.

Після прибуття продукції на адресу Зміївської ТЕС, остання на виконання своїх обов'язків одержувача вантажу, що передбачені п.п. 35. 46 Статуту залізниць України, здійснила приймання, повне вивантаження (злиття) продукції із вагонів-цистерн відповідача.

Листом за вих. № 24/04-14 від 24.04.2014p. генеральний директор TOB "Техносервіс Промгруп" Нестеренко C.B. звернувся до Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" з проханням направити порожні цистерни 57026197 та 50247816 з-під сірчаної кислоти, вивантаженої на адресу Зміївської ТЕС.

Як вказує позивач, відповідачем оплата провізної плати завантажених вагонів-цистерн на адресу Зміївської ТЕС позивача була здійснена без урахування плати за перевезення (повернення) вагонів-цистерн у порожньому стані власнику, у зв'язку з чим станція призначення Лиман Південної залізниці у квітні 2014 року здійснила остаточний розрахунок за перевезення та списала з особового рахунку Зміївської ТЕС позивача грошові кошти у загальному розмірі 3860,16 грн., з ПДВ, як оплату за перевезення (повернення) порожніх вагонів-цистерн.

Факт списання даної суми залізницею підтверджується накладними № 43504422, 43582824, рахунком-фактурою №0133825 від 27.05.2014p.. довідкою про рух коштів за період з 02.04.2014р. по 30.04.2014р. та Актом здачі-приймання виконаних робіт з 01.04.2014р. по 30.04.2014р. по Договору № 2267 від 10.02.2010р. з Південною залізницею.

Таким чином, у зв'язку з перевезенням (поверненням) порожніх вагонів-цистерн власнику після вивантаження позивач поніс витрати у розмірі 3860,16 грн., з ПДВ.

У зв'язку з тим, що позивач по Договору не мав жодних договірних відносин, зобов'язань з поставки товару на Зміївську ТЕС залізничним транспортом та не зобов'язаний нести жодних витрат з такої поставки та перевезення, на адресу відповідача було направлено рахунок-фактуру № 0133825 від 27.05.2014р. про сплату витрат у сумі 3860,16 грн., з ПДВ, за перевезення (повернення) порожніх вагонів-цистерн власнику. Однак, відповідач дані витрати позивача не сплатив.

У травні місяці 2014 року, згідно видаткової накладної № РН-0000030 від 19.05.2014р. та акту приймання-передачі продукції від 19.05.2014р., відповідач поставив на структурний підрозділ позивача - Зміївська ТЕС (вантажоодержувач) кислоту сірчану покращену (цист. 50190933, з/н 46041828), у кількості 61,100 т.

Після прибуття продукції на адресу Зміївської ТЕС позивача, остання на виконання своїх обов'язків одержувача вантажу, що передбачені п.п. 35, 46 Статуту залізниць України, здійснила приймання, повне вивантаження (злиття) продукції із вагонів-цистерн відповідача.

Відповідачем оплата провізної плати завантажених вагонів-цистерн на адресу Зміївської ТЕС позивача була здійснена без урахування плати за перевезення (повернення) вагонів-цистерн у порожньому стані власнику, у зв'язку з чим станція призначення Лиман Південної залізниці у травні 2014 року здійснила остаточний розрахунок за перевезення та списала з особового рахунку Зміївської ТЕС позивача грошові кошти у загальному розмірі 1406,40 грн., з ПДВ, як оплату за перевезення (повернення) порожніх вагонів-цистерн.

Факт списання даної суми залізницею підтверджується накладною № 43786698, довідкою про відшкодування грошових коштів за транспортування порожньої цистерни №50190933 зал.накладна 43786698 після вивантаження кислоти сірчаної по Договору №121/7 від 18.02.2014р., рахунком-фактурою № 0133835 від 31.05.2014р., довідкою про рух коштів за період з 02.05.2014р. по 31.05.2014р. та Актом здачі-приймання виконаних робіт з 01.05.2014р. по 31.05.2014р. по Договору № 2267 від 10.02.2010р. з Південною залізницею.

Таким чином, у зв'язку з перевезенням (поверненням) порожніх вагонів-цистерн власнику після вивантаження позивач поніс витрати у розмірі 1406,40 грн., з ПДВ.

Оскільки позивач по Договору не мав жодних договірних відносин, зобов'язань з поставки товару на Зміївську ТЕС залізничним транспортом та не зобов'язаний нести жодних витрат з такої поставки та перевезення, на адресу відповідача було направлено рахунок-фактуру № 0133835 від 31.05.2014р. про сплату витрат у сумі 1406,40 грн., з ПДВ, за перевезення (повернення) порожніх вагонів-цистерн власнику. Однак, відповідач дані витрати позивача не оплатив.

У липні місяці 2014 року, згідно видаткової накладної № РН-0000043 від 14.07.2014р. та акту приймання-передачі продукції від 14.07.2014p., відповідач поставив на структурний підрозділ позивача - Зміївська ТЕС (вантажоодержувач) кислоту сірчану покращену (цист. 57002016, з/н 44344588), у кількості 61,085 т.

Згідно видаткової накладної № РН-0000042 від 14.07.2014р. та акту приймання-передачі продукції від 14.07.2014p., відповідач поставив на структурний підрозділ позивача - Зміївська ТЕС (вантажоодержувач) кислоту сірчану покращену (цист. 57057515, з/н 47993662), у кількості 61,200 т.

Згідно видаткової накладної № РН-0000052 від 21.07.2014р. та акту приймання-передачі продукції від 21.07.2014 p., відповідач поставив на структурний підрозділ позивача - Зміївська ТЕС (вантажоодержувач) кислоту сірчану покращену (цист. 50240720, з/н 45198157), у кількості 62,400 т.

Згідно видаткової накладної № РН-0000050 від 28.07.2014р. та акту приймання-передачі продукції від 28.07.2014 p., відповідач поставив на структурний підрозділ позивача - Зміївська ТЕС (вантажоодержувач) кислоту сірчану покращену (цист. 50247816, з/н 45394772), у кількості 60,1 т.

Після прибуття продукції на адресу Зміївської ТЕС позивача, остання на виконання своїх обов'язків одержувача вантажу, що передбачені п.п. 35, 46 Статуту залізниць України, здійснила приймання, повне вивантаження (злиття) продукції із вагонів-цистерн відповідача.

Відповідачем оплата провізної плати завантажених вагонів-цистерн на адресу Зміївської ТЕС позивача була здійснена без урахування плати за перевезення (повернення) вагонів-цистерн у порожньому стані власнику, у зв'язку з чим станція призначення Лиман Південної залізниці у липні 2014 року здійснила остаточний розрахунок за перевезення та списала з особового рахунку Зміївської ТЕС позивача грошові кошти у загальному розмірі 5126,76 грн., з ПДВ, як оплату за перевезення (повернення) порожніх вагонів-цистерн.

Факт списання даної суми залізницею підтверджується накладними №№ 44400109, 44400091, 44479541, 44557205, довідкою про відшкодування грошових коштів за транспортування порожніх цистерн №№ 57002016, 57057515, 50240720, 50247816, зал.накладними 44400109, 44400091, 44479541, 44557205 після вивантаження кислоти сірчаної по Договору № 121/7 від 18.02.2014р., рахунком-фактурою № 0133988 від 31.07.2014p., довідкою про рух коштів за період з 02.07.2014р. по 01.08.2014р. та Актом здачі-приймання виконаних робіт з 01.07.2014р. по 31.07.2014р. по Договору № 2267 від 10.02.2010р. з Південною залізницею.

Таким чином, у зв'язку з перевезенням (поверненням) порожніх вагонів-цистерн власнику після вивантаження позивач поніс витрати у розмірі 5126,76 грн., з ПДВ.

Враховуючи те, що позивач по Договору не мав жодних договірних відносин, зобов'язань з поставки товару на Зміївську ТЕС залізничним транспортом та не зобов'язаний нести жодних витрат з такої поставки та перевезення, на адресу відповідача було направлено рахунок-фактуру № 0133988 від 31.07.2014р. про сплату витрат у сумі 5126,76 грн., з ПДВ, за перевезення (повернення) порожніх вагонів-цистерн власнику. Однак, відповідач дані витрати Позивача не сплатив.

У серпні місяці 2014 року, згідно видаткової накладної № РН-0000055 від 08.08.2014р. та акту приймання-передачі продукції від 08.08.2014р., відповідач поставив на структурний підрозділ позивача - Зміївська ТЕС (вантажоодержувач) кислоту сірчану покращену (цист. 50235043, з/н 45886488), у кількості 58,092 т.

Після прибуття продукції на адресу Зміївської ТЕС позивача, остання на виконання своїх обов'язків одержувача вантажу, що передбачені п.п. 35, 46 Статуту залізниць України, здійснила приймання, повне вивантаження (злиття) продукції із вагонів-цистерн відповідача.

Відповідачем оплата провізної плати завантажених вагонів-цистерн на адресу Зміївської ТЕС позивача була здійснена без урахування плати за перевезення (повернення) вагонів-цистерн у порожньому стані власнику, у зв'язку з чим станція призначення Лиман Південної залізниці у серпні 2014 року здійснила остаточний розрахунок за перевезення та списала з особового рахунку Зміївської ТЕС позивача грошові кошти у загальному розмірі 2365,44 грн., з ПДВ, як оплату за перевезення повернення) порожніх вагонів-цистерн.

Факт списання даної суми залізницею підтверджується накладною № 44693695, довідкою про відшкодування грошових коштів за транспортування порожньої цистерни № 50235043, зал.накладною 44693695 після вивантаження кислоти сірчаної по Договору № 121/7 від 18.02.2014р., рахунком-фактурою № 0133067 від 31.08.2014р., довідкою про рух коштів за період з 02.08.2014р. по 31.08.2014р. та Актом здачі-приймання виконаних робіт з 01.08.2014р. по 31.08.2014р. по Договору № 2267 від 10.02.2010р. з Південною залізницею.

Таким чином, у зв'язку з перевезенням (поверненням) порожніх вагонів-цистерн власнику після вивантаження позивач поніс витрати у розмірі 2365,44 грн., з ПДВ.

У зв'язку з тим, що позивач по Договору не мав жодних договірних відносин, зобов'язань з поставки товару на Зміївську ТЕС залізничним транспортом та не зобов'язаний нести жодних витрат з такої поставки та перевезення, на адресу відповідача було направлено рахунок-фактуру № 0133067 від 31.08.2014р. про сплату витрат у сумі 2365,44 грн., з ПДВ, за перевезення (повернення) порожніх вагонів-цистерн власнику. Однак, відповідач дані витрати позивача не оплатив.

Отже, загальна сума понесених та не компенсованих додаткових витрат позивача, згідно Договору, у період з квітня по серпень 2014 року, пов'язаних з перевезенням (поверненням) порожніх вагонів-цистерн після вивантаження, становить 12758,76 грн., з ПДВ.

Умовами Договору № 121/7 від 18.02.2014р. не передбачено зобов'язання покупця щодо сплати витрат на перевезення відсутні, тому постачальник зобов'язаний компенсувати вартість перевезення порожніх цистерн, якими було здійснено поставку продукції.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача неодноразово надсилалися претензії з проханням сплатити понесені покупцем збитки (від 10.06.2014р. за вих. № 25/517-4101, від 25.06.2014р. за вих. № 25/614-4595, від 27.08.2014р. за вих. № 25/747-5956, від 26.09.2014р. за вих. № 25/819-6712, на що TOB "Техносервіс промгруп" 16.06.2014р. було надано відповідь за вих. № 3/160614 з проханням відкликати претензію.

Збитки, понесені позивачем, у зв'язку з повернення порожніх цистерн, загальний розмір яких склав 12758,76 грн., відповідачем до теперішнього часу не погашені.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Спірний Договір № 121/7 від 18.02.2014р., укладений між сторонами, за своєю правовою природою є договором поставки.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк і строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 265 Господарського кодексу України, сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Згідно п. 1.5. наказу Мінекономіки від 06.09.2001р. № 201 "Про затвердження Положень про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів)", базисні умови поставки товарів (приймання-здавання виконаних робіт або послуг) визначаються відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів.

Суб'єкти господарської діяльності мають можливість укладати контракти, використовуючи при цьому Правила "ІНКОТЕРМС" в будь-якій редакції, узгодженої сторонами контракту.

Як вже зазначено вище, пунктом 4 Додатку № 1 до Договору сторонами було погоджено, що поставка продукції здійснюється постачальником залізницею автомобільним транспортом) на умовах поставки DDP (Вуглегірська ТЕС, Зміївська ТЕС, Трипільська ТЕС) склад покупця, відповідно до Правил "Інкотермс 2000".

Термін DDP "поставка зі сплатою мита" означає, що продавець здійснює поставку покупцю товару, який пройшов митне очищення для імпорту, без розвантаження з будь-якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення. Продавець несе всі витрати та ризики, пов'язані з доставкою товару до цього місця, включаючи (у відповідних випадках) будь-які "мита" (під словом "мито" тут розуміється відповідальність за виконання та ризики виконання дій з проходження митних процедур, а також оплата витрат митного очищення, податків, митних і інших зборів) на імпорт до країни призначення.

Відповідно до п. "а" ст. A3 терміну DDP Правил "Інкотермс-2000", продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару до названого місця призначення. Якщо конкретної точки поставки не узгоджено або не визначено практикою поставок, продавець може вибрати точку в межах названого місця призначення, яка найбільш задовольняє його цілям.

Згідно ст. А6 терміну DDP Правил "Інкотермс-2000", продавець зобов'язаний, з урахуванням положень статті Б.6, додатково до витрат, що випливають із статті А.3 "а", нести всі витрати, пов'язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності з статтею А.4.

Тобто, статтями А.3., А.6. терміну DDP Правил "Інкотермс-2000" на продавця покладено обов'язок за власний рахунок укласти договір перевезення товару до названого місця призначення та додатково до витрат, що випливають із статті А.З "а", нести всі витрати, пов'язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності з статтею А.4.

Статтею В.6 терміну DDP Правил "Інкотермс-2000" передбачено, що покупець зобов'язаний сплатити всі витрати, пов'язані з товаром, із моменту здійснення його поставки у відповідності зі статтею А.4.

Відповідно до ст. А.4 терміну DDP Правил "Інкотермс-2000", продавець зобов'язаний надати нерозвантажений товар у розпорядження покупця або іншої особи, призначеної покупцем, на будь-якому прибулому транспортному засобі, у названому місці призначення, в узгоджену дату або в межах періоду, узгодженого для поставки.

Отже, у розумінні cт. В.6 терміну DDP Правил "Інкотермс-2000", витрати пов'язані з товаром, які покладаються на покупця з моменту здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4 є витрати, що пов'язані, зокрема, з розвантаженням товару та подальшого його транспортування.

Одночасно з цим, як вбачається з п. "а" ст. Б.3. розділу Б "Обов'язки покупця" терміну DDP Правил "Інкотермс-2000", у покупця відсутні зобов'язання з договору перевезення.

Відповідно до договору № 121/7 грошове зобов'язання позивача, як покупця продукції, обмежувалось оплатою вартості одержаної продукції. Умовами даного Договору не було передбачено обов'язку покупця по поверненню, після відвантаження, порожніх цистерн їх власнику, а також не передбачено умови про покладення на позивача витрат по сплаті залізничного тарифу за повернення порожніх цистерн.

Отже, відповідач своїми діями спричинив позивачу збитки у вигляді додаткових витрат по сплаті залізничного тарифу, у зв'язку з необхідністю повернення порожніх цистерн, та ці дії є такими, що порушують установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності.

Статтею 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У статті 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів; кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів; права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

Суд вважає, що доводи відповідача про його обов'язок нести витрати тільки до моменту поставки товару, не відповідають вимогам ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України.

Та обставина, що відповідач, не погодивши із позивачем умову щодо постачання продукції на виконання Договору № 121/7 у цистернах, які не належать залізниці, а є власністю іншої особи, що, відповідно до транспортного законодавства, яке є обов'язковим для усіх учасників договору залізничного перевезення, покладає на позивача, як одержувача продукції, додаткові витрати, свідчить про те, що відповідачем виконано свої зобов'язання за Договором № 121/7 не належним чином.

Так само відсутні підстави у відповідача, як постачальника за Договором № 121/7, відмежовуватись від факту спричинення витрат по сплаті позивачем залізничного тарифу за повернення порожніх цистерн їх власнику, адже такі дії вчинені позивачем саме з вини відповідача, який не забезпечив відвантаження продукції у рахунок виконання Договору № 121/7 у цистернах, які належать залізниці, хоча відповідно до Договору № 121/7 зобов'язання по відвантаженню продукції покладено саме на відповідача.

Такого ж висновку дійшов і Києвський апеляційний господарський суд у своїй постанові від 17.12.2014р. по справі № 910/15966/14, яка є чинною та не скасована у встановленому законом порядку.

Факт спричинення позивачу збитків, внаслідок понесення додаткових витрат на сплату залізниці тарифу за повернення порожніх цистерн у розмірі 12758,76 грн., підтверджений наявними у справі документами, які є належними доказами, зокрема, залізничними накладними №№ 43504422, 43582824, 43786698, 44400109, 44400091, 44479541, 44557205, 44693695; довідками Південної залізниці про рух коштів за періоди з 02.04.2014р. по 30.04.2014р., з 02.05.2014р. по 31.05.2014р., з 02.07.2014р. по 01.08.2014р., з 02.08.2014р. по 31.08.2014р. та довідками про відшкодування грошових коштів за транспортування порожніх цистерн після вивантаження кислоти сірчаної від ст.Лиман Півд. до станції Жовті Води 2 Придн.залізниця, згідно залізничної накладної № 43786698 у травні 2014р., згідно залізничних накладних №№ 44400190, 44400091, 44479541, 44557205 у липні 2014р., згідно залізничної накладної № 44693695 у серпні 2014р., які підписані заступником директора Зміївської ТЕС Блік Т.М. та начальником ПТЦ Брєжнєвим О.В.

Також матеріалами справи доведено вину відповідача, причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та спричиненням збитків. Відповідачем не вжито заходів по зменшенню збитків, натомість своєчасне повернення порожніх цистерн позивачем мінімізувало додаткові витрати по їх зберіганню.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Центренерго", в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 11, 526, 626, 627, 628, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 193, 224, 225, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносервіс Промгруп" (юридична адреса: 61168, м.Харків, вул.Чернишевського, 97; поштова адреса: 61001, м.Харків, а/с 2324; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (юридична адреса: 03151, м.Київ, вул.Народного Ополчения, 1; поштова адреса: 04053, м.Київ, вул.Воровського, 4; п/р 2 в АТ "Ощадбанк" м.Київ, МФО 300465; ) в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460, Харківська область, Зміївський район, смт.Комсомольське, Балаклійське шосе, 2; ) - витрати згідно Договору № 121/7 про закупівлю (поставку) товарів від 18.02.2014р. у загальній сумі 12758,76 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.03.2015 р.

Суддя Н.М. Кухар