РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 р. Справа №910/27196/14

За позовом Публічного акціонерного товариства " Трест " Київміськбуд - 3 "

До 1. Відкритого акціонерного товариства " Спеціалізоване будівельно - монтажне управління "

2. Дочірнього підприємства " Управління спеціальних машин № 2 " товариства з обмеженою відповідальністю " УБК Будмеханізація "

Про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 28.03.2014 р. № 28/03/1

Суддя Пінчук В.І.

Представники:

Від позивача Федоришин О.О. - предст.; Рубан Л.М. - предст.

Від відповідача - 1 Грицюк Н.В. - предст.

Від відповідача - 2 Грицюк Н.В. - предст.

Рішення прийняте 26.02.2015 р., оскільки у судовому засіданні 25.12.2014 р. розгляд справи відкладався відповідно до п. 1 ст. 77 ГПК України, а у судовому засіданні 05.02.2015 р. оголошувалась перерва.

Обставини справи:

Позивач - Публічне акціонерне товариство " Трест " Київміськбуд - 3 " звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 28.03.2014 р. № 28/03/1, що був укладений між Відкритим акціонерним товариством " Спеціалізоване будівельно - монтажне управління " та Дочірнім підприємством " Управління спеціальних машин № 2 " Товариства з обмеженою відповідальністю " УБК Будмеханізація "

23.12.2014 р. через канцелярію суду представником відповідача - 1 подане клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача - Дочірнє підприємство " Управління спеціальних машин № 2 " товариства з обмеженою відповідальністю " УБК Будмеханізація "

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.12.2014 р. залучений до участі у справі в якості іншого відповідача - Дочірнє підприємство " Управління спеціальних машин № 2 " товариства з обмеженою відповідальністю " УБК Будмеханізація "

25.12.2014 р. та 15.01.2015 р. через канцелярію суду представником відповідача - 1 подані клопотання про зупинення провадження у справі № 910/27196/14 до набрання законної сили рішенням у справі Господарського суду м. Києва № 910/11516/13 за позовом Дочірнього підприємства " Управління спеціальних машин № 2 " товариства з обмеженою відповідальністю " УБК Будмеханізація " до Публічного акціонерного товариства " Трест " Київміськбуд - 3 "

Суд у задоволенні зазначених клопотань відмовляє, оскільки представником відповідача -1 не зазначені обґрунтовані підстави для зупинення провадження у справі

Представник відповідача - 2 у запереченнях на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволені позову відмовити.

05.02.2015 р. через канцелярію суду представником позивача подана заява про зміну підстав позову.

Крім того, 05.02.2015 р. через канцелярію суду представником позивача подане клопотання про витребування у відповідачів додаткових доказів, а саме: оригінал або належним чином засвідчену копію договору про відступлення права вимоги № 28/03/1 від 28.03.2014 р., а також оригінал платіжного доручення за яким було проведено оплату по вказаному договору.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.02.2015 р. суд зазначене клопотання задовольнив та зобов'язав відповідачів надати оригінал або належним чином засвідчену копію договору про відступлення права вимоги № 28/03/1 від 28.03.2014 р., а також оригінал платіжного доручення, згідно якого було проведено оплату по вказаному договору.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2014 р. між Відкритим акціонерним товариством " Спеціалізоване будівельно - монтажне управління " ( відповідачем - 1 ) та Дочірнім підприємством " Управління спеціальних машин № 2 " Товариства з обмеженою відповідальністю " УБК Будмеханізація " ( відповідачем - 2 ) був укладений договір про відступлення права вимоги № 28/03/1.

За вказаним договором відповідач - 1 відступив відповідачу - 2 права вимоги належного відповідачу - 1, внаслідок чого відповідач - 2 набув статусу кредитора у правовідносинах з Публічним акціонерним товариством " Трест " Київміськбуд - 3 " , які виникли у зв'язку з виконанням відповідачем - 1 на користь останнього підрядних робіт та послуг на об'єкті " Будівництво підземного паркінгу в межах реконструкції Національного спортивного комплексу " Олімпійський ".

Грошова вартість переданого права вимоги в договорі визначена в розмірі 525127,23 грн. - основного боргу за виконані роботи та надані послуги на об'єкті боржника " Будівництво підземного паркінгу в межах реконструкції Національного спортивного комплексу " Олімпійський " ( договори № 56 від 16.04.2010 р. та № 29 від 16.04.2010 р. ), 3% річних в сумі 57259,20 грн., збитки від інфляції в розмірі 70972,61 грн. та будь - які похідні вимоги від вказаної суми боргу, що можуть виникнути в майбутньому.

Щодо дійсності переданих вимог договір містить наступні застереження:

- ухвалою господарського суду м. Києва у справі № 910/11516/13, призначено судово - економічну експертизу та зупинено провадження у справі;

- за запереченням на позов боржник вважає, що його заборгованість перед цедентом існує на суму 55997,30 грн.

Посилаючись на зазначені обставини справи № 910/11516/13, що існували на момент укладення спірного договору, позивач просить суд визнати вказаний договір недійсним.

05.02.2015 р. через канцелярію суду представником позивача подана заява про зміну підстав позову.

В зазначений заяві позивач вважає, що договір про відступлення права вимоги від 28.03.2014 р. № 28/03/1 повинен бути визнаний недійсним у зв'язку з тим, що зміст вказаного договору суперечить як закону так і положенням статуту, а саме:

Відкрите акціонерне товариство " Спеціалізоване будівельно - монтажне управління " було створено з метою одержання прибутку, а укладення спірного договору № 28/03/1 про відступлення права вимоги суперечить цій меті, оскільки, уклавши з Дочірнім підприємством " Управління спеціальних машин № 2 " товариства з обмеженою відповідальністю " УБК Будмеханізація " спірний договір голова правління Темофій Геннадійович діяв не в інтересах товариства, як того вимагає стаття 62 Закону України " Про господарські товариства " та статті 92 і 237 Цивільного кодексу України, не з метою отримання прибутку, а навпаки з метою позбавлення товариства такого прибутку, оскільки, одноособово зменшив прибуток підприємства, встановивши ціну за яку відступається право вимоги меншу, ніж вартість переданого права вимоги.

Тобто укладення спірного договору, на думку позивача, було фіктивним, оскільки суперечить сутності підприємницької діяльності ВАТ " СБМУ ".

У вересні 2013 р. Публічне акціонерне товариство " Трест " Київміськбуд - 3 " звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства " Спеціалізоване будівельно-монтажне управління " про стягнення 109746,00 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 10.06.2014 р. у справі № 910/17167/13 залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2014 р. у справі № 910/17167/13, позов задоволено повністю.

Позивач вважає, що зазначений спірний договір повинен бути визнаний недійсним, оскільки його вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим договором, а зовнішнє волевиявлення сторін у правочині, який вони вчинили, не узгоджується з їх внутрішньою волею.

Позивач вважає, що укладення вказаного спірного договору відбулося без наміру створення правових наслідків, передбачених для договору цесії, а було направлене для приховання іншого правочину, а саме голова правління ВАТ " СБМУ " уклав спірний договір тільки для того, щоб вивести з товариства кошти, щоб довести підприємство до стійкої фінансової неспроможності та для уникнення виконання своїх грошових зобов'язань перед ПАТ " Трест " Київміськбуд - 3 "

Укладення договору порушує права та інтереси інших кредиторів, які в результаті недобросовісних дій ВАТ " СБМУ " будуть позбавлені можливості отримати те, що вони мають право отримати за рішеннями судів.

Суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не

визнаний судом недійсним.

Згідно п. 2.10 Постанови Вищого господарського суду України " Про деякі питання визнання правочинів " ( господарських договорів ) недійсними " №11 від 29.05.2013 р. в силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується.

Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним , покладається на позивача ( прокурора - в разі подання ним відповідного позову ).

У відповідності до ч. 1 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без

наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Відповідно до п. 1 договору уступки: " Цей договір спрямований на відступлення в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, цедентом цесіонарієві, права вимоги, належного цесіонарієві, внаслідок чого цесіонарій стає кредитором у правовідносинах з Публічним акціонерним товариством " Трест " Київміськбуд - 3 " ( надалі - боржник ), які первісно виникли внаслідок виконання цедентом на користь боржника підрядних робіт та послуг на об'єкті " Будівництво підземного паркінгу в межах реконструкції Національного спортивного комплексу " Олімпійський " .

Згідно листа за вих. №23/04/1 від 23.04.2014 р. відповідач - 1 повідомив позивача про відступлення права вимоги за спірним договором. У результаті зазначеного, відповідач - 2 вступив як правонаступник відповідача - 1 у справі № 910/11516/13 про стягнення з ПАТ " Трест " Київміськбуд - 3 " заборгованості за договорами № 56 від 16.04.2010 р. та № 29 від 16.04.2010 р.

Таким чином, суд вважає, що на підставі спірного договору сторони змінили кредитора у зобов'язанні та досягли мети договору.

Серед доводів недійсності спірного договору позивач зазначає те, що він суперечить сутності підприємницької діяльності, відповідача - 1, правочин не містить за своєю суттю розумних економічних та інших причин ( ділової мети, економічного ефекту ).

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно умов спірного договору ( п.п.7-8 ) він є оплатним.

Мотивуючи підстави позовних вимог, позивач вказує на відсутність відкритих за ВАТ " СБМУ " рахунків та у зв'язку з цим ставить під сумнів реальність правочину.

Позивач стверджує, що за таких умов сторони спірного договору бажали укласти договір про безоплатну передачу майна.

Проте, на думку суду, доводи позивача є необгрунтованими, а надані ним докази не можуть братися до уваги на їх підтвердження.

Зокрема, договір про відступлення права вимоги укладений між відповідачами 28.03.2014 р.

Згідно п. 8 договору про відступлення права вимоги строк сплати коштів за договором складає десять робочих днів з моменту укладання договору.

У свою чергу, виконавче провадження про стягнення з відповідача - 1 заборгованості в розмірі 109764,00 грн. відкрито 30.09.2014 р., відповідь з виконавчої служби про відсутність відкритих рахунків надана від 19.11.2014 р.

Таким чином, надані позивачем докази щодо відсутності рахунків відповідача - 1, зібрані через півроку після передбаченої оплати за договором, не можуть підтверджувати факту відсутності оплати. Окрім того навіть невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним, на що вказується в п. 2.2 Постанови ВГСУ " Про деякі питання визнання правочинів ( господарських договорів ) недійсними " № 11 від 29.05.2013 р.

Посилання позивача на не виконання відповідачем - 1 грошових зобов'язань перед позивачем на суму 109764,00 грн. не може мати жодного відношення до укладення спірного договору.

У відповідності до ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами фіктивність договору відступлення права вимоги №28/03/1 від 28.03.2014 р., а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК Кодексу.

дата підписання повного тексту рішення 16.03.2015 р.

Суддя В.І.Пінчук