ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Справа № 915/196/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О,

представника позивача: Кричевського О.О. - дов. №1158/Юр від 26.02.2015,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго»

(54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5-а),

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

(54037, АДРЕСА_1)

про: стягнення 4680,85 грн., -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованість за договором про постачання теплової енергії №387.00 від 28.08.2013 у сумі 4680,85 грн., з яких: 3845,69 грн. - основного боргу, 76,40 грн. - 3% річних, 234,01 грн. пені та 524,75 грн. збитків від інфляції.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства та умов договору №387.00 від 28.08.2013, відповідач не розрахувався за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2013 по 31.12.2014. Станом на день подання позову заборгованість відповідачем не погашена та становить 3845,69 грн. У зв'язку з неналежним виконанням умов договору, позивачем також нараховані пеня, 3% річних та збитки від інфляції.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, причин неявки не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений ухвалою суду від 16.02.2015, яка була надіслана за місцезнаходженням відповідача та отримана ним, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 16.03.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

28.08.2013 між сторонами укладений договір №387.00 про постачання теплової енергії (надалі - Договір №387.00), згідно якого постачальник (позивач у справі) зобов'язується виробляти, транспортувати та постачати теплову енергію, а споживач (відповідач у справі) використовувати теплову енергію для об'єктів, перерахованих у Додатку №1 цього договору. Строк договору сторони визначили з 01.03.2013 по 01.03.2016.

Позивачем умови договору виконувались належним чином.

Підключення споживача до опалення у опалювальному сезоні 2013-2014 років відбулось 05.10.2013, що підтверджено нарядом №5808 від 30.09.2013. Відключення відбулось 31.03.2014, що підтверджується нарядом №9249 від 24.03.2014 (а.с.15-16).

Підключення споживача до опалення у опалювальному сезоні 2014-2015 років відбулось 24.10.2014, що підтверджується нарядом №1788 від 15.10.2014 (а.с.16).

Пунктом 1.7 Договору №387.00 сторони передбачили, що розрахунки за теплову енергію здійснюються згідно тарифу розрахованого і затвердженого керівником підприємства «постачальника». При зміні тарифів на теплову енергію, нові тарифи обов'язкові для сторін по договору з моменту їх введення.

Відповідно до п.1.8 Договору №387.00 остаточний розрахунок здійснюється відповідно рахунку-фактури: до 25 числа поточного місяця бюджетними організаціями; до 20 числа місяця, наступного за звітним, іншими групами споживачів.

Пунктом 1.4.1 Договору №387.00 визначено, що розрахунки за теплову енергію здійснюються при наявності приладів обліку для всіх споживачів - згідно тарифу за 1 Гкал з оплатою протягом опалювального періоду, що вказується у виставлених рахунках на оплату.

Згідно розрахунку позивача (а.с.35), за періоди з 05.10.2013 по 31.03.2014 та з 24.10.2014 по 31.12.2014 позивач відпустив відповідачу теплової енергії на загальну суму 3845,69 грн.

Рахунки-фактури за постачання теплової енергії за вказані періоди вручені відповідачу нарочно, що підтверджується відповідними реєстрами (а.с.40-60).

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно приписів ст.ст.901, 903 Цивільного кодексу України, за договором послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявність заборгованості у сумі 3845,69 грн. відповідач не спростував та не надав суду доказів погашення боргу.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення 3845,69 грн. основного боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 21.11.2013 по 01.02.2015 у сумі 76,40 грн. та збитків від інфляції у сумі 524,75 грн. за період з грудня 2013 року по грудень 2014 року (а.с.36-39).

Перевіривши розрахунок 3% річних та збитків від інфляції суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 5.1 Договору №387.00 сторони передбачили що у разі несвоєчасної оплати послуг у строки визначені у п.1.8 Договору, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача суму заборгованості з урахуванням за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

На підставі п.5.1 Договору №387.00 та у відповідності до вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» №543/96-ВР від 22.11.1996 (із змінами та доповненнями), позивачем нарахована пеня за період з 21.11.2013 по 01.02.2015 у сумі 234,01 грн. (а.с.36-37)

Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, 54037, АДРЕСА_1 (відомості про банківські реквізити відсутні, ідент.номер НОМЕР_1) на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго», 54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5а (п/р 2801, АБ "Енергобанк", МФО 300272, ) 3845,69 грн. основного боргу, 76,40 грн. - 3% річних, 524,75 грн. збитків від інфляції, 234,01 грн. пені та 1827,50 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя М.В.Мавродієва

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 23 березня 2015 року.