ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" березня 2015 р. Справа № 908/4890/14

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Гетьмана Р.А., судді Лакізи В.В.

при секретарі Катренко І.С.

за участю сторін:

від апелянта - не з'явився;

ліквідатор - не з'явився;

від боржника - не з'явився;

від кредитора - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві,

на постанову господарського суду Запорізької області від 16.12.2014р.

у справі № 908/4890/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОС-СЕРВІС», м.Донецьк

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду Запорізької області від 16.12.2014р. у справі №908/4890/14 (суддя Кричмаржевський В.А.) визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОС-СЕРВІС», м.Донецьк, банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії - Байон Олену Петрівну; зобов'язано оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника ТОВ «КРОС-СЕРВІС» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Постанова місцевого господарського суду з посиланням на ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мотивована тим, що ТОВ «КРОС-СЕРВІС» дотримано встановлених статтями 104, 105, 111ЦК України вимог щодо ліквідації юридичної особи за рішенням власника. Крім того, суд зазначає, що матеріали справи свідчать про неспроможність боржника виконати грошові зобов'язання перед кредиторами, а отже наявні підстави для застосування до боржника процедури ліквідації.

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві з постановою суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Запорізької області від 16.12.2014р. у справі №908/4890/14 та припинити провадження у справі (а.с.140-142).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник вказує на те, що постанова місцевого господарського суду прийнята з порушенням вимог статей 104,105,110,111ЦК України та статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". При цьому зазначає, що тільки після оцінки вартості наявного майна боржника, повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства та проведення податковим органом позапланової перевірки у відповідності до вимог статті 78 ПК України можливе звернення до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі по банкрутство. Однак, заява про порушення провадження у справі про банкрутство не містить доказів здійснення повідомлення податкового органу про припинення юридичної особи та здійснення оцінки майна боржника, а отже відсутні правові підстави для порушення провадження у справі про банкрутство.

Голова ліквідаційної комісії ТОВ «КРОС-СЕРВІС» відзивом від 18.02.2015р. заперечує проти вимог апеляційної скарги, вважає постанову місцевого господарського суду законною та обґрунтованою. При цьому вказує на те, що загальними зборами учасників боржника прийнято рішення про припинення діяльності товариства шляхом ліквідації; Державним реєстратором 15.08.2014р. внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про припинення юридичної особи; 18.08.2014р. у Бюлетені державної реєстрації №292 (22) опубліковано оголошення про припинення ТОВ «КРОС-СЕРВІС»; складено реєстр вимог кредиторів та встановлено, що вартості майна товариства недостатньо для задоволення вимог кредиторів, у зв'язку з чим загальними зборами учасників прийнято рішення про звернення до господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство. Крім того, зазначає, що посилання апелянта на статтю 60ГК України є необґрунтованим, оскільки стаття 60 ГК України виключена на підставі Закону України від 13.05.2014р. №1258-VІІ, а відповідно до вимог статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Крім того, вважає, що ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві не має права подавати апеляційну скаргу, оскільки не є стороною у справі (а.с.160-167).

Сторони та ліквідатор у справі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить відтиск штампу на останньому аркуші ухвали суду апеляційної інстанції від 17.02.2015р, проте не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов'язковою та відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін та ліквідатора за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

13.11.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОС-СЕРВІС» звернулось до господарського суду Запорізької області з заявою про порушення провадження у справі про його банкрутство в порядку статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка обґрунтована тим, що загальними зборами учасників товариства прийнято рішення про припинення юридичної особи - ТОВ «КРОС-СЕРВІС; ліквідатор на виконання вимог статті 105ЦК України звернувся до державного реєстратора з повідомленням про прийняття рішення щодо ліквідації товариства та, відповідно, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про перебування ТОВ «КРОС-СЕРВІС» у стані припинення; 18.08.2014р. в офіційному виданні «Бюлетень державної реєстрації» опубліковано оголошення про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи; направлені повідомлення про припинення юридичної особи до Пенсійного фонду України, податкового органу, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; проведено інвентаризацію майна боржника; складено проміжний ліквідаційний баланс, який затверджений рішенням зборів засновників; встановлено відсутність майнових активів боржника та наявність кредиторської заборгованості у сумі 421200грн., яку неможливо задовольнити за відсутністю майна боржника, у зв'язку з чим загальними зборами засновників прийнято рішення про звернення до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «КРОС-СЕРВІС» (а.с.3-8).

З доданих до заяви документів вбачається, що на загальних зборах учасників ТОВ «КРОС-СЕРВІС», оформлених протоколом від 12.08.2014р., прийнято рішення про припинення юридичної особи ТОВ «КРОС-СЕРВІС» шляхом ліквідації у зв'язку з неможливістю здійснювати господарську діяльність; доручено ліквідатору ТОВ «КРОС-СЕРВІС» здійснити заходи, пов'язані з припиненням товариства, у тому числі необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про припинення товариства (а.с.20,21).

18.08.2014р. у Бюлетені державної реєстрації №292 (22) опубліковане оголошення про прийняття засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом рішення щодо припинення юридичної особи - ТОВ «КРОС-СЕРВІС».

10.09.2014р. голова ліквідаційної комісії звернувся до податкового органу - ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів м. Києва з заявою про припинення платника податку за формою 8-ОПП, про що свідчить опис вкладення поштового відправлення (а.с.29).

Також 12.09.2015р. ліквідатором надіслано на адреси ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів м. Києва повідомлення про припинення юридичної особи та зазначено, що претензії кредиторів приймаються протягом двох місяців з дня публікації оголошення (а.с.35).

11.04.2014р. головою ліквідаційної комісії проведено інвентаризацію основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, наявності коштів, про що свідчать інвентаризаційні описи (а.с.51-54).

Головою ліквідаційної комісії розглянуті заяви кредиторів та включені до реєстру вимог кредиторів (а.с.44).

20.10.2014р. загальними зборами учасників ТОВ «КРОС-СЕРВІС» прийнято рішення, оформлене протоколом №37, про затвердження проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «КРОС-СЕРВІС» (а.с.45).

21.10.2014р. загальними зборами учасників ТОВ «КРОС-СЕРВІС» прийнято рішення, оформлене протоколом №38, про звернення до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «КРОС-СЕРВІС» (а.с.46).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.12.2014р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «КРОС-СЕРВІС»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с.93,94).

05.12.2014р. на офіційному сайті Вищого господарського суду опубліковане оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «КРОС-СЕРВІС».

Листом від 23.11.2014р. ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів м. Києва повідомило господарський суд Запорізької області про відкриті у ТОВ «КРОС-СЕРВІС» рахунки та про відсутність податкового боргу (а.с.63).

16.12.2014р. місцевим господарським судом прийнято оскаржувану постанову з підстав, зазначених вище.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на судовий захист.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Частиною 1 статті 91 ГПК України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 5 ст. 106 ГПК України).

За таких обставин, в силу особливостей процедури банкрутства (ст. 4-1 ГПК України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, чинним законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство (стаття 1 Закону про банкрутство).

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Однак, інші випадки участі органу державної податкової служби у справі про банкрутство платника податків Законом про банкрутство не передбачені. Таким чином, орган державної податкової служби не віднесений чинним законодавством до інших, окрім кредиторів, учасників справи про банкрутство.

Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

У разі подання заяви з грошовими вимогами до боржника особа набуває тільки частину прав кредитора, які пов'язані з розглядом судом їх грошових вимог (участь у такому судовому засіданні; подання заяв, клопотань з приводу її грошових вимог; ознайомлення з матеріалами справи в частині її грошових вимог, тощо).

Необхідно зазначити, що особа, яка має грошові вимоги до банкрута, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме: кредитора, лише після заявлення та визнання цих вимог і тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження судових рішень.

Відповідно до частини 3 статті 95 Закону про банкрутство кредитори мають право заявляти свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

З матеріалів справи, а саме, листа Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 25.11.2014р. №б/н/9/26-58-10-38 вбачається, що у апелянта відсутній податковий борг (а.с.63).

Докази звернення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до голови ліквідаційної комісії, ліквідатора та суду з грошовими вимогами до боржника ТОВ «КРОС-СЕРВІС», а також докази звернення до місцевого господарського суду зі скаргами на дії ліквідатора у зв'язку з неможливістю проведення позапланової податкової перевірки в матеріалах справи відсутні.

Крім того, скаржник в апеляційній скарзі не зазначає про наявність будь-якої податкової заборгованості боржника перед ним.

Також, як свідчать матеріали справи, головою ліквідаційної комісії надсилалась на адресу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві заява про припинення юридичної особи за формою 8-ОПП та повідомлення про припинення юридичної особи, у якому зазначено про можливість звернення з кредиторськими вимогами до боржника (а.с.29,34), що в сукупності свідчить про обізнаність апелянта про порушення провадження у справі про банкрутство та наявність у нього правових підстав, визначених вимогами статті 78 ПК України, та часу для проведення позапланової перевірки.

Однак матеріали справи не містять доказів проведення податковим органом позапланової перевірки боржника чи доказів неможливості її проведення. Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду зазначає, що податковий орган не позбавлений можливості, у тому числі після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, у порядку, передбаченому Податковим кодексом України, провести відповідну перевірку у ліквідаційній процедурі ТОВ " КРОС-СЕРВІС ".

У разі ж виявлення порушень вимог податкового законодавства та заборгованості боржника по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів) податковий орган має право заявити свої вимоги до такого боржника (ліквідатора).

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що посилання апелянта на порушення головою ліквідаційної комісії боржника вимог статті 60 ГК України у зв'язку з неподанням до податкового органу ліквідаційного балансу ТОВ «КРОС-СЕРВІС» та вимог статті 20 Закону України «Про господарські товариства» не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки на момент порушення провадження у справі про банкрутства дані статті були виключені з Господарського кодексу України, та відповідно, з Закону України «Про господарські товариства».

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів покладений на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п.52 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Доказів того, що оскаржувана ухала господарського суду порушує права та обов'язки скаржника до апеляційної скарги не додано.

Отже, встановивши той факт, що Державна податкова інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві не є стороною та учасником провадження у справі про банкрутство ТОВ «КРОС-СЕРВІС», питання про права та обов'язки скаржника місцевим господарським судом не вирішувались, і апелянтом не доведено, що оскаржувана постанова зачіпає чи порушує його права та охоронювані законом інтереси, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про неможливість здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДПІ у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві не може бути здійснене, тому підлягає припиненню.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим господарським судом України в постановах від 16.05.2012р. у справі № 5010/2174/2011-Б-23/78, від 25.02.2015 р. у справі № 910/19650/13, від 28.01.2015 р. у справі № 916/1791/13.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 80, ст.ст. 86, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову господарського суду Запорізької області від 16.12.2014р. у справі №908/4890/14.

Головуючий суддя Бородіна Л.І.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Лакіза В.В.