УХВАЛА

17.02.2015Справа № 910/26848/14

За позовом Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Страхова компанія "К'ЮБІ І Україна" (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070; вул. Академіка Туполєва, 8, м. Київ, 03062)

до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" (вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, 02081)

про відшкодування шкоди в порядку регресу

Суддя Селівон А.М.

Представники сторін:

від позивача: Кищук А.В. - представник, довіреність б/н від 20.08.2014;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями "Страхова компанія "К'ЮБІ І Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 4866,30 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1827,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що виплативши відповідно до умов договору про страхування мобільного обладнання № CAS0016314 від 13.06.2012 страхувальнику страхове відшкодування в сумі 4866,30 грн., він набув згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" право регресної вимоги про стягнення виплаченого страхового відшкодування до відповідача у справі як особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.14 р. порушено провадження у справі № 910/26848/14 та призначено до розгляду на 14.01.2015 р..

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 14.01.15 р. та 03.02.15 р. відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 03.02.15 р. та 17.02.15 р. відповідно.

У судове засідання 17.02.2015 з'явився уповноважений представник позивача.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відомості про вручення відповідачеві копії ухвали Господарського суду міста Києва від 03 лютого 2015 р. про відкладення розгляду справи, яка направлялась відповідачу на вказану в позовній заяві адресу: вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, 02081, на час проведення судового засідання 03.02.15 р. відсутні.

Судом здійснено запит з офіційного сайту державного підприємства поштового зв"язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштового відправлення № 461, в якому зазначено, що станом на 17.02.2015 дане поштове відправлення надійшло до відділення поштового зв'язку.

Клопотання від представника позивача про здійснення фіксації судового засідання технічними засобами до суду не надходило. Засідання господарського суду по розгляду даної справи проведено без фіксації технічними засобами. Судовий процес відображено у протоколі судового засідання.

До початку судового засідання 04.02.2015 через канцелярію суду представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог №R.L.13814 від 03.02.2014, в якій позивач в зв"язку зі сплатою відповідачем 29.01.15 р. заявлених до стягнення у справі збитків в сумі 4356,30 грн. зменшує суму позовних вимог та просить стягнути судові витрати в сумі 1827,00 грн. Заява разом з доданою до неї довідкою ПАТ "Сітібанк" № 150349/0401-1 від 03.02.15 р. про сплату відповідачем 29.01.15 р. 4356,30 грн. страхового відшкодування на рахунок позивача долучена судом до матеріалів справи.

14.02.2015 через канцелярію суду представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог №R.L.13814 від 10.02.2014, в якій позивач зменшує суму позовних вимог на 510,00 грн., підтверджує відсутність заборгованості у відповідача у сумі 4356,30 грн. (4866,30 грн. - 510, 00 грн. франшизи) та просить суд стягнути з відповідача 1827,00 грн. судових витрат.

Згідно ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.11 р. (далі - Постанова № 18) під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Згідно з частиною третьою ст. 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Враховуючи, що зменшення розміру позовних вимог є правом позивача, передбаченим ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, суд приймає заяву позивача №R.L.13814 від 10.02.2014 про зменшення позовних вимог в частині стягнення боргу до 4356,30 грн. до розгляду і спір вирішується з її урахуванням.

За приписами п. 1-1 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами, у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

При цьому, судом враховано п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змінами і доповненнями) (далі - Постанова № 18), яким визначено, що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення, у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної вище норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Предмет спору - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача.

Як свідчать матеріали справи, з урахуванням наданої представником позивача довідки ПАТ "Сітібанк" № 150349/0401-1 від 03.02.15 р. про сплату відповідачем 29.01.15 р. 4356,30 грн. страхового відшкодування, станом на 17.02.15 р. після порушення провадження у справі заборгованість з виплати в порядку регресу страхового відшкодування погашена відповідачем в повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні 17.02.15 р. представник позивача підтвердив відсутність заборгованості у відповідача та підтримав подану заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що погашення заборгованості здійснено відповідачем після порушення провадження у справі ухвалою суду від 05.12.14 р., а також факт відсутності на момент розгляду справи предмету спору, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає припиненню.

Судом роз'яснюється позивачу, що відповідно до ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.11 р. сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

Згідно ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Разом з тим, п.п. 5.1 п. Постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.13 р. (далі - Постанова № 7) зазначено, що статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом (п.4.7 Постанови № 7).

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача та сума заборгованості сплачена відповідачем після порушення провадження у справі, суд приходить до висновку, що відповідно до ч.2 ст.49 Господарського процесуального Кодексу України судовий збір в розмірі 1827,00 грн. має бути покладений на відповідача.

Також судом доводиться до відома сторін, що відповідно до п.2 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" ухвала господарського суду є виконавчим документом і заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця на підставі ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" із заявою про її примусове виконання.

Керуючись ст.22, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ :

1. Припинити провадження у справі № 910/26848/14 за позовом Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Страхова компанія "К'ЮБІ І Україна" до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 4 356,30 грн..

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" (вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, 02081, ідентифікаційний код: 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Страхова компанія "К'ЮБІ І Україна" (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070; вул. Академіка Туполєва, 8, м. Київ, 03062; ідентифікаційний код: 25395057) 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Ухвала набирає законної сили з 17 лютого 2015 року.

Ухвала дійсна для пред'явлення до виконання протягом року.

Суддя А.М.Селівон