ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015 р. Справа №917/2592/14

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, Львівська область, 80700

до Приватного підприємства "Великобагачанський комбікормовий завод", вул. Леніна, 124, смт.Велика Багачка, Полтавська область,38300

про стягнення 127959,59грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача:Бондаренко О.В.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу техніки №6 від 30.09.2013р. у розмірі 127959,59грн. (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 05.03.2015р. вхід. №3030)

05.03.2015р. за вхід. №3051 від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у процесі та виклик осіб для дачі пояснень та клопотання про призначення експертизи від 05.03.2015р. вхід. №3051.

Суд дані клопотання ухвалою суду від 05.03.2015р. відхилив у зв"язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

У судове засідання 12.03.2015р. позивачем надано клопотання від 12.03.2015р. вхід. №3396) про витребування від Національного банку України довідку з відомостями про курс продажу євро до гривні на міжбанківській валютній біржі станом на 12.12.2013р., на 24.04.2014р., на 04.06.2014р., на 04.03.2015р.

Суд клопотання позивача відхиляє, у зв"язку з його недоречністю.

Відповідач проти позову заперечує, з підстав, викладених у відзиві на позов від 04.03.2015р. вхід. №2986. Зокрема, відповідач у відзиві зазначає, що ним було належним чином виконано умови договору № 6 купівлі-продажу техніки від 30 вересня 2013 року, оскільки перерахувано на розрахунковий рахунок позивача суму коштів у розмірі 217 560,00грн., а позивач порушивши умови договору № 6 купівлі-продажу техніки від 30 вересня 2013 року, ухилився від передачі обумовленого плуга.

Розглянувши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши і оцінивши подані позивачем докази, на які він посилався як на підставу своїх вимог, заслухавши представників сторін, суд, встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу техніки №6 від 30.09.2013р. у розмірі 127959,59грн. (заборговансть нарахована по курсу продажу євро на міжбанківській валютній біржі станом на 04.03.2015р.).

У позовній заяві позивач зазначає, що між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Продавець, Позивач) та Приватним підприємством "Великобагачанський комбікормовий завод" (Покупець, Відповідач) 30.09.2013р. було укладено Договір купівлі-продажу техніки №6, згідно якого Продавець зобов"язується передати у власність Покупця плуг Gregoire Besson 7 корпусів, бувший у використанні (Техніка), за ціною, в порядку та строки, передбачені цим Догоовром (п.1.1 Договору).

Як зазначає позивач, на підставі акту приймання-передачі від 10.10.2013р. до Договору купівлі-продажу транспортного засобу №6 від 301.09.2013р. Продавець передав, а Покупець прийняв транспортний засіб: вид машини: плуг Gregoire Besson НОМЕР_1.

Відповідно до п.3.2 Договору загальна сума цього Договору складає 19600,00 євро., що еквівалентно 217560,00грн., виходячи з курсу продажу євро на МБВБ, на дату, що передує даті укладення цього договору - 11,10грн. за 1 євро.

Відповідно до п.3.4.1 Договору попередньо, після підписання Сторонами даного Договору, але не пізніше 04.10.2013р. Покупець сплачує в гривнях 50% від загальної вартості договору еквівалентно 9800,00 євро.

Відповідно до п.3.4.2 Договору На протязі 3-ьох днів після отримання 50% від загальної вартості Продавець готує до відвантаження Техніку.

До 30.12.2013 року Покупець сплачує в гривнях залишок від загальної вартості Техніки, що складає суму еквівалентно 9800,00Євро, виходячи з курсу продажу євро на МБВБ, на дату оплати, та отримує Техніку по прийомо-передачному акту.

Позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобов"язань за Договором в частині оплати Товару, оскільки останнім частково перераховано грошову суму, а саме у розмірі 50000грн. (4373,50 євро) 12.12.2013р., 50000грн. (3144,56 євро) 24.04.2014р. та 117560,00грн. (7189,77євро) 04.06.2014р.

Позивач у позові зазнаячає, що прострочення Покупцем оплати вартості Товару у розмірі 4892,17 Євро, що еквівалентно 127959,59грн. триває і на даний час та просить суд стягнути з відповідача дану суму боргу.

При вирішення спору суд виходить з наступного:

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідно також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення іншої дії.

Відповідно до ч.1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч.2 ст. 662 ЦК України, продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи.

За приписами статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Посилання позивача на акт приймання-передачі від 10.10.2013р. до Договору купівлі-продажу транспортного засобу №6 від 30.09.2013р. не є таким доказом, оскільки із нього не вбачається саме відносно якого транспортного засобу складено даний акт.

Згідно п.п. 2.3. п. 2 договору № 6 купівлі-продажу техніки, приймання-передача техніки від продавця покупцю здійснюється по актам приймання-передачі, які підписуються уповноваженими представниками Сторін. В актах приймання-передачі зазначаються відомості про технічний стан і комплектності техніки. Одночасно з актами приймання-передачі техніки продавець зобов'язується передати покупцю оригінали слідуючих документів: видаткові накладні.

Даний акт приймання-передачі складено до Договору купівлі продажу транспортного засобу № 6 від 30 вересня 2013 року, а не до Договіру купівлі-продажу техніки № 6 від 30 вересня 2013 року.

Крім того, ні в договорі, ні в акті приймання-передачі, що були додані до позовної заяви позивачем, не зазначені індивідуальні ознаки предмета продажу.

Суд ухвалою від 12.02.2015р. витребовував у відповідача паспорт на плуг Gregoire Besson 7 корпусів та накладну про передачу даного плугу відповідачу.

Позивач, витребуваних судом доказів не надав.

Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову

Повний текст рішення складено: 16.03.2015р.

Суддя І.Г. Кльопов