КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. Справа№ 910/1757/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шипка В.В.

суддів: Верховця А.А.

Остапенка О.М.

при секретарі Матвєєнко Т.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.01.2015р.

у справі № 910/1757/14 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор"

про банкрутство

за участю представників сторін:

від апелянта: Лисенко В.О. - дов. № 03/2/145 від 19.02.2015р.

від заявника: Руденко В.В. - дов. № 01-29-617 від 12.12.2014р.

від боржника: не з»явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.01.2015р. у справі № 910/1757/14 в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про введення процедури санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор" відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 19.01.2015р. у справі № 910//14 та прияти постанову, якою клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про введення процедури санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор" задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2015р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" було прийнято до провадження і розгляд справи призначено на 17.03..2015р.

Встановлено, що в судове засідання 17.03.2015р. представник боржника не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника проти апеляційної скарги заперечував та просив в її задоволенні відмовити.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

24.09.2014р. до господарського суду м. Києва надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про введення процедури санації боржника.

В обґрунтування вказаного клопотання боржника зазначив, що 06.08.2009р. між банком та ЗАТ "Броварський завод пластмас" (іпотекодавець) укладено Іпотечний договір в реєстрі за № 856, згідно умов якого іпотекодавцем передано Банку в забезпечення належного виконання ТОВ "Луксор" за кредитними договорами № 7 від 08.02.2008р. та № 87 від 08.10.2008р., договорів про відкриття акредитиву № 4 від 08.02.2008р. та № 25. 08.10.2008р., предмет іпотеки: комплекс, що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 53; гуртожиток, загальною площею 4883, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 3б.

Згідно п.1.5. Іпотечного договору узгоджена оціночна вартість предмета іпотеки становить 115 076 525,00 грн.

В лютому 2013 р. Банк звернувся з позовною заявою до ПАТ "Броварський завод пластмас" про визнання за ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором від 06.08.2009р.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.12.2014 р. по справі № 911/426/13-г задоволено касаційну скаргу ПАТ "Броварський завод пластмас", скасовано рішення господарського суду Київської області від 08.04.2013 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2014 р. по справі № 911/426/13-г, а справу № 911/426/13-г передано на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Таким чином, як зазначає у свої поясненнях кредитор, прийняття судом рішення у справі № 911/426/13-г про задоволення позовних вимог Банку зумовить погашення заборгованості боржника перед кредитором майновим поручителем - ПАТ "Броварський завод пластмас".

У ч. 1-3 ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що господарський суд за клопотанням комітету кредиторів виносить ухвалу про введення процедури санації строком на шість місяців. Керуючий санацією боржника призначається господарським судом у порядку, встановленому цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом. Керуючий санацією - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення процедури санації боржника. Ухвала господарського суду про введення процедури санації та призначення керуючого санацією набирає чинності з дня її винесення.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за клопотанням комітету кредиторів або інвесторів, або власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) банкрута чи з власної ініціативи господарський суд може прийняти рішення про введення процедури санації й після визнання боржника банкрутом у разі наявності плану санації то до початку продажу майна банкрута.

Відповідно до ч. 8 ст. 26 Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) належить до компетенції комітету кредиторів.

Статтею 28 Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що під санацією розуміється система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом реструктуризації підприємства, боргів і активів та/або зміни організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Як вбачається зі звіту розпорядника майна боржника з метою виявлення активів боржника розпорядником майна було надіслано письмові запити до державних установ: Головного управління статистики в м. Києві, Інспекції Головного державного реєстратора флоту України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті. Київської державної інспекції котлонагляду і підйомних споруд, Державної митної служби України. Державної служби УКН з надзвичайних ситуацій. Державної авіаційної адміністрації. Українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг. Державної служби інтелектуальної власності України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, Державного комітету України по земельним ресурсам, Головного управління Держземагентства у м. Києві, Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві, Головного управління земельних ресурсів, Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС у м. Києві, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, ДПІ у Шевченківському районі м. Києва, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна, Державної інспекції сільського господарства в м. Києві, Фонду Держмайна України, Інспекції державного технічного нагляду, ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України. Згідно отриманих відповідей будь яке майно боржника не виявлено.

Також розпорядником майна було встановлено, що боржник не знаходиться за своїм місцезнаходженням, листи надіслані керівнику боржника повертаються за закінченням встановленого терміну зберігання.

Окрім того, в матеріалах справи є повідомлення № 01-06/01 від 12.01.2015р. про неможливість проведення аналізу фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор" оскільки відомостей, наданих Головним управлінням статистики у м. Києві, остання фінансова звітність до органів статистики боржником подавалась за січень-вересень 2011р.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Луксор" не веде фінансово-господарську діяльність вже більше трьох років.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували можливість досягнення зазначеної мети шляхом введення процедури санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор".

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про введення процедури санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор".

Дослідивши матеріали наявні у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законну обґрунтовану ухвалу, яка відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. 99 ст. ст. 101- 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду м. Києва у справі № 910/1757/14 від 19.01.2015р. залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/1757/14 повернути до господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.В. Шипко

Судді А.А. Верховець

О.М. Остапенко