ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.03.2015 року Справа № 907/211/15

За позовом Публічного акціонерного товариства „Укртелеком в особі Закарпатської філії, м. Ужгород

до Військової частини ТО300, м. Чоп

про стягнення 4 764,31 грн.,

Суддя господарського суду Кривка В.П.
представники:
Позивача Ісаєва М.В., довіреність №4682 від 12.12.2014 року;

Відповідача Мартинов Г.К., довіреність №738 від 16.10.2014 року;

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством „Укртелеком в особі Закарпатської філії, м. Ужгород заявлено позов до Військової частини ТО300, м. Чоп

про стягнення 4 764,31 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на підставі укладеного між Публічним акціонерним товариством „Укртелеком та Військовою частиною ТО300 Договору №000440 від 14.12.2005 року про надання послуг електрозв`язку та Договору № від 04.06.2009 року про підключення до мережі Інтернет, позивачем надавалися обумовлені послуги, оплату за які відповідачем за період з жовтня 2013 року по листопад 2014 року здійснено не було, внаслідок чого в останнього утворився борг в сумі 4 178,75 грн., який позивач і просить стягнути. Зважаючи на прострочення виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань, позивачем проведено нарахування за прострочення платежів, і просить стягнути 4 764,31 грн., в тому числі 4 178,75 грн. основного боргу,153,71 грн. пені, 42,59 грн. - три відсотки річних та 389,26 грн. інфляційних витрат.

У ході судового розгляду уповноважений представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні у повному обсязі, покликаючись на долучені до матеріалів справи докази та розгорнуті розрахунки.

Уповноважений представник відповідача, викладені в позові обставини та заявлений до стягнення борг підтвердив, про що, у ході судового засідання подав письмові пояснення по суті спору. Водночас заявив письмове клопотання про відстрочку виконання рішення строком на 6 місяців, з огляду на важке фінансове становище, яке було зумовлене невідкладними витратами, внаслідок задіяння підрозділів Військової частини у здійсненні ремонтно - відновлювальних робіт на сході країни.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,

суд встановив:

Публічним акціонерним товариством „Укртелеком (Виконавець) та Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник) було укладено Договір №000440 від 14.12.2005 року про надання послуг електрозв`язку, згідно умов якого споживач зобов`язався своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови та інші послуги, надані по телефону. 04.09.2009 року між сторонами також було укладено Договір № про підключення до мережі Інтернет, згідно якого позивач надає Споживачу на платній основі послугу доступу до мережі Інтернет, шляхом підключення до порту вузла Інтернет Укртелекому по абонентській лінії за допомогою обладнання АДСЛ, динамічної або постійної IP- адреси та інші додаткові послуги Інтернет, які Споживач може самостійно замовити через Систему самообслуговування. Відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за користування обумовленими послугами (а.с. 8-12).

Згідно п. 4.5 Договору №000440 розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв`язку за кожен попередній місяць проводяться Споживачем протягом 10 днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим. Споживач сплачує послуги електрозв`язку за спільно погодженою кредитною системою оплати.

Відповідно до п.5.2 Договору № Споживач проводить оплату за надану Послугу щомісяця до 20 числа поточного місяця на підставі рахунків Укртелекому, виставлених до 10 числа поточного місяця, що наступає за звітнім

Як вбачається з долучених до матеріалів справи документів, позивачем надавались обумовлені договорами послуги та в установленому договором порядку надсилались відповідачу рахунки-акти про їх оплату (а.с 11,15-28). Проте за даними позивача, які відповідачем у встановленому порядку підтверджено, Військова частина ТО300 свої зобов`язання щодо проведення оплати наданих послуг виконувала несистематично та не в повному обсязі, чим допущено заборгованість за період з жовтня 2013 по листопад 2014 року в сумі 4 178,75 грн. (розгорнутий розрахунок а.с. 14). Про вказані обставини та наявність заборгованості за надання послуг зв`язку та Інтернету відповідача систематично інформувалося у щомісячних рахунках, в яких містилося повідомлення про наявну заборгованість, проте, як стверджує заявник, відповідач у встановленому порядку на них не відреагував, заборгованість не погашав.

Таким чином, заявлені вимоги про стягнення 4 178,75 грн. основного боргу за надані послуги зв`язку та Інтернету належним чином доведені матеріалами справи, умовами укладених між сторонами договорів, довідкою позивача про заборгованість за договором за заявлений період станом на момент слухання справи та відповідачем у встановленому порядку підтверджені і визнані.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.03 № 436-IV з наступними змінами та доповненнями (ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.03 № 435-IV з наступними змінами та доповненнями) господарське зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України, ст. 202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

За таких обставин, порушене право позивача підлягає захисту судом, шляхом стягнення з відповідача 4 178,75 грн., основного боргу за надані послуги зв`язку та Інтернету.

Поряд з цим, покликаючись на положення ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання грошових зобов`язань позивачем проведено нарахування та просить стягнути з відповідача суму 42,59 грн. трьох відсотків річних та 389,26 грн. інфляційних нарахувань (заявлений період - 01.10.2013 року по 30.11. 2014 року).

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені в зазначеній частині вимоги, обґрунтовані Законом, належним чином розраховані (розгорнутий розрахунок в матеріалах справи), тому підлягають до задоволення повністю.

Крім цього, за прострочення виконання грошових зобов`язань, покликаючись на умови укладених угод та положення закону позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми 153,71 грн. пені (розгорнутий розрахунок в матеріалах справи).

Відповідно до п. 5.8 Договору №000440 та п. 6.1 Договору № за порушення термінів розрахунків, передбачених договорами споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки.

Згідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, ст.202 Господарського кодексу України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. При цьому неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України)). Згідно до ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Проведені позивачем нарахування сум пені з урахуванням умов угод, наявного боргу, заявленого періоду та виникнення у відповідача грошових зобов`язань, а також Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР та вимог ст. 232 ГК України належним чином розраховані, тому з огляду на викладене підлягають до задоволення повністю у сумі 153,71 грн.
Поряд з цим, у ході судового розгляду, відповідачем заявлено клопотання про відстрочку виконання рішення на 6 місяців, у зв`язку з важким фінансовим становищем, яке було зумовлене невідкладними витратами, внаслідок задіяння підрозділів Військової частини у здійсненні ремонтно - відновлювальних робіт на сході країни.

Надання відстрочки виконання рішення здійснюється судом у винятковому порядку при наявності дійсних обставин, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим з врахуванням фінансового стану сторін та реальної можливості погашення боргу до вказаної дати. У ході судового розгляду, уповноважений представник позивача, з огляду на мотиви та дійсні обставини виникнення боргу, на які вказує відповідач - проти часткового задоволення вищевказаного клопотання не заперечила.

Враховуючи викладені обставини, дослідивши подані сторонами в обґрунтування своїх тверджень документи суд дійшов висновку, про можливість часткового задоволення клопотання відповідача та надання відстрочки виконання рішення суду на 4 місяці (до 23.07.2015 року).

Визначаючи термін відстрочки, суд бере до уваги наведені заявником обставини, що ускладнюють виконання рішення, матеріальні та господарські інтереси обох сторін, а також висловлену з даного приводу у ході судового розгляду уповноваженим представником позивача правову позицію щодо відстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 78, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути Військової частини ТО300, вул. Берег, 146, м. Чоп () на користь Публічного акціонерного товариства „Укртелеком, м. Київ в особі Закарпатської філії, пл. Кирила і Мефодія,4, м. Ужгород () суму 4 764 (Чотири тисячі сімсот шістдесят чотири) грн. 31 коп., а також суму 1 827 (Одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

3. Відстрочити виконання рішення господарського суду Закарпатської області у даній

справі № 907/211/15 до 23.07.2015 року.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.03.2015 року.
Суддя В.Кривка