РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"17" березня 2015 р. Справа №918/1530/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Гулова А.Г.

суддя Олексюк Г.Є. ,

суддя Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Полюхович О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Василюка М.М. - представника, договір від 07.07.2014р. №70-1/14

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват Лізинг"

на рішення господарського суду Рівненської області від 23.12.2014р.

у справі №918/1530/14 (суддя Войтюк В.Р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват Лізинг", м.Київ

до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс", Рівненська область, Млинівський район, с.Ярославичі

про стягнення 211422грн. 55коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року у справі №918/1530/14 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват Лізинг» до Приватного підприємства «Агро-Експрес-Сервіс» про стягнення 221422,55грн., з яких 48978,20грн. - 3% річних, 162444,35грн. - збитків, заподіяних несвоєчасним виконанням зобов`язання. Стягнуто з відповідача на користь позивача 48978,20грн. - 3% річних та 979,73грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Приват Лізинг» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення змінити у частині відмови у позові про стягнення збитків у сумі 162444,35грн. та прийняти нове рішення у цій частині - про задоволення позову, в решті рішення залишити без змін.

Мотивуючи апеляційну скаргу (з урахуванням додаткових пояснень від 24.02.2015р.), позивач зазначає, зокрема, наступне:

- у постановах апеляційної та касаційної інстанцій у справі №918/1211/13 від 29.07.2014р. та від 16.09.2014р., відповідно, суди дійшли висновку, що ПП «Агро-Експрес-Сервіс» за договором поставки №2410 по сплаті кінцевого платежу у строк, визначений договором, ухилився від оплати та допустив прострочення зобов`язання. Відповідно до ст.35 ГПК України обставини, встановлені вказаними вище рішеннями не потребують доказування при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а тому факт прострочення відповідачем зобов`язання по договору поставки №2410, як правова підстава для нарахування збитків є встановленим та доказуванню не підлягає;

- судом не враховано п.7.2. договору №2410, яким передбачено відшкодування відповідачем позивачу збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань по даному договору, та те, що вказаний пункт не передбачає документального підтвердження понесених сторонами збитків і доведення факту їх наявності;

- продукція фірми HOLMER Maschinenbau GmbH, Германія, в тому числі і предмет договору поставки №2410, купувалось ТОВ «Приват Лізинг» за залученими кредитними коштами в ПАТ «КБ «Приват Банк». 24.05.2007 року ТОВ «Приват Лізинг» та ЗАТ «КБ «Приват Банк» укладено кредитний договорі №П068Е/С, у відповідності до якого ТОВ «Приват Лізинг» відкрито кредитну лінію на суму 77265583,25 Евро на цілі: покриття по акредитиву в рамках фінансування 85% вартості контракту № НВ-7-1 від 10.01.2007 року між TOB «Приват Лізинг» та HOLMER Maschinenbau GmbH, з кінцевим строком погашення 24.05.2012 року, з оплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 10,5 % річних у Євро, а в разі порушення строків оплати 21% річних у Євро. 20.01.2010 рокуТОВ «Приват Лізинг» та ПАТ «КБ «Приват Банк» укладено кредитний договір №П218Г/С, у відповідності до якого ТОВ «Приват Лізинг» відкрито кредитну лінію на суму 24 741 994,38 гривень на цілі: поповнення оборотних засобів, з кінцевим строком погашення 19.01.2011 року, з оплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 14 % річних у гривні, а в разі порушення строків оплати 28% річних. Зазначений кредитний договір отримувався ТОВ «Приват Лізинг» для погашення кредитних договорів №П068Е/С, №П070Е/С, №П170Д/С, №П065Е/С, №П064Е/С, №П218Е/С (перекредитовка), в тому числі і для розмитнення сільськогосподарської техніки. У відповідності до довідки № 001 від 20.10.2014 року ПАТ КБ «Приват Банк», кредитний договір № П218Г/С був погашений ТОВ «Приват Лізинг» 21.01.2013 року. Предмет договору №2410 - бурякозбиральний комбайн HOLMER TERRA DOS Т2, 2007 р.в. серійний номер 226907 був придбаний ТОВ «Приват Лізинг» згідно контракту № НВ-7-1 від 10.01.2007 року між ТОВ «Приват Лізинг» та HOLMER Maschinenbau GmbH, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями вантажно-митних декларацій, інвойсом № 70001384 від 14.05.2007 року, сертифікатом відповідності №2704/3883ЛМ від 14.05.2007 року. Контракт НВ-7-1 від 10.01.2007 року фінансувався ТОВ «Приват Лізинг» згідно кредитного договору № П 068Е/С від 24.05.2007 року, що підтверджується самим кредитним договором. Вартість бурякозбирального комбайну HOLMER TERRA DOS Т2, 2007р.в. серійний номер 226907 згідно інвойсу 295950 євро (не розмитнена вартість), і придбавався зазначений комбайн також за кредитні кошти (пункт «А» кредитного договору №П068Е/С від 24.05.2007 року). Згодом, ТОВ «Приват Лізинг» було сплачено митні платежі, які склали 20% від вартості бурякозбирального комбайну HOLMER TERRA DOS Т2, 2007 р.в. серійний номер 226907 та інші платежі;

- наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, вчиненого з боку відповідача, випливає з обставин справи, зокрема, протиправна поведінка боржника у формі прострочення виконання зобов`язання, яке встановлено судовими рішеннями у справі №918/1211/13. Внаслідок такої поведінки позивачу спричинені додаткові втрати у формі оплати відсотків за користування грошовими коштами по кредитному договору №П068Е/С, частина яких отримувалась відповідачем на підставі договору №2410 та внаслідок прострочення, яке спричинило додаткові витрати, які позивач просить стягнути. Факт прострочення та сума збитків відповідачем не оспорювалася, що є підтвердженням його вини. У разі своєчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань такі витрати зі сторони позивача понесені не були б.

В свою чергу, відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват Лізинг» у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просить суд рішення господарського суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року у справі №918/1530/14 змінити у частині відмови у позові про стягнення збитків у сумі 162444,35грн. та прийняти нове рішення у цій частині, яким позов задоволити, а в решті рішення залишити без змін.

Відповідач повноважного представника у судове засідання не направив, про причини його неявки суд не повідомив.

Враховуючи норми ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, та той факт, що неявка в засідання суду представника відповідача, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення, колегія суддів розглянула апеляційну скаргу за відсутності представника останнього.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 12 жовтня 2010р. ТзОВ "Приват Лізинг" (позивач, постачальник) та ПП "Агро-Експрес-Сервіс" (відповідач, покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів №2410/ХМ (надалі - договір поставки), згідно п.1.1 якого постачальник зобов'язався передати покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення (бурякозбиральний комбайн HOLMER TERRA DOS Т2, 2007 р.в.) (надалі - товар), а покупець - прийняти товар і оплатити його ціну, відсотки, що нараховані на розстрочений платіж, в строк, та у відповідності до пунктів 2.2, 2.4, 2.5, 3.4 договору.

Кінцевий строк оплати товару та нарахованих відсотків на розстрочений платіж - 25 жовтня 2011р.

Згідно з підпунктом 2.5.2. пункту 2.5. договору на кінцевий платіж згідно підпункту 2.4.4. пункту 2.4. договору, постачальник нараховує, а покупець cплачує проценти на розстрочений платіж, починаючи з 01 вереcня 2011 року. Розмір процентів, які покупець сплачує на користь постачальника за придбання товару у розстрочку, встановлюється в розмірі 25 (двадцять п'ять) відсотків річних від неоплаченої вартості товару на момент платежу. Проценти нараховуються на несплачений залишок ціни товару, сума якого визначається відповідно до положень пункту 2.2. договору поставки для визначення суми до сплати.

Згідно з п.3.4 договору покупець зобов'язаний провести оплату за товар в порядку, передбаченому умовами договору, та сплатити проценти, нараховані на розстрочені платежі відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.7.2 договору ПП "Агро-Експрес-Сервіс" відшкодовує збитки, завдані постачальнику невиконанням або неналежним виконанням грошових зобов'язань. Сторони встановлюють розмір збитків постачальника в твердій грошовій сумі в залежності від строків (тривалості) порушення зобов'язання покупцем: 10 (десять) процентів неоплаченої суми за перший (повний чи неповний) місяць із наступним збільшенням цієї суми на 10 (десять) процентів за кожний повний чи неповний місяць прострочення. Збитки відшкодовуються в повній сумі понад неустойку (штраф).

На виконання вказаного договору, згідно з актом від 15 жовтня 2010р. приймання - передачі сільськогосподарської техніки постачальник передав (без права відчуження), а покупець отримав товар та копію свідоцтва про реєстрацію товару.

Проте, відповідачем належним чином не виконано зобов'язання щодо сплати кінцевого платежу в розмірі 47, 14 % у сумі 1871467,06 грн. у строк до 25.10.2011 року, внаслідок чого ПП "Агро-Експрес-Сервіс" прострочив виконання зобов'язання за договором поставки №2410/ХМ.

Прострочена сума кінцевого платежу за договором поставки у розмірі 1871466,05 грн. відповідачем сплачена 05.12.2012 року.

Наведені обставини підтверджується судовими рішеннями у справі №918/1211/13 та відповідно до ст.35 ГПК України не потребують доказування.

Крім того, постановою Вищого господарського суду України від 16.09.2014 року у справі №918/1211/13 стягнуто з ПП "Агро-Експрес-Сервіс" на користь ТОВ "Приват Лізинг" 70500,47 грн. процентів за користування чужими коштами за період з 01.09.2011 року по 25.10.2011 року.

За наведених обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват Лізинг", посилаючись, зокрема, на ст.ст.193, 199, 231, 232, 265 ГК України, ст.ст.15, 16, 22, 610, 625 ЦК України, звернулося до місцевого господарського суду з позовом про стягнення з ПП "Агро Експрес Сервіс" 48978,20грн. 3% річних, нарахованих за період з 26.10.2011р. по 03.12.2014р. та 162444,35грн. збитків, заподіяних несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Рівненської області від 23.12.2014р. позов задоволено частково.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма також кореспондується з ч.1 ст.193 ГК України.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

З урахуванням встановленого факту порушення боржником - ПП "Агро-Експрес-Сервіс" -виконання своїх зобов'язань за договором поставки щодо сплати грошових коштів за отриманий товар, для останнього настають відповідні правові наслідки, а саме - сплата боржником 3 % річних, на підставі ст.625 ЦК України.

Виходячи з наведеного вище та у зв'язку з тим, що ПП "Агро-Експрес-Сервіс" прострочило виконання договірних зобов'язань, обгрунтованим є висновок місцевого господарського суду, що нараховані позивачем, за період з 26.10.2011р. по 03.12.2014р., у межах 3-річного строку позовної давності (26.10.2014р. - вихідний день неділя, позивач звернувся з позовом до суду 27.10.2014р. (понеділок), що підтверджується поштовим штемпелем на конверті та описом вкладення у цінний лист), 3% річних у сумі 48978,20грн. підлягають стягненню з відповідача.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 162444,35грн. збитків, заподіяних несвоєчасним виконанням грошових зобов`язань, колегія суддів вказує наступне.

Обґрунтовуючи позов, ТзОВ "приват Лізинг" зазначає, що у своїй діяльності використовує залучені кошти у банківських установах України під процент, згідно кредитних договорів №П218Г/С від 20.01.2010р., №П220Г/С від 19.02.2010р., №П221Г/С від 09.03.2010р., №П223Г/С від 26.04.2010р., №П224Г/С від 11.08.2010р., П225Г/С від 28.02.2011р., №П226Г/С від 21.07.2011р., №П228Г/С від 29.02.2012р. Внаслідок того, що ПП "Агро-Експрес-Сервіс" не своєчасно, з простроченням 407 днів здійснило оплату кінцевого платежу, без оплати відсотків, за фактичне користування утриманими грошовими коштами, не виконувало належним чином зобов`язання за договором №2410 від 12.10.2010р., ТзОВ "Приват Лізинг" було позбавлене можливості здійснити вчасне погашення кредитних коштів та уникнути сплати відсотків за користування кредитними коштами, пропорційно сумі боргу ПП "Агро-Експрес-Сервіс", та за час фактичної затримки останнім оплати товару. Середній відсоток по залучених кредитних коштах за період з 2010-2012 роки становить, згідно довідки ПАТ "КБ "Приват Банк" №001 від 20.10.2014р. та відповідно до розрахунку - 9,95%. Сплачені ТзОВ "Приват Лізинг" відсотки, пропорційні сумі зобов`язання ПП "Агро-Експрес-Сервіс" перед банком, є втратами, які ТзОВ "Приват Лізинг" зробило або мусить зробити для відновлення свого порушеного права та які виникли у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання ПП "Агро-Експрес-Сервіс".

Судом враховується наступне.

Згідно зі ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 623 цього ж Кодексу боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При цьому, розмір збитків має бути підтверджений документально.

Згідно з нормами статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки. Під збитками розуміються витрати, зроблені стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які б управнена сторона одержала у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені особою, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток, втрачена вигода, на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

За загальним правилом, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) наявності збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

З наданих позивачем, на підтвердження факту понесення ним збитків, доказів, зокрема, інформаційної довідки №001 від 20.10.2014р., платіжних доручень, кредитних договорів укладених із ПАТ КБ "Приватбанк", не вбачається, що кошти, сплачені позивачем за кредитними договорами у сумі 162444,35 грн., як проценти, є завданими йому прямими збитками внаслідок протиправної поведінки позивача.

Судом встановлено, що кредитні договори №П218Г/С від 20.01.2010р., №П220Г/С від 19.02.2010р., №П221Г/С від 09.03.2010р., №П223Г/С від 26.04.2010р., №П224Г/С від 11.08.2010р., П225Г/С від 28.02.2011р., №П226Г/С від 21.07.2011р., №П228Г/С від 29.02.2012р., укладені позивачем з ПАТ "КБ "Приват Банк", які зазначені у позовній заяві, як підстава позовних вимог в частині стягнення збитків, не стосуються виконання сторонами договору поставки сільськогосподарської техніки від 12.10.2010р. №2410, а кредитний договір від 20.08.2007р. №П070Е/С, на який посилається позивач у своїх письмових поясненнях, у позовній заяві не значиться та, як убачається з матеріалів справи, до початку розгляду справи судом першої інстанції позивач не змінював підстави позову в порядку ст.22 ГПК України.

Крім того, відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Позивач, укладаючи кредитні договори, брав на себе зобов`язання їх виконувати.

При цьому, ТзОВ "Приват Лізинг" не доведено, що грошові кошти у сумі 1871466,05грн., строк оплати яких відповідач прострочив, є єдиним джерелом погашення кредитів.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між зобов'язаннями відповідача в межах договору поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів №2410/ХМ від 12.10.2010р. та зобов'язаннями позивача в межах зазначених у позовній заяві кредитних договорів (прострочення виконання яких останній допускав як до 25.10.2011р. (дата кінцевого платежу відповідачем), так і після проведення відповідачем 05.12.2012р. повного розрахунку з позивачем), а також про відсутність вини з боку відповідача у здійсненні позивачем витрат у зазначеній сумі.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Це стосується, у даному випадку, позивача, який повинен довести факти та обставини, на підставі яких він будує позовні вимоги.

З урахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, позивачем не доведено, що фактичні витрати, понесені ним по кредитних договорах, у зв`язку з несвоєчасним їх виконанням, прямо пов`язані із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки.

Відтак, судом не встановлено правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 162444,35грн.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на чинному законодавстві, відповідно, не є підставою для скасування оскарженого рішення.

А тому, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Рівненської області від 23.12.2014р. слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Рівненської області від 23.12.2014р. у справі №918/1530/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ "Приват Лізинг", м.Київ - без задоволення.

2. Справу №918/1530/14 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.