ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Справа № 925/2415/14

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: Тімергаліна О.О. - за довіреністю;

від відповідача: Сенченков І.Г. - за довіреністю;

від третьої особи: відділ ДВС - Шаповал О.В. - за довіреністю;

від третьої особи ТОВ "Нікопольська зернова компанія" в особі філії Городищенський ХПП - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Берег" до Публічного акціонерного товариства КБ"Приватбанк" про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про витребування у публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" зерна кукурудзи клас 3 на комбікормові потреби фізичною вагою 86,162 тон, що знаходиться на зберіганні у філії "Городищенський ХПП" ТОВ "Нікопольська зернова компанія" за адресою: м. Городище, Черкаської області, вул. Індустріальна, 12, яке утримується відповідачем на підставі договору № 65 складського зберігання кукурудзи від 12.11.2012 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує повністю та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зокрема, через передчасність позову та не оплату позивачем відповідачу послуг зберігання кукурудзи, про що суду надано відзив на позов (а.с. 106-108).

Представник третьої особи - відділу ДВС підтримав позицію позивача та вважає, що перешкод у поверненні відповідачем спірного зерна кукурудзи позивачу немає, оскільки всі арешти, на підставі яких це майно передано на зберігання відповідачу та оформлено договором № 65 вже скасовані, про що відповідач у справі знає як сторона всіх судових проваджень із позивачем.

Представник третьої особи філії "Городищенський ХПП" ТОВ "Нікопольська зернова компанія" в засідання жодного разу нез'явивсяя, надав суду копію укладеного із відповідачем договору № 65 складського зберігання, складську квитанцію до нього і просить відобразити в рішенні, хто є зобов'язаною особою по оплаті послуг за зберігання по вказаному договору.

Заслухавши доводи і пояснення представників сторін та дослідивши наявні у справі документи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого:

05 жовтня 2012 року Октябрським районним судом м. Полтава прийнято рішення у справі № 2/1622/5779/2012 ( а.с. 14-16) за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до Іванова Олега Анатолійовича, Бурячинського Сергія Васильовича, Чернова Ярослава Миколайовича, ТОВ "Святослав", ТОВ "Птахофабрика Орловецька", ТОВ "Берег", ТОВ "Черкаси-Дніпро" про стягнення заборгованості та задоволено позовні вимоги і стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість по кредитним договорам № КС-310Д від 14 липня 2008 року, № КС-242Д від 11 січня 2008 року.

19 жовтня 2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 123) на підставі виконавчого листа № 2/1622/5779/2012 від 17.10.2012 року, якою також було накладено арешт на все майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Берег" та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю "Берег".

22 жовтня 2012 року державним виконавцем Вакуленко С.М. відділу примусового виконання рішень для забезпечення виконання виконавчого листа № 2/1622/5779/2012 складено акт опису та арешту майна в с. Мале Старосілля, Городищенського району, Черкаської області ( а.с. 38-41), яким було накладено арешт на незібраний урожай кукурудзи ТОВ "Берег", який знаходиться на полі.

Відповідно до акту державного виконавця від 12 листопада 2012 року (а.с.42) ПАТ КБ "Приватбанк" за допомогою орендованої спеціальної техніки розпочато збір описаного й арештованого майна, при цьому урожай кукурудзи переміщується за адресою: Черкаська область, м. Городище, вул. Індустріальна, б. 12 до філії "Городищенський ХПП" ТОВ "Нікольська зернова компанія" з метою фактичного зважування та подальшого зберігання.

З акта державного виконавця від 12 листопада 2012 року (а.с. 43) вбачається, що за адресою: Черкаська область, м. Городище, вул. Індустріальна, 12 філія "Городищенський ХПП" ТОВ "Нікольська зернова компанія" представниками ПАТ КБ "Приватбанк" було завезено зерно кукурудзи в кількості 86 160 кг, про що були складені акти зважування зерно продукції від 12.11.2012 року № 1, № 2, № 3 ( а.с. 44-46) .

12 листопада 2012 року між філією "Городищенський ХПП" ТОВ "Нікопольська зернова компанія" (Зерновий склад) в особі директора Круголь Валерія Валентиновича та публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (Поклажодавець) в особі Шуршина Віктора Олександровича було укладено договір № 65 складського зберігання кукурудзи ( а.с 47-52), у відповідності до якого Поклажодавець передає, а Зерновий склад приймає зернову культуру, забезпечує - при необхідності - доробку шляхом очищення та сушіння, а також зберігання (включаючи доробку вентилюванням та охолодженням в процесі зберігання) і проводить відпуск продукції Поклажодавцю (п. 1.1 договору).

Продукція зберігається за адресою: 19502, м. Городище, Черкаська область, вул. Індустріальна, 12 ( п. 2.5 договору).

За твердженням позивача, підставою для укладення відповідачем договору № 65 складського зберігання кукурудзи від 12.11.2012 року став виконавчий лист Октябрського районного суду м. Полтава від 17.10.2012 року по справі № 2/1622/5779/2012 та вчинені державним виконавцем дії на виконання вказаного судового рішення.

Зі свого боку відповідач не доводить, що передача ним від свого імені зерна кукурудзи на зберігання за договором № 65 від 12.11.2012 року відбулася на іншій підставі, ніж попередній арешт цього майна позивача в межах виконавчого провадження по судових рішеннях на користь ПАТ КБ "Приватбанк" і передача його на зберігання відповідачу, як стягувачу.

26 листопада 2012 року старшим державним виконавцем Вельган Оксаною Василівною відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Черкаській області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 124-125) в зв'язку із скасуванням ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави за справою 2/1622/5779/2012 від 21.11.2012 року заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2012 року та знято арешти з усього майна та коштів боржника ТОВ "Берег", які були накладені постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Черкаській області Вельган О.В. про відкриття виконавчого провадження № 34822664 від 19.10.2012 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 24.01.2013 року було прийнято ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава у іншій справі № 1622/12822/2012 (а.с. 18-21) за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до Іванова Олега Анатолійовича, Бурячинського Сергія Васильовича, Чернова Ярослава Миколайовича, ТОВ "Святослав", ТОВ "Птахофабрика Орловецька", ТОВ "Берег", ТОВ "Черкаси-Дніпро" про стягнення заборгованості, якою було накладено арешт на рухоме і нерухоме майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Берег" в межах суми заявлених позовних вимог - 21 837 965,45 грн. з описом цього майна та передачею його на зберігання третім особам, окрім майна, яке безпосередньо використовується у виробництві та предметів, що швидко псуються та заборонено товариству з обмеженою відповідальністю "Берег" вчиняти будь-які дії по відчуженню вищезазначеного майна.

28 січня 2013 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Бондаренко Михайлом Михайловичем було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 36223076 ( а.с. 126-128) та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Берег" в межах суми заявлених позовних вимог - 21 837 965,45 грн. з описанням його майна та переданням його на зберігання третім особам на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави № 1622/12822/2012/554/1115/2013 від 24.01.2013 року.

05 лютого 2013 року начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Лазарєвою О.М. при здійсненні контролю за своєчасністю і повнотою виконання рішень перевірено виконавче провадження № 36223076, відкрито відносно товариства з обмеженою відповідальністю "Берег" та винесено постанову про результати перевірки виконавчого провадження ( а.с. 129-130), якою скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2013 року № 36223076 про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Берег" в межах суми заявлених позовних вимог - 21 837 965,45 грн. на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави № 1622/12822/2012/554/1115/2013 від 24.01.2013 року та зобов'язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Бондаренко М.М. винести постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали Октябрського районного суду м. Полтави № 1622/12822/2012/554/1115/2013 від 24.01.2013 року про накладення арешту на рухоме і нерухоме майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Берег" в межах суми заявлених позовних вимог - 21 837 965,45 грн. з описанням цього майна та переданням його на зберігання третім особам, окрім майна, яке безпосередньо використовується у виробництві предметів, що швидко псуються.

15 липня 2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Яжук С.С. було винесено нову постанову про відкриття виконавчого провадження № 36223076 (а.с. 133-134) на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави № 1622/12822/2012/554/1115/2013 від 24.01.2013 року та повторно було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно ТОВ "Берег".

Обтяження стосовно ТОВ "Берег" були зареєстровані у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна ( а.с. 135).

Рішенням Октябрського районного суд м. Полтави від 18 червня 2014 року у справі № 2/554/42/2014 (а.с. 22-29) за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до Іванова Олега Анатолійовича, Бурячинського Сергія Васильовича, Чернова Ярослава Миколайовича, ТОВ "Святослав", ТОВ "Птахофабрика Орловецька", ТОВ "Берег", ТОВ "Черкаси-Дніпро" про стягнення заборгованості, позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" було задоволено повністю та стягнуто солідарно із вказаних відповідачів заборгованості по кредитному договору № КС-310 Д від 14.07.2008 року у загальній сумі 12 795 685,09 грн. та заборгованості по кредитному договору № КС-242Д від 11.01.2008 року у загальній сумі 9 042 280,36 грн.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 11 вересня 2014 року у цій же справі з новим № 1622/12822/12 (а.с. 30-24) у задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Берег", товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаси-Дніпро", товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Орловецька" про стягнення заборгованості по кредитним договором № КС-310Д від 14 липня 2008 року, № КС-242Д від 11 січня 2008 року відмовлено повністю.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 11 вересня 2014 року у справі № 1622/12822/12, номер провадження 22-ц/786/2904/14 (а.с. 35-37) було скасовано всі заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24 січня 2013 року.

30 вересня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Яжук С.С. було винесено постанову № 36223076 про звільнення майна з-під арешту ( а.с. 158) на підставі ухвали апеляційного суду Полтавської області у справі № 1622/12822/12 від 11.09.2014 року , якою скасовано заходи забезпечення позову , вжиті ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24.01.2013 р. згідно якої накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ТОВ "Берег" та заборонено вчиняти будь-які дії по відчуженню майна в межах суми позовних вимог - 21 873 965,45 грн..

10 березня 2015 року в ході розгляду справи № 925/2415/14 відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції було повторно направлено на адресу КБ "Приватбанк" постанову про звільнення майна з-під арешту від 30.09.2014 року (а.с. 160), оскільки в ході розгляду справи представник банку постійно стверджував про неотримання від ДВС ніяких документів з приводу скасування арештів на майно позивача. Дану кореспонденцію було вручено відповідачу 13.03.2015 року, про що зроблено витяг із сайту Укрпошти.

Таким чином, позивачем надано докази про те, що всі арешти на майно ТОВ "Берег", які були застосовані в межах розгляду справ № 2/1622/5779/2012 та № 1622/12822/2012/2/554/1115/2013 Октябрського районного суду м. Полтава, до часу подання позивачем позову були скасовані.

Учасниками процесу не доведено, що станом на час вирішення спору у даній справі існують чинні арешти на майно ТОВ "Берег" у судових справах, де стягувачем є ПАТ КБ "Приватбанк" і на їх виконання і забезпечення теж поширюється договір складського зберігання № 65 від 12.11.2012 року.

За твердженням позивача відповідач, як зберігач арештованого майна ТОВ "Берег", після скасування всіх арештів на майно, не повернув майно власнику.

Позивач просить задовольнити позов на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. При цьому особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Вимоги, що пред'являються до доказів, визначені ст. 34 ГПК України. Згідно із зазначеною нормою господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, надавши докази про скасування судом та органом ДВС всіх арештів на майно ТОВ "Берег", позивач довів наявність підстав для застосування ст. 1212 ЦК України (по факту існування підстави, яка згодом відпала), оскільки підставою для укладення ПАТ КБ "Приватбанк" від свого імені договору складського зберігання зерна кукурудзи № 65 від 12.11.2012 року на майно позивача, були виключно арешти майна ТОВ "Берег", застосовані судом та органом ДВС.

Як вбачається із пояснень сторін, в даний час відповідач протиправно утримує спірне майно та відмовляється повернути його позивачу мотивуючи тим, що належним відповідачем у справі взагалі є ТОВ "Нікопольська зернова компанія" в особі філії Городищенський ХПП; від органу ДВС Приватбанк не отримував ніяких відомостей про скасування арештів та вимог про повернення майна, а також позивач не заплатив відповідачу за зберігання зерна кукурудзи по договору № 65 складського зберігання від 12.11.2012 року.

Суд відхиляє доводи відповідача про неналежного відповідача у справі, оскільки за договором № 65 складського зберігання від 12.11.2012 року ( а.с. 47) поклажодавцем є ПАТ КБ "Приватбанк", на ім'я якого видано і складську квитанцію серія АФ № 416221 № 542 від 12.11.2012 року(а.с. 100). Зберігач майна не може за власною волею віддати майно безпосередньо позивачу без відповідного розпорядження про це відповідача або без судового рішення. Розділом 7 договору № 65 прямо передбачено, що для зберігача майна (ТОВ "Нікопольська зернова компанія" в особі філії Городищенський ХПП) за змістом цього договору власником переданого на зберігання і доробку продукції є лише поклажодавець - ПАТ КБ "Приватбанк".

Суд також вважає неправомірними заперечення відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" про те, що він не отримував від ДВС жодної постанови про скасування арештів та спеціальних вимог про повернення майна зі зберігання і без цього жодних дій вчиняти не повинен.

Представником ДВС було правомірно зауважено, що ПАТ КБ "Приватбанк" є учасником всіх судових справ, за якими було накладено арешт на майно позивача, а тому йому було відомо також і про скасування арештів на майно ТОВ "Берег" за обома справами, ухвали і рішення про що набрали законної сили в момент їх проголошення.

Згідно положень ЗУ "Про державну виконавчу службу" та Інструкції про вчинення виконавчих дій не передбачено ніякого спеціального порядку для повернення відповідачем арештованого майна спочатку обов'язково до ДВС, а потім до боржника, майно якого було арештовано. ДВС зі свого боку вчинив всі необхідні дії для негайного звільнення майна з-під арешту - прийняв відповідні постанови про це від 26.11.2012 року ( а.с. 124) та від 30.09.2014 року ( а.с. 158).

Суд вважає, що не було б ніякого порушення чинного законодавства у тому, що відповідач після скасування всіх арештів на майно ТОВ "Берег" про що він знав як учасник судових проваджень, негайно передав би арештоване майно позивачу, навіть не очікуючи постанов ДВС про скасування арештів, оскільки судові рішення про скасування арештів в даному випадку мали б вирішальне значення.

Відповідач не зміг довести суду, якої спеціальної процедури, оформлення яких особливих документів і згідно якого закону він обов'язково повинен був дотриматися для повернення спірного майна позивачу, якщо арешти на це майно були скасовані.

Також, на думку суду, відповідач неправомірно посилається на те, що позивач не сплатив йому за послуги зберігання майна на підставі договору № 65 складського зберігання кукурудзи від 12.11.2012 року. Дане питання не є предметом спору і повинно бути вирішено і в іншому судовому провадженні.

З цих же підстав питання про особу, яка повинна сплатити на користь ТОВ "Нікопольська зернова компанія" в особі філії Городищенський ХПП кошти за зберігання, не може бути вирішено судом у даному судовому рішенні і за клопотанням третьої особи - зберігача майна.

Відповідач також не надав суду належних доказів того, чому заявлений позов є передчасним і які попередні дії позивач повинен був вчинити перед подачею позову. У відзиві на позов відповідач визнає, що ПАТ КБ "Приватбанк" здійснював зберігання майна позивача в ході здійснення виконавчого провадження на виконання рішення Октябрьського районного суду м. Полтави, а решта учасників процесу не заперечують, що під час існування чинності арештів ці дії були правомірними. Однак відповідач не надає ніякого обґрунтованого пояснення про правомірність підстав того, чому він не повертає майно позивачу після скасування арештів та який юридичний інтерес він має у невидачі власнику звільненого з-під арешту майна.

Оскільки у добровільному порядку відповідач не повертає позивачу майно, яке звільнено з-під арешту та не може утримуватися далі відповідачем, то майно повинно бути повернуто у примусову порядку.

За таких обставин суд вважає, що позивач обрав вірний спосіб захисту порушеного права про витребування майна у особи, яка повинна його повернути на підставі ст. 1212 ЦК України (якщо підстава добросовісного заволодіння майном згодом відпала), довів порушення саме відповідачем своїх прав, не має перешкод у пред'явленні цього позову, а тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

На виконання рішення у даній справі, задоволеного на підставі ст. 1212 ЦК України, відповідач зобов'язаний повернути позивачу зерно кукурудзи клас 3 на кормові потреби фізичною вагою 86,162 тони, що знаходиться на зберіганні у філії "Городищенський ХПП" ТОВ "Нікопольська зернова компанія" за адресою м. Городище Черкаської області вул. Індустріальна, 12 на підставі договору із ПАТ КБ Приватбанк № 65 складського зберігання кукурудзи від 12.11.2012 року та складської квитанції на зерно № 542 від 12.11.2012 року АФ № 416221.

У відповідності до ст. 84 ГПК України у резолютивній частині при задоволенні позову суд вказує найменування майна, що підлягає передачі, і місце його знаходження (у спорі про передачу майна). З урахуванням обставин справи суд вважає, що в резолютивній частині необхідним буде посилання на договір та складську квитанцію, у відповідності до якої майно знаходиться у філії "Городищенський ХПП" ТОВ "Нікопольська зернова компанія", що сприятиме виконанню судового рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволенні позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору в розмірі 2 757,18 грн.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати у Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код 14360570, вул. Набережна Перемоги, 50 м. Дніпропетровськ) та передати товариству з обмеженою відповідальністю "Берег" (ідентифікаційний код 32357671, Черкаська область, Городищенський район, с. Орловець, вул. Цвітківська, 44) зерно кукурудзи клас 3 на кормові потреби фізичною вагою 86,162 тони, що знаходиться на зберіганні у філії "Городищенський ХПП" ТОВ "Нікопольська зернова компанія" за адресою м. Городище Черкаської області вул. Індустріальна, 12 на підставі договору із ПАТ КБ Приватбанк № 65 складського зберігання кукурудзи від 12.11.2012 року та складської квитанції на зерно № 542 від 12.11.2012 року АФ № 416221.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код 14360570, вул. Набережна Перемоги, 50 м. Дніпропетровськ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Берег" (ідентифікаційний код 32357671, Черкаська область, Городищенський район, с. Орловець, вул. Цвітківська, 44) - 2 757,18 грн. на відшкодування судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 20 березня 2015 року

Суддя Н.М. Спаських