ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. справа № 927/10/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго», м. Чернігів

до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Євминка», Київська обл., с. Літочки

про внесення змін до договору

за участю представників:

від позивача: Ширай К.А. (довіреність №28/550-1 від 02.02.2015)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.01.2015 Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» (далі-ПАТ «Чернігівобленерго»/позивач) звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Євминка» (далі-СВК «Євминка»/відповідач), з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, про внесення змін до договору про постачання електричної енергії №71 від 20.07.2008 шляхом визнання укладеною додаткової угоди від 10.09.2014 про зміни умов до вказаного договору у запропонованій позивачем редакції.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 14.01.2015 у справі №927/10/15 вказану позовну заяву з доданими до неї документами передано за територіальною підсудністю до господарського суд Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.01.2015 порушено провадження у справі №927/10/15 та призначено справу до розгляду на 03.02.2015.

Ухвалами господарського суду Київської області від 03.02.2015 та 17.02.2015 розгляд даної справи відкладався на 17.02.2015 та 03.03.2015 відповідно, а також було витребувано від реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області відомості про власника об'єктів нерухомості, а саме: «Тракторний парк», що знаходить по вул. Лісовій, 1Е у с. Євминка Чернігівської обл. та «Контора», що знаходиться по вул. Київській, 178А у с. Євминка Чернігівської обл.

В судові засідання 03.02.2015, 17.02.2015 та 03.03.2015 представник відповідача не прибув, витребувані судом документи не надав, про причини їх ненадання суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.07.2008 між ПАТ «Чернігівобленерго» (далі-постачальник) та СВК «Євминка» (далі-споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №71 (далі-договір), відповідно до якого постачальник зобов'язався продати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 176 кВт, а споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2008. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.4 договору).

У відповідності до додатка №1 до договору, точками продажу електричної енергії (електроустановками споживача) є наступні об'єкти: «Гараж», «будинок», «контора», «літній табір», «млин», «МТФ», «пилорама», «склад», «столова», «СТФ», «тракторний парк» у с. Євминка.

Оскільки сторонами до 01.12.2009, 01.12.2010, 01.12.2011, 01.12.2012, 01.12.2013, 01.12.2014 не було заявлено про припинення дії договору, строк дії останнього, у відповідності до п. 9.4 договору, було продовжено на наступні 2010-2015 календарні роки.

Відсутність заперечень сторін щодо продовження строку дії договору підтверджується також і поясненнями представника позивача, наданими в судових засіданнях.

30.03.2012 між сторонами було підписано додаткову угоду б/н до договору, згідно якої об'єкти «Гараж», «будинок», «літній табір», «млин», «пилорама», «склад», «столова», «СТФ», «тракторний парк» виключено зі змісту договору та додатків до нього, а також зазначено дозвільну потужність (приєднану потужність) 92 кВт.

01.09.2014 позивачу від Цвілюк С.В та Цвілюк Л.М надійшли заяви з пропозицію укласти договір про постачання електричної енергії на об'єкти «контора» та «тракторний парк» у зв'язку з набуттям заявниками права власності на зазначені об'єкти.

Аналогічні заяви про укладення договору на постачання електричної енергії були отримані позивачем 24.09.2014 та 25.09.2014 від ПП «Текіс», як орендаря означених об'єктів нерухомості.

З огляду на наведені звернення, а також враховуючи вимоги п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1357 від 26.07.1999, згідно якого енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору про користування електричною енергією, 10.09.2014 та 27.10.2014 позивачем надсилались відповідачу листи №761 та №991 з проханням надати правовстановлюючі документи на об'єкти «контора» та «тракторний парк», а у разі відсутності таких - укласти відповідну додаткову угоду до договору про виключення вказаних об'єктів з договору.

Посилаючись на те, що відповідач документи на підтвердження свого права власності на спірні об'єкти нерухомості не надав, сторони згоди щодо приведення змісту спірного договору у відповідність до нових обставин не дійшли, позивач просить суд внести зміни до договору шляхом визнання укладеною додаткової угоди від 10.09.2014 у запропонованій позивачем редакції з підстав ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України.

У відповідності до змісту наданої суду додаткової угоди від 10.09.2014, запропоновані позивачем зміни до договору полягають у виключенні об'єктів «контора» та «тракторний парк» з додатків №№1, 2, 4, 6, 7 до договору та зменшенні дозвільної потужності електроустановок споживача (відповідача) до 50 кВт, що, згідно додатку №6 до договору, відповідає потужності єдиного об'єкта, електричну енергію для забезпечення потреб якого зобов'язується продавати позивач за договором - «МТФ».

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктами 1.3, 10.2 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28 передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

За змістом ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Аналогічна норма міститься у п. 5.1 Правил.

У відповідності до статей 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Водночас, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний в порядку ст. 652 ЦК України. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною 2 ст. 652 ЦК України унормовано, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Отже, закон пов'язує можливість зміни договору в судовому порядку, зокрема, у разі наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.02.2012 у справі №3-9гс12.

Так, судом встановлено, що при укладенні спірного договору сторонами було добровільно та на власний розсуд досягнуто домовленості щодо всіх його істотних умов, в тому числі, погоджено перелік електроустановок споживача, для забезпечення потреб яких постачальник здійснює продаж електричної енергії («контора», «тракторний парк», «МТФ»), а також визначено їх приєднану потужність (92 кВт).

Право власності відповідача на вказані об'єкти нерухомості було підтверджено свідоцтвом на нерухоме майно від 18.06.2010, копія якого міститься в матеріалах справи.

Водночас, у відповідності до наданих суду інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна №33753850, №33751661 від 17.02.2015, об'єкти нерухомого майна «тракторний парк», що знаходить по вул. Лісовій, 1Е у с. Євминка Чернігівської обл. та «контора», що знаходиться по вул. Київській, 178А у с. Євминка Чернігівської обл., належать на праві спільної часткової власності Цвілюк С.В., Мітеровій А.О. та Гнененко С.В. на підставі свідоцтв про право власності, виданих 17.07.2014.

Таким чином, як на момент досудового врегулювання між сторонами даного спору, так і на момент звернення позивача до суду з позовом, об'єкти нерухомості «тракторний парк» та «контора», які є предметом спірного договору, вибули з власності відповідача.

При цьому, укладаючи спірний договір, сторони не погодили та не включили до нього умов, які передбачали б порядок внесення змін до договору у разі припинення права власності споживача (відповідача) на електроустановки, які є предметом даного договору. Таким чином, на момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, а події, що викликали необхідність приведення змісту договору до нових обставин, мали місце лише після його укладення.

Крім того, зміна протягом строку дії договору власника (власників) об'єктів «контора» та «тракторний парк» відбулась з причин, які позивач, як постачальник, не міг ані передбачити, ані усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від нього вимагались, позаяк ці зміни знаходяться поза сферою впливу останнього.

Разом з тим, забезпечення в рамках договору електричною енергією об'єктів «контора» та «тракторний парк», які після 17.07.2014 належать іншим особам, а не відповідачу, порушує співвідношення майнових інтересів сторін, і, як наслідок, позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, а саме отримання від відповідача, як споживача, визначеної договором оплати вартості електроенергії, використаної кожною погодженою сторонами електроустановкою.

До того ж, з системного аналізу умов договору слідує, що останній не містить положень про покладення ризиків зміни обставин на постачальника. Прийняття позивачем на себе ризиків зміни обставин також не випливає і з самого характеру та змісту зобов'язання.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи доведеність позивачем наявності у сукупності всіх умов, з якими закон пов'язує можливість зміни договору в судовому порядку у зв'язку з істотною зміною обставин з підстав ч. 2 ст. 652 ЦК України, а також дотримання позивачем вимог ч. 2 ст. 188 ГК України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору, суд дійшов висновку, що вимога позивача про внесення змін до договору шляхом визнання укладеною додаткової угоди від 10.09.2014 у запропонованій позивачем редакції підлягає задоволенню як така, що доведена належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 59, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 627, 629, 652 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Внести зміни до договору про постачання електричної енергії №71 від 20.07.2008, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Чернігівобленерго» (ідентифікаційний код 22815333) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Євминка» (ідентифікаційний код 03799297) шляхом визнання укладеною додаткової угоди про зміни умов договору в наступній редакції:

УГОДА

про зміни умов Договору про постачання електричної енергії

№71 від 20.07.2008

с. Козелець 10 вересня 2014

(місце укладення)

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЧЕРНГГІВОБЛЕНЕРГО», що здійснює діяльність на підставі Ліцензії АГ №500368 від 19.05.2011, (далі - Постачальник), в особі директора Козелецького району електричних мереж Тимошенка Олександра Михайловича, що діє на підставі Положення про РЕМ та Довіреності № 28/2278 від 06.05.2014р.

та, СВК «Євминка»,

що здійснює діяльність на підставі Свідоцтва № 0001201 від 26.07.2007 (далі - Споживач), в особі Голови СВК «Свминка» Рижкова О.В., що діє на підставі Свідоцтва №0001201 від 26.07.2007р. (далі - Сторони), уклали цю Угоду про зміни умов Договору про постачання електроенергії №71 від 20.07.2008 (далі - Угода) про таке:

1. Викласти розділ 1 Договору про постачання електроенергії №71 від 20.07.2008 (далі - Договір) у наступній редакції:

Розділ 1. Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 50 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Приєднана потужність у точці підключення становить кВА та 50 кВт.

2. Виключити об'єкти «Контора», та «Тракторний парк» з додатків № 1 «Однолінійна схема», № 2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», №4 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», № 6 «Режим роботи електроустановок споживача», Додаток № 7 «Порядок розрахунків втрат електричної енергії в мережах споживача»

3. Всі інші умови, вищезазначеного Договору, не змінені в цій Угоді, залишаються чинними у попередній редакції, і Сторони підтверджують щодо них свої зобов'язання.

4. Ця Угода є невід'ємною частиною Договору про постачання електроенергії №71 від 20.07.2008.

5. Цю Угоду складено українською мовою, на одній сторінці, у двох оригінальних примірниках - по одному для кожної Сторони.

6. Ця Угода набуває чинності з моменту підписання її Сторонами.

Підписи сторін

Постачальник електроенергії Споживач

Директор Козелецького РЕМ Голова СВК «Євминка»

Тимошенко О.М. Рижков О.В.

(підпис, П.І.Б.) (підпис, П.І.Б.)

м.п. м.п.

3. Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Євминка» (07410, Київська обл., Броварський р-н, с. Літочки, вул. Червоноармійська, 16В, ідентифікаційний код 03799297) на користь Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (14000, м. Чернігів, вул. Горького, 40, ідентифікаційний код 22815333) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 06.03.2015.

Суддя В.А. Ярема