ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 р. Справа № 1/293

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Ільїн О.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Хорошилова І.І., за довіреністю від 15.12.2014р. №09-32/857;

відповідача - не з'явився;

Державної виконавчої служби України - Фоміної В.І., за довіреністю від 29.12.2014р. №3-14/41/1369.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрострома", м. Донецьк (вх. №1653 З/1-18)

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.01.2015р.

у справі № 1/293

за скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо виконання рішення господарського суду Донецької області у справі №1/293

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Головне управління Публічного акціонерного товариства Промінвестбанк в Донецькій області"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрострома", м. Донецьк

про стягнення 13882142,11 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.01.2015р. у справі №1/293 (суддя Гандюкова Л.П.) відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрострома" на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрострома" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.01.2015р. у справі №1/293 та прийняти нове рішення, яким скаргу на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби задовольнити.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, скаржник зазначає, що місцевим господарським судом визнано недоведеним факт звернення стягувача 05.05.2010р. до органу Державної виконавчої служби України з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, вказує, що господарським судом першої інстанції не повністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи та невірно застосовано норми матеріального права при оцінці можливості переривання строків пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (справу) призначено для розгляду судді-доповідачу Терещенко О.І.

Розпорядженням секретаря судової палати №1 Харківського апеляційного господарського суду для розгляду справи №1/293 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Ільїн О.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.03.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Ільїн О.В.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 24.03.2015 об 11:45 год.

24.03.2015р. на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін. (вх.№4788). В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання почався 23.12.2013р., тобто позивач звернувся до Державної виконавчої служби вчасно, а тому, на думку позивача, доводи апелянта про порушення встановлених строків є такими, що не відповідають вимогам законодавства України.

У судовому засіданні 24.03.2015р. представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу господарського суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник Державної виконавчої служби України заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав її необґрунтованості, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, 24.03.2015р. на адресу суду електроною поштою надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Крім того, зазначив, що підтримує апеляційну скаргу. (вх.№4787).

У зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції, було здійснено зміну територіальної підсудності на підставі Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" від 12.08.2014 р. за №1632-VII та розпорядженням голови Вищого господарського суду України №28-р від 02.09.2014 р. якими визначено, що розгляд господарських справ, які підлягають перегляду в апеляційному порядку Донецьким апеляційним господарським судом здійснюється Харківським апеляційним господарським судом.

Ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження була надіслана відповідачу за адресою: 01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 6-Б, офіс 275, яка зазначена скаржником в апеляційній скарзі.

Крім того, відповідно до підпункту 4 п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/1290/14 від 12.09.2014 року, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов: якщо неможливо здійснити повідомлення учасника судового процесу в спосіб, зазначений в підпунктах 1,2, 3 пункту 6 цього листа, інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Якщо господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК.

З метою повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, суд телефонував за номерами, які зазначені в якості засобу зв'язку ТОВ «Агрострома», однак за вказаними номерами не відповідали, про що Харківським апеляційним господарським судом складено акт №13-44/ від 23.03.2015 року.

Інформація про час та місце проведення судового засідання по даній справі була розміщена на сторінці Харківського апеляційного господарського суду офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, що підтверджується роздрукованою сторінкою з мережі Інтернет, яка міститься в матеріалах справи.

Таким чином, Харківським апеляційним господарським судом вжито всі можливі заходи щодо повідомлення учасника судового процесу (в даному випадку відповідача), який знаходиться на території проведення АТО про час та місце проведення судового засідання у даній справі.

Таким чином, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника відповідача, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та Державної виконавчої служби, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

05.01.2010р. господарським судом Донецької області прийнято рішення у справі №1/293, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрострома» на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії "Головне управління Публічного акціонерного товариства Промінвестбанк в Донецькій області" заборгованість за кредитом у сумі 11956364,00 грн., проценти у сумі 1925078,11 грн., комісійну винагороду у сумі 700,00 грн., судові витрати по сплаті державного мита у сумі 25500,00 грн. та витрати на інформаційне - технічне забезпечення судового процесу у сумі 236,00 грн.

На виконання вказаного рішення, 24.03.2010р. видано відповідний наказ, дійсний до пред'явлення до 16.03.2013р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.04.2013р. заяву ТОВ «Агрострома» про відстрочку виконання рішення суду від 05.01.2010р. у справі №1/293 задоволено та виконання рішення господарського суду Донецької області від 05.01.2010р. відстрочено до 20.10.2013р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.10.2013р. заяву ТОВ «Агрострома» про відстрочку виконання рішення суду від 05.01.2010р. у справі №1/293 задоволено та відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 05.01.2010р. у даній справі до 23.12.2013р.

Місцевим господарським судом встановлено, що ухвалою господарського суду Донецької області від 28.05.2014р. задоволено заяву ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про видачу дубліката наказу господарського суду Донецької області від 24.03.2010р. у справі №1/293.

21.10.2014р. стягувач звернувся до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 1/293, виданого 24.03.2010р.; одночасного з відкриттям виконавчого провадження накладення арешту на кошти та майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. Разом із зазначеною заявою стягувачем до органу ДВС був поданий дублікат наказу у справі № 1/293 та ухвала господарського суду Донецької області від 09.10.2013 р.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2014р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ДВС України Попівим Р.І. винесено постанову (ВП № 45193815) про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу (дублікат) № 1/293, виданого 24.03.2010 р., якою постановлено: боржнику самостійно виконати рішення суду в семиденний строк з моменту винесення (отримання) постанови.

24.10.2014р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ДВС України Попівим Р.І. винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику (ТОВ «Агрострома»), у межах суми звернення стягнення 13907878,11 грн.; заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (ТОВ «Агрострома»), лише в межах суми боргу.

27.10.2014р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ДВС України Попівим Р.І. винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що акумулюються та надходять на рахунки ТОВ «Агрострома» та належать боржнику у межах суми 13907878,11 грн.

У грудні 2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрострома» звернулось до господарського суду Запорізької області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати недійсною постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2014р. ВП №45193815, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попівим Р.І., визнати недійсною постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 24.10.2014р. ВП №45193815, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попівим Р.І., визнати недійсною постанову про арешт коштів боржника від 27.10.2014р. ВП №45193815, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попівим Р.І.

В обґрунтування своєї скарги, заявник зазначає, що стягувачем пропущений строк для пред'явлення дублікату наказу у справі №1/293 до виконання.

20.01.2015р. господарським судом Запорізької області прийнято оскаржувану ухвалу, з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п.1 ч.1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Приписами статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 1 статті 116 ГПК України встановлено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 120 ГПК України, у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п.п.1,2).

Як вбачається з наказу від 24.03.2010р. у справі №1/293, даний наказ дійсний для пред'явлення до 16.03.2013р.

Пунктом 14 постанови пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року N 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження в тому разі, коли минув установлений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, або його не подано, або подано документ, не зазначений у ст. 18 1 Закону N 606-XIV, або наявні інші передбачені законодавством обставини, які виключають можливість здійснення виконавчого провадження (ст. 26 Закону N 606-XIV).Перевіряючи додержання строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд має виходити як із положень ст. 21 Закону N 606-XIV, так і з інших актів законодавства, якими врегульовано це питання.

Згідно статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Як встановлено в пункті частини 1 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 24.10.2014р.), строки пред'явлення виконавчого документу до виконання перериваються наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Згідно ухвали від 28.05.2014р., господарським судом першої інстанції встановлено, що 05.05.2010р. стягував звернувся до Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що в силу статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 05.05.2010р.) пред'явлення виконавчого документа до виконання прервало строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

А отже, дублікат наказу господарського суду Донецької області від 24.03.2010р. у справі №1/293 поданий стягувачем до виконання без порушення встановлених законодавством.

Крім того, статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що накладення арешту на майно та кошти боржника за заявою стягувача можливо одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Приписами частини 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Як зазначено вище, стягувач у заяві просив відкрити виконавче провадження та одночасно з відкриттям виконавчого провадження накласти арешт на кошти та майно боржника, оголосити заборони на його відчуження.

Колегія суддів приходить до висновку, що позивач звернувся до Державної виконавчої служби вчасно, а тому доводи апелянта про порушення встановлених законодавством строків є передчасними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Таким чином, колегія суддів, дійшла висновку про законність дій відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику та постанови про накладення арешту на грошові кошти, що акумулюються та надходять на рахунки ТОВ «Агрострома».

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновку господарського суду першої інстанції, не підтверджуються наявними матеріалами та не ґрунтуються на приписах чинного законодавства України.

Під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.01.2015р. у справі №1/293 - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ч.1 ст.103, ст.105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрострома", м. Донецьк залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.01.2015р. у справі №1/293 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України. Повний текст постанови складений 25.03.2015р.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Ільїн О.В.