РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015Справа №1/386

За первісним позовом публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертраст Ко, ЛТД"

про стягнення боргу, неустойки, ціна позову 15216563,20 грн.

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертраст Ко, ЛТД"

до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"

про стягнення боргу, безпідставно набутих коштів, сум за прострочення виконання

боржником грошового зобов'язання, ціна позову 35 292 498,05 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники сторін:

Від позивача за первісним позовом:Шалашова В.І. - пред.по дов., Нелюбов О.Р. - пред.по дов.
Від відповідача за первісним позовом:Головко О.І. - пред. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарський суд м. Києва розглядає справу за позовом публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертраст Ко, ЛТД" про стягнення 15 216 563,20 грн. заборгованості за кредитним договором (відповідно до останньої заяви про збільшення позовних вимог) та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертраст Ко, ЛТД" до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк," в якому заявлена вимога про стягнення 8 309 386,48 грн. перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог та 5 702 402,90 грн. нарахованих на цю суму процентів, 5 895 327,02 грн. безпідставно набутих коштів, які були списані позивачем за первісним позовом за спірним кредитним договором в односторонньому порядку з рахунку відповідача, а також 1 772 070,68 грн. нарахованих на цю суму процентів .

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.07.2014 у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2014 у справі № 1/386 рішення господарського суду міста Києва від 29.07.2014 скасовано в частині відмови в задоволенні зустрічного позову. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2014 рішення господарського суду міста Києва від 29.07.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2014 у даній справі скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

У результаті повторного автоматичного розподілу даної справи, остання була передана для розгляду судді Шкурдовій Л.М.

27.02.2015 від позивача за зустрічним позовом надійшла заява про збільшення зустрічних позовних вимог, а саме: 22 225 016, 77 грн., що становлять різницю між заборгованістю ТОВ "Інтертраст Ко, ЛТД" за кредитним договором та вартістю стягнутого на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" об'єкту іпотеки, а також нараховані відсотки за користування чужими грощовими коштами в розмірі 8 150 187, 64 грн., 2 997 637, 19 грн. - 3% річних; 5 895 327,02 грн.- безпідставно списаних грошових коштів ПАТ "ВіЕйБі Банк" з рахунку ТОВ "Інтертраст Ко, ЛТД" а також нараховані відсотки за користування чужими коштами в розмірі 1 419 643, 20 грн.., 509 743. 89 грн. - 3% річних.

Сторони надали суду свої пояснення і заперечення щодо заявлених вимог на виконання постанови ВГСУ по даній справі від 10.12.2014.

У судовому засіданні 03.03.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши його пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, які мають значення для вирішення справи по суті суд,-

ВСТАНОВИВ:

25.02.2008 р. між ТОВ "Інтертраст Ко, ЛТД" (позичальник) та ВАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (кредитодавець), правонаступником якого є ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк", був укладений кредитний договір № 1/К-2008, згідно умов якого кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти - кредит в розмірі 4000 000 дол. США, на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що складають невід'ємну частину договору.

З метою забезпечення зобов'язання за кредитним договором, 25.02.2008р. між ВАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (іпотекодержатель), та ТОВ "Інтертраст Ко, ЛТД" (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець, з метою забезпечення виконання основного зобов'язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку нежитлову будівлю, літ. "Б-2" загальною площею 3093,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Харків, пров. Мар'яненка, буд. 4.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.02.2010 р. по справі № 33/665-59/25-10, що залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.04.2010 р. та постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2010 р., звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 25.02.2008 р. шляхом набуття права власності ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на предмет іпотеки, а саме: нежитлову будівлю, літ. "Б-2", площею 3.093,00м2, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків, пров. Мар'яненка, буд. 4.

У відповідності до ч.2 ст.589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Аналогічні положення закріплені у ч.1 ст.7 Закону України "Про іпотеку", який є спеціальним законом, де визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

За положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно з рішенням господарського суду Харківської обл.. позивач набув право власності на предмет іпотеки вартістю 4038943 долари США для задоволення його вимог до відповідача за спірним кредитним договором у загальному розмірі 4106144,57 доларів США станом на 22.02.2010.

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26023877 підтверджується набуття позивачем права власності на нежилу будівлю літ. "Б-2" загальною площею 3093 м2 по пров. Мар'яненка, 4 у м. Харкові 30 квітня 2010 р.

Згідно з розрахунком позивача за первісним позовом загальна сума заборгованості ТОВ «Інтертраст Ко ЛТД» станом на день набуття права власності на майно - 30.04.2010 становить 4 960 620, 71 дол. США, в т.ч. 4000000 доларів США боргу за кредитом, 506666,69 доларів США боргу по процентах, 10000 доларів США боргу за комісіями, 410000 доларів США пені за прострочення кредиту, 33590,57 доларів США пені за прострочення процентів, 364,44 доларів США пені за прострочення комісій.

Згідно з експертним висновком від 23.12.2009р. вартість майна на момент набуття права власності на нього становить 4 038 943 дол. США без урахування ПДВ.

Необхідність нарахування на дану операцію податку на додану вартість витікає із Закону України №168/97-ВР "Про податок на додану вартість", який діяв на момент ухвалення судового рішення Господарського суду Харківської області, зокрема відповідно до п.1.4 ст.1 якого, поставкою товарів є будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію.

Набуття позивачем за первісним позовом на підставі Договору іпотеки та рішення суду, який визнав право власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, є поставкою товару в розумінні Закону України "Про податок на додану вартість".

У відповідності до п.5.19 ст. 5 вищезгаданого Закону звільняються від оподаткування операції банків та інших фінансових установ з поставки (продажу, відчуження іншим способом) майна, що передане фізичними особами, а також суб'єктами підприємницької діяльності - приватними підприємцями та іншими особами, які не є платниками податку, у заставу (в тому числі іпотеку) та на яке було звернено стягнення.

Згідно з п.1.3 Закону України "Про податок на додану вартість" платником податку є особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем.

На момент прийняття судового рішення у справі №33/665-59/25-10 відповідач за первісним позовом був платником податку на додану вартість, тобто операція по набуттю відповідачем права власності на предмет іпотеки не звільнялась від оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до п.6.1 Закону України "Про податок на додану вартість" об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

Згідно п.п.6.1.1 п.6.1 ст. 6 Закону України "Про податок на додану вартість" розмір податку становить 20 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів.

Зважаючи на вищевикладене, до вартості предмету іпотеки, визначеної рішенням Господарського суду Харківської області від 22.02.2010р. у справі №33/665-59/25-10 на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності ТОВ "Сван консалтинг" від 14.12.2009р., необхідно враховувати ПДВ у розмірі 20%, що в даному випадку становить 807 788,6 доларів США, та разом складає 4 846 731,6 долар США.

Враховуючи те, що вартість предмета іпотеки фактично становить 4 846 731, 60 дол. США, а загальна сума вимог кредитора на момент набуття права власності на майно становила 4 960 621, 71 дол. США, то залишок непогашеної заборгованості відповідача за первісним позовом перед позивачем на сьогоднішній день становить 113 890,11 дол. США, що відповідно до курсу дол. США 7.977, визначеного в заяві Банку про збільшення позовних вимог, становить 908 501,41 грн. В зв'язку з цим позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню частково в сумі заборгованості за кредитним договором в розмірі 908 501,41 грн.

Наведений Банком розрахунок заборгованості в заяві про збільшення позовних вимог від 2.07.2014 в розмірі 1 299 475. 84 дол. США нічим не підтверджений та не відповідає дійсним обставинам справи, порядку нарахування штрафних санкцій, визначених законом, в зв'язку з чим суд позбавлений можливості здійснити перерахунок заявлених штрафних санкцій та 3 % річних на суму основного боргу на день звернення до суду з заявою про збільшення позовних вимог (т.2, а.с.192), в зв'язку з чим донараховані позивачем в заяві про збільшення позовних вимог суми штрафних санкцій та 3 % річних задоволенню не підлягають.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що йому має бути повернута різниця між вартістю предмета іпотеки 4 846 731,6 дол. США і сумою заборгованості на момент винесення рішення господарським судом Харківської області4 106 144,57 грн., що становить 740 587, 03 дол. США - 22 225 016,77 грн. за курсом НБУ на 27.02.2015 відповідно до ст. 25 ЗУ «Про заставу», а також 2 997 637,19 грн. - 3% річних, 8 150 187, 64 грн. - відсотки за користування чужими грошовими коштами .

Відповідач за зустрічним позовом подав заяву про застосування строку позовної давності для вимоги про повернення такої суми з огляду на те, що набуття права власності здійснене 30.04.2010 і позивачем за зустрічним позовом пропущений 3-х річний строк для звернення з вимогою до суду, що є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд вважає, що вимоги ТОВ «Інтертраст Ко ЛТД» не підлягають задоволенню, виходячи з того, що дійсно ст.37 Закону України «Про іпотеку», яка має застосовуватись в даному випадку, оскільки безпосередньо регулює відносини з приводу реалізації об'єктів нерухомого майна, передбачає, що іпотеко держатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, і у разі перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених вимог власнику відшкодовується 90% вартості предмета іпотеки, однак позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з позовом про відшкодування такої різниці і це є підставою для відмови в позові.

Клопотання позивача про поновлення строку позовної давності задоволенню не підлягає, враховуючи те, що сторони були обізнані з фактом реєстрації права власності на майно за Банком 30.04.2010 і в установлений строк мали можливість звернутися до суду. Розпочаток ліквідаційної процедури на підприємстві в зв'язку з його банкрутством не є тією обставиною, що сама по собі може слугувати підставою для поновлення строку позовної давності за заявою ліквідатора. Судом враховано також те, що ТОВ «Інтертраст Ко ЛТД» не спростована наявна заборгованість підприємства в загальному розмірі 4 960 621, 71 дол. США по факту отриманого кредиту.

ТОВ «Інтертраст Ко ЛТД» заявлена вимога про стягнення з Банку 5 895 327,02грн., списаних останнім з рахунку боржника 9.12.2011 на погашення кредиту, нарахованих на цю суму 3% річних у розмірі 509 743, 89 грн., а також 1 419 643, 20 грн. - відсотки за користування чужими коштами.

Суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, виходячи з того, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2012 у справі № 5011-22/2497-2012 встановлено, що банком було здійснене списання 9.12.2011р. грошових коштів з рахунку боржника в розмірі 5 895 327, 02 грн., на які державним виконавцем був накладений арешт на користь третьої особи - ТОВ «Київміськбуд -3», тобто грошових коштів, не належних боржнику. В зв'язку з цим постановою Київського апеляційного господарського суду було стягнуто зазначену суму з Банку на користь ТОВ «Київміськбуд -3».

Звертаючись до суду з даною вимогою заявник не обґрунтував, що він має право на дані кошти, або на компенсацію збитків від того, що наявні на його рахунку кошти перейшли від одного кредитора до іншого. Умовами кредитного договору (п.2.14) передбачалась можливість Банку здійснювати договірне списання коштів з рахунку боржника в односторонньому порядку.

За таких підстав, зустрічний позов ТОВ «Інтертраст Ко ЛТД» задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню частково в розмірі 908 000,00 грн, з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягають стягненню витрати позивача за первісним позовом по сплаті судового збору в частині задоволених судом вимог позивача за первісним позовом, а саме в розмірі 18 170,03 грн.

У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

В матеріалах справи містяться платіжні доручення №918578 від 18.09.2014 року на суму 36 540,00 грн та №1024592 від 20.10.2014 року на суму 36540,00 грн за зустрічним позовом, згідно яких позивачем за первісним позовом було сплачено судовий збір за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2014 року у справі №1/386. Постановою Вищого господарського суду України касаційну скаргу позивача за первісним позовом задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2014 року та рішення господарського суду міста Києва від 29.07.2014 року у справі №1/386 скасовано. Під час нового розгляду справи позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі, у зв'язку з чим витрати позивача за первісним позовом за подання касаційної скарги в частині зустрічного позову покладаються на ТОВ «Інтертраст Ко ЛТД» в сумі 36 540,00 грн., а витрати позивача за первісним позовом за подання касаційної скарги в частині первісного позову в розмірі 36 540,00 грн розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Також, матеріали справи свідчать про те, що позивачем за зустрічним позовом не було сплачено судовий збір за подання зустрічної позовної заяви, ціна позову якої становить 15 976 784,18 грн. Ухвалою суду від 23.04.2014 року у справі №1/386 відстрочено ТОВ «Інтертраст Ко ЛТД» сплату судового збору за подачу зустрічної позовної заяви у розмірі 73 080,00 грн. до ухвалення рішення. Рішенням господарського суду міста Києва від 29.07.2014 року у справі №1/386 у задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі та стягнуто з ТОВ «Інтертраст Ко ЛТД» суму судового збору в розмірі 73 080,00 грн. В подальшому постановою Київського апеляційного господарського суду рішення господарського суду міста Києва від 29.07.2014 року у справі №1/386 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасовано та зустрічний позов задоволено повністю. Постановою Вищого господарського суду України постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2014 року у справі №1/386 та рішенням господарського суду міста Києва від 29.07.2014 року у справі №1/386 скасовано та передано справу на новий розгляд. З огляду на те, що за результатами нового розгляду справи у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю, ТОВ «Інтертраст Ко ЛТД» доказів сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви суду не надано, судовий збір в розмірі 73 080,00 грн за подання зустрічної позовної заяви підлягає стягненню з ТОВ «Інтертраст Ко ЛТД» в дохід Державного Бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертраст Ко, ЛТД" (01032, м.Київ, вул.Либідська, буд.1-А, ) на користь публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.27 Т, ) 113 890 (сто тринадцять тисяч вісімсот дев'яносто) 11 дол. США, що еквівалентно 908 501 (дев'ятсот вісім тисяч п'ятсот одна) грн 41 коп., 18 170 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят) грн 03 коп - витрат позивача по сплаті судового збору за подання первісного позову, 36 540 (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок) грн 00 коп - витрат позивача за первісним позовом за подання касаційної скарги, 9085 (дев'ять тисяч вісімдесят п'ять) грн 02 коп - витрати позивача за первісним позовом за подання касаційної скарги.

3. В іншій частині первісних позовних вимог - відмовити.

4. В задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертраст Ко, ЛТД" - відмовити в повному обсязі.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертраст Ко, ЛТД" (01032, м.Київ, вул.Либідська, буд.1-А, ) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп за подання зустрічної позовної заяви.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 10.03.15р.

Суддя Шкурдова Л.М.