УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.03.2015 Справа № 910/6726/15-г

Суддя Ломака В.С., розглянувши позовну заяву Печерської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтекінжинірінг»

про стягнення 99 566, 23 грн., розірвання Договору оренди, виселення та повернення приміщення по акту приймання-передачі,

ВСТАНОВИВ:

Печерська районна в місті Києві державна адміністрація та Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернулись до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтекінжинірінг» про стягнення 99 566, 23 грн., розірвання Договору оренди, виселення та повернення приміщення по акту приймання-передачі.

Подана Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» позовна заява про стягнення 99 566, 23 грн., розірвання Договору оренди, виселення та повернення приміщення по акту приймання-передачі не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Судовий захист прав суб'єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб'єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, зокрема необхідністю сплати судового збору, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно зі ст. 1 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат.

За статтею 2 вказаного Закону платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.

При цьому, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду, зокрема, щодо сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як зазначено в п. п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, при зверненні до суду з даним позовом позивачами було сплачено судовий збір у меншому розмірі від визначеного законодавством, з огляду на наступне.

Так, позивачами заявлено вимоги про:

- стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 99 566, 23 грн.;

- розірвання Договору оренди № 33/602 від 03.02.2014 р. нежитлового приміщення загальною площею 54,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 17/5-19, літ. А;

- виселення ТОВ «Промтекінжинірінг» з приміщення загальною площею 54,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 17/5-19, літ. А;

- повернення приміщення загальною площею 54,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 17/5-19, літ. А, по акту приймання-передачі Печерській районній в місті Києві державній адміністрації та Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».

Із зазначеного вбачається, що позивачами заявлено:

- майнову вимогу про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 99 566, 23 грн., по якій має бути сплачено загальний судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, що в даному випадку складає 1 991, 32 грн.;

- немайнову вимогу про розірвання Договору оренди № 33/602 від 03.02.2014 р. нежитлового приміщення загальною площею 54,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 17/5-19, літ. А, по якій має бути сплачено судовий збір у розмірі 1 м.з.п., що в даному випадку складає 1 218, 00 грн.;

- немайнову вимогу про виселення ТОВ «Промтекінжинірінг» з приміщення загальною площею 54,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 17/5-19, літ. А, по якій має бути сплачено судовий збір у розмірі 1 м.з.п., що в даному випадку складає 1 218, 00 грн.;

- майнову вимогу про повернення приміщення загальною площею 54,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 17/5-19, літ. А, по акту приймання-передачі Печерській районній в місті Києві державній адміністрації та Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».

Згідно з п. 2.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Так, з аналізу норм чинного в Україні законодавства та положень доктрини юридичної науки вбачається, що майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об'єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов'язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі.

Натомість, під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об'єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

З урахуванням зазначеного, а також враховуючи те, що спірне майно підлягає вартісній оцінці, визначеній у відповідному Договорі оренди, суд вважає, що вимога про повернення такого майна є майновим спором.

Вказаної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові від 12.06.2012 р. у справі № 37/239пн, постанові від 11.09.2013 р. у справі № 910/3638/13, постанові від 09.10.2013 р. у справі № 910/6132/13, ухвалі від 17.03.2015 р. у справі № 910/17353/14.

Відповідно до наданого позивачами до позовної заяви Договору № 33/602 від 03.02.2014 р. про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, вартість предмета оренди - приміщення загальною площею 54,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 17/5-19, літ. А, складає 547 240,00 грн., і саме від цієї суми позивачі повинні були розрахувати розмір судового збору.

Проте, позивачами додано до позовної заяви платіжні доручення № 100 від 04.03.2015 р. на суму 1 991, 32 грн., № 101 від 27.02.2015 р., № 105 від 27.02.2015 р., тобто лише за однією майновою вимогою (стягнення 99 566, 23 грн.) та двома немайновими вимогам (розірвання договору оренди та виселення). Доказів сплати судового збору за вимогою майнового характеру про повернення орендованого майна позивачами суду надано не було.

В силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивачів, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду міста Києва з позовом.

Суддя В.С. Ломака