ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2015 р.Справа № 922/1499/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпою К.І.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноенергоналадка-77", м. Харків
до 1. Компанії "Клетарі Холдінгз ЛТД", м.Харків , 2. Обласного комунального підприємства "Бюро майнових відносин", м. Харків 3-я особа -Публічне акціонерне товариство "Йодобром", м. Херсон
про набуття права власності на предмет застави
за участю представників сторін:

позивача - Білоконь О.Ю. за довіреністю від 27.02.2015 року;

першого відповідача - не з'явився;

другого відповідача - не з'явився;

третьої особи - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СК Техноенергоналадка - 77" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Компанії "Клераті Холдінг ЛТД" та Обласного комунального підприємства "Бюро майнових відносин "Харківської обласної ради" про визнання за позивачем права власності на акції прості іменні Відкритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Йодобром" () у кількості 1435932 шт.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 березня 2015 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 20 березня 2015 року.

18 березня 2015 року від ліквідатора ОКП "Бюро майнових відносин "Харківської міської ради" надійшов відзив за вх. № 10676, в якому останній зазначає, що підприємство знаходить в процедурі ліквідації та не має коштів на сплату заборгованості, крім того просить суд розглянути справу за відсутності представника другого відповідача та винести рішення на розсуд суду за наявними матеріалами. відзив розглянутий та долучений судом до матеріалів справи.

19 березня 2015 року від першого відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву за вх. № 10832, в якому останній підтверджує наявність боргу перед позивачем, однак в зв'язку з відсутністю грошових коштів Компанія "Клетарі Холдінгз ЛТД" звертається з проханням про відстрочку по сплаті боргу. Також просить розглянути справу за відсутності представника першого відповідача. Відзив розглянутий та долучений судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 20 березня 2015 року був присутній представник позивача, який підтримує позовні вимоги в повному обсязі та надав клопотання за вх. № 10966 про долучення до матеріалів справи додаткових документів. Надані документи долучені судом до матеріалів справи. Крім того представником позивача було заявлено усне клопотання щодо залишення судових витрат за позивачем.

Відповідачі та третя особа своїх представників у судове засідання не направили.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

24 червня 2008 року між Компанією "Клетарі Холдінгз ЛТД" (далі - Депонент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КУБ" (надалі - Зберігач) був укладений договір № 7004 про відкриття рахунку у цінних паперах.

Відповідно до умов вказаного договору депонент ( перший відповідач) доручив, а зберігач (ТОВ "Фінансова компанія "КУБ") зобов'язався надавати депоненту (першому відповідачу) послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, зберігання належних депаненту цінних паперів, обслуговування операцій за відкритим рахунком, отримання доходів за цінними паперами, з урахуванням умов Положення про депозитарну діяльність, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.10.2006 року № 999, внутрішнього положення зберігача, чинного законодавства України.

Перший відповідач зобов'язався здійснювати оплату послуг зберігача згідно з тарифами, умовами та строками, передбаченими основним договором та тарифами зберігача (п. п. б п. 2.3 договору).

В забезпечення виконання договору № 7004 про відкриття рахунку у цінних паперах від 24.06.2008 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КУБ" та Компанією "Клетарі Холдінгз ЛТД» було укладено договір застави від 24.06.2008 року (далі - договір застави).

Предметом застави є акції прості іменні ВАТ "Науково-виробниче об'єднання "Йодобром" (код 04836770), у кількості 1435932 шт., які передані відповідачем на зберігання.

Відповідно до п. 2.10 договору застави з метою задоволення вимог Заставодержателя, в рахунок погашення зобов'язань Заставодавця перед Заставодержателем предмет застави передається у власність Заставодержателя, за ціною відповідно до п.1.3 цього договору, у випадку порушення Заставодавцем своїх зобов'язань за договором №7004 від 24 червня 2008 року щодо оплати за надані послуги.

Однією із підстав припинення права застави є набуття Заставодержателем права власності на предмет застави (п.5.1.4. договору застави).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

До того ж, 24.06.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КУБ" та Обласним комунальним підприємством "Бюро майнових відносин "Харківської обласної ради" був укладений договір поруки, відповідно до умов якого Обласне комунальне підприємство "Бюро майнових відносин "Харківської обласної ради" (другий відповідач) є поручителем за виконання Компанією "Клетарі Холдінгз ЛТД" зобов'язань за договором № 7004 про відкриття рахунку у цінних паперах.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Акту-рахунку № КБ-001480 від 17 листопада 2014 року прийому - здачі депозитарських послуг за договором про відкриття рахунку у цінних паперах № 7004 від 24.06.2008 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КУБ" виконано депозитарних послуг за період з 24 червня 2008 року по 31 жовтня 2014 року на суму 27048,44 грн.

Вказаний Акт підписаний уповноваженими особами ТОВ "Фінансова компанія "КУБ" та Компанії "Клетарі Холдінгз ЛТД" та скріплений печатками. Крім того зазначено, що по виконаних послугах сторони претензій одна до одної не мають.

Однак, в порушення умов договору про відкриття рахунку у цінних паперах №7004 від 24.06.2008 року, відповідач розрахунок за надані послуги не здійснив. На претензії та вимоги перерахувати кошти в погашення існуючої заборгованості відповіді не надавав.

20 лютого 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СК ТЕХНОЕНЕРГОНАЛАДКА-77" (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КУБ" було укладено договір відступлення права вимоги № 02/15 (далі - договір уступки).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частина 1 ст. 513 ЦК України вказує, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За умовами договору уступки ТОВ "Фінансова компанія "КУБ" (Первісний кредитор) уступив, а позивач (Новий кредитор) прийняв на себе право вимоги Первісного кредитора і став кредитором за договором про відкриття рахунку у цінних паперах №7004 від 24 червня 2008 року, укладеного Первісним кредитором з боржником Компанією "Клетарі Холдінгз ЛТД".

Враховуючи, що першим відповідачем до цього часу існуюча заборгованість у розмірі 27048,44 грн. не погашена, тобто зобов'язання відповідача за договором про відкриття рахунку у цінних паперах №7004 від 24 червня 2008 року, які були забезпечені заставою, першим відповідачем не виконані, позивач і звернувся до суду з позовом про визнання за позивачем права власності на акції прості іменні Відкритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Йодобром" () у кількості 1435932 шт. в рахунок погашення заборгованості.

Надаючи правову кваліфікацію позовній вимозі, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Статтею 2 Закону України "Про заставу" визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України.

Частиною 1 ст. 20 Закону України "Про заставу" визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Частиною 6 ст. 20 Закону України "Про заставу" встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 20 Закону України "Про заставу" 2654-ХІІ від 02.10.1992 року визначає, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, згідно п. 1.2. договору відступлення права вимоги №02/15 від 20 лютого 2015 року, з моменту його підписання, позивач замість первісного кредитора одержав право визнання за собою права власності на майно (предмет зберігання за основним договором відкриття рахунку у цінних паперах №7004 від 24 червня 2008 року, з подальшою його реалізацією), на підставі договору застави цінних паперів від 24.06.2008 року, укладеного між Первісним кредитором (Заставодержателем) та Боржником (Заставодавцем).

Згідно 2.11. договору застави, передане Заставодержателем право вимоги третій особі за основним договором №7004 від 24 червня 2008 року, є забезпеченим за цим договором застави, умови цього договору розповсюджуються на виконання зобов'язань перед новим кредитором.

Враховуючи, що договором застави встановлено перехід права власності на цінні папери у випадку невиконання зобов'язань заставодавцем за основним договором, а заборгованість відповідача перед новим кредитором так погашена і не була, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на предмет застави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 173, 193, ГК України, ст. ст. 6, 16, 328, 509, 525, 526, 530, 546, 593, 590, 626, 627 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85, 121 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "СК ТЕХНОЕНЕРГОНАЛАДКА - 77" ( 61004, м. Харків, вул. Примакова, буд. 46, ) право власності на акції прості іменні Відкритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Йодобром" () у кількості 1435932 шт.

Повне рішення складено 20.03.2015 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/1499/15