ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015 р. Справа№ 914/237/15

Суддя О.Запотічняк при секретарі М.Драгус розглянула справу

за позовом: Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Радехів", с. Кустин, Радехівський район, Львівська область

про: стягнення 204 849,90 грн.

За участю представників:

Від позивача: Шмаюн Н.В. - представник;

Від відповідача: Богданов О.В.- представник ;

Суть спору: Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України",звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Радехів" про стягнення 271 049,90 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за умовами укладеного між сторонами договору поставки насіння від 25.02.2014р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 312 499,92 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-5-18 від 02.04.2014р. Відповідач повинен був здійснювати оплату за отриману продукцію поетапно, суму 94 000,00 грн - 100% передоплати,суму 218 499,92 грн - до 01.09.2014р. Однак відповідач свої зобов'язання виконав частково оплативши тільки частину отриманого товару в сумі 104 000,00 грн, а тому залишок заборгованості відповідача станом на дату подання позову до суду становив 208 499,92 грн.

За неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань та прострочення оплати отриманого товару, відповідачу нараховано 62 549,98 грн. - штрафу.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 28.01.2015 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 10.02.2015року.

В судових засіданнях 10.02.2015р. та 24.02.2015р. оголошувалась перерва.

23.02.2015р. позивач через канцелярію суду подав заяву про зменшення позовних вимог. Зокрема, зазначив, що відповідач здійснив часткові оплати за поставлену продукцію в сумі 66200,00 грн. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача 142 299,92 грн боргу, 62 549,98 грн - штрафу.

25.02.2015р. відповідач подав відзив на позов, в якому розмір основної заборгованості визнав в сумі 142 299,92 грн. Однак, відповідач просив суд зменшити розмір штрафних санкцій до 22 080,14 грн.

В судове засідання 04.03.2015р. з'явилися представники сторін. Позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості відповідачу погасити заборгованість у повному обсязі. Відповідач через канцелярію суду надав платіжне доручення №162 від 27.02.2015р. про сплату 30000,00 грн боргу. В судовому засіданні 04.03.2015р. оголошувалась перерва до 17.03.2015р. з підстав, викладених у протоколі судового засідання.

В судове засідання 17.03.2015р. з'явилися представники сторін. Відповідач надав суду платіжне доручення №189 від 13.03.2015р. погашення боргу на суму 30000,00 грн.

Спір розглядається судом в межах зменшених позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Між ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України» та ТзОВ «Агро Радехів» укладено договір №5-12 поставки насіння від 25.02.2014р.

Згідно п. 1.1 Договору Постачальник зобов'язується передати у власність покупця насіння сільськогосподарських рослин, а покупець зобов'язується прийняти це насіння та оплатити його вартість відповідно до умов, вказаних у цьому договорі.

Згідно п. 3.1 загальна вартість договору становить 312 499,92 грн. Відповідач повинен був здійснювати оплату за отриману продукцію поетапно, суму 94 000,00 грн - 100% передоплати, суму 218 499,92 грн - до 01.09.2014р, а саме:

-2000,00 грн до 25.05.2014р.,

-2000,00 грн до 25.06.2014р.,

-2000,00 грн до 25.07.2014р.,

-212499,92 грн - до 01.09.2014р.

На виконання умов договору поставки позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 312 499,92 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-5-18 від 02.04.2014р. та довіреністю АР №0104/02 від 01.04.2014р. на отримання від Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" цінностей по рахунку-фактурі №СФ-0095 від 14.03.2014р.

Однак, відповідач свої зобов'язання виконав частково оплативши тільки частину отриманого товару, зокрема, після подання позову до суду позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої заборгованість становила 142 299,92 грн боргу та 62 549,98 грн штрафу. Після подання заяви про зменшення в процесі судового розгляду відповідачем було погашено ще 60 000,00 грн, внаслідок чого основна заборгованість за договором становить 82 299,92 грн. Розмір вказаної заборгованості відповідач визнає.

Відповідно до п. 4.2 Договору за несвоєчасне проведення розрахунків, передбачених у розділі 3 цього Договору, Покупець сплачує постачальнику щтраф у розмірі 30% від всього залишку заборгованості. Як стверджує позивач, станом на 19.01.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем становила 208 499,92 грн. Згідно п. 4.2 Договору позивач нарахував відповідачу штраф в розмірі 62 549,98 грн.

У поданому відзиві відповідач просив суд зменшити розмір штрафу. Зокрема, на думку відповідача, справедливим розміром штрафних санкцій буде розмір інфляційних втрат позивача в сумі 22 080,14 грн.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції") вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим (Постанова Вищого господарського суду України від 27.03.2014, № 912/1484/13). Посилання відповідача на зміну керівника підприємства не заслуговують на увагу суду як на підставу зменшення штрафу так як даний факт не є винятковою обставиною. Також не можуть братися до уваги судом пояснення відповідача, що справедливим розміром штрафних санкцій буде розмір інфляційних втрат позивача в сумі 22 080,14 грн., адже згідно п. 4.2 у договорі сторони погодили саме виплату постачальникові штрафу у розмірі 30% від залишку заборгованості за несвоєчасне проведення розрахунків, а не інфляційні втрати.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що штраф підлягає до стягнення у повному розмірі в сумі 62 549,98 грн.

Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 1-1 ст 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Враховуючи, що після подання позивачем заяви про зменшення позовних вимог відповідачем було сплачено 60 000,00 грн боргу, в цій частині провадження слід припинити.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково в сумі 82 299,92 грн боргу та 62549,98 грн - штрафу.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ч.1ст. 49 ГПК України суд покладає на винну сторону відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 4097,00 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до п. 5.2. Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається:- в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом).

Враховуючи, що позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог судовий збір в розмірі 1324,00 грн, сплачений згідно платіжного доручення №100 від 21.01.2015р. слід повернути Державному підприємству "Державний резервний насіннєвий фонд України" з Державного бюджету України.

Керуючись 526, 530, 612 ЦК України, ст.193 ГК України, ст. ст.28, 33 ,43, 44, 48, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів» (80242, Львівська область, Радехівський район, с. Кустин, вул.. Данилюка, 1А, ) на користь Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" (03038, м. Київ, вул. Ямська, 32, ) 82 299,92 грн боргу, 62549,98 грн - штрафу, 4097,00 грн - судового збору.

3. В частині позовних вимог Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів» 60 000,00 грн - провадження у справі припинити.

4. Повернути Державному підприємству "Державний резервний насіннєвий фонд України" (03038, м. Київ, вул. Ямська, 32, ) з Державного бюджету України 1324,00 грн судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №100 від 21.01.2015р.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

6. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.03.2015р.

Суддя Запотічняк О.Д.