ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2015 р.Справа № 922/931/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ", м.Київ в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни, м. Київ
до Спільного україно-російсько-англійське товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАВСАНТ", с. Рафайлівка
простягнення 15351575,03 грн.
за участю представників:

позивача - Кожанов О.О., довіреність № 10/12-02 від 22.01.15 р.,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "БАНК ФОРУМ" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Спільного українсько-російсько-англійського товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАВСАНТ" заборгованість за кредитним договором №1-0002/13/22-KL від 30.08.13р. в сумі 15351575,03 грн., з яких: 12000000,00 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 2006137,01 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, 1345438,02 грн. - сума пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 19.02.15р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

11.03.15р. представник позивача надав супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 11.03.15р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 11.03.15р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено шляхом оприлюднення ухвали про порушення провадження по справі від 19.02.15р. на сайті Судова влада України в розділі "Новини та події суду".

Згідно ч. З ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного Вищого спеціалізованого суду. У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Пунктом 4 Інформаційного листа Вищого Господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" передбачено, що у разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно із Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Згідно п. 5 Інформаційного листа Вищого Господарського суду України від 12.09.2014 № 01- 06/1290/14 У випадках, про які йдеться в пунктах 3 і 4 даного листа, судовий збір за подання позовних заяв та інших звернень, сплачений при їх поданні до господарських судів, які розташовані в районі проведення АТО, повторно не сплачується і не стягується.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ГПК України справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до розпорядження Вищого господарського суду України № 28-р від 02.09.2014, у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя господарськими судами Донецької і Луганської областей, Донецьким апеляційним господарським судом у районі проведення антитерористичної операції, на підставі подання Державної судової адміністрації України від 26.08.2014 № 8-4166/14 та від 29.08.2014 № 8-4211/14, керуючись статтею 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", статтею 34 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено, що розгляд господарських справ, підсудним господарським судам, розташованим в районі антитерористичної операції, здійснюються такими судами: господарських справ, підсудних господарському суду Луганської області - господарським судом Харківської області.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами у порядку, передбаченому ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

30 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "БАНК ФОРУМ" (далі за текстом - Банк, Позивач) та Спільним українсько-російсько-англійським товариством з обмеженою відповідальністю "СЛАВСАНТ" (далі - Позичальник, Відповідач) укладено кредитний договір №1-0002/13/22-КL (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Банк, на умовах, визначених Кредитним договором, відкриває відновлювапьну кредитну лінію, в рамках якої надає Позичальнику кредитні кошти (надалі - Кредит) окремими частинами (надалі - Вибірки), на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної Кредитним договором (п. 1.2.) граничної суми коштів (надалі - Кредитний Ліміт), а Позичальник зобов'язується вчасно погашати Банку заборгованість за Кредитом, а також сплачувати на користь Банка проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених Кредитним договором.

Умовами пункту 1.2. Кредитного договору визначено, що протягом всього періоду дії Кредитного договору максимальна заборгованість Позичальника не може перевищувати Кредитний Ліміт в сумі 37 500 000,00 грн.

Згідно п. 1.2.1 Кредитного договору сторони визначили, що в будь-який момент дії Кредитного договору загальна сума виданих та непогашених Вибірок за цим Кредитним договором, а також виданих та непогашених Вибірок за Кредитним договором №1-0003/13/22- КLR від 30.08.2013р., що укладений між Позичальником та Банком, не може перевищувати 37500000,00грн.

За змістом п. 1.4 Кредитного договору, кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання Кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за Кредитом, встановлюється 29.08.2014р.

Порядок надання Кредиту визначено п.2.3.1 Кредитного договору, у відповідності до якого, Кредит надається шляхом перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку, в сумі, що буде зазначена в Заявці на отримання Вибірки.

Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, днем (моментом) надання Вибірки вважається день перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, в сумі, що буде зазначена в заявці на отримання Вибірки.

Положеннями пункту 3.1. Кредитного договору визначено, що за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку проценти, що нараховуються на суму фактичної заборгованості Позичальника за Кредитом за фактичний строк існування заборгованості за Кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.3. Кредитного договору. При розрахунку процентів враховується день надання Кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за Кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2. Кредитного договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів.

Згідно з п. 3.2 Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії Кредитного договору в розмірі 19,5% річних.

Додатковим договором №1 від 08.11.2013р. до Кредитного договору сторони виклали п.1.2, п.1.5., перший абзац п.2.1.2, перший абзац п.2.1.3, п.3.2, п.5.2.11, в новій редакції, а саме: уточнили межи загальної суму Вибірок за Кредитним договором з урахуванням інших кредитних договорів укладених між сторонами; встановили графік зменшення Кредитного ліміту: з 08.11.2013р. по 21.11.2013р. - 37500000,0грн., з 19.11.2013р. по 29.08.2014р. - 10000000,00грн.; уточнили перелік забезпечення за кредитним договором; уточнили строки протягом якого надаються Вибірки за видами цільового використання; встановили нову фіксовану процентну ставку в розмірі 17,75% річних; уточнили обов'язки Позичальника щодо необхідності укладення договорів забезпечення.

Додатковим договором №2 від 09.12.2013р. до Кредитного договору, сторони встановили нову фіксовану процентну ставку в розмірі 17,0% річних.

Додатковим договором №3 від 27.12.2013р. до Кредитного договору, сторони виклали п.1.2 в новій редакції та доповнили п.3.2 підпунктом 3.2.1, а саме: зменшили Кредитний Ліміт до суми 12 000 000,00 грн., визначили умови у випадку настання яких розмір фіксованої процентної ставки збільшується до 19% річних.

Додатковим договором №4 від 22.01.2014р. до Кредитного договору, сторони виключили п.п. 1.5.4 та п.п.1.5.7 з Кредитного договору та виклали п.п.3.1.2 в новій редакції, а саме: уточнили умови у випадку настання яких розмір фіксованої процентної ставки збільшується до 19% річних.

Додатковим договором №5 від 06.02.2014р. до Кредитного договору, сторони виключили п.п. 1.5.2 з Кредитного договору та виклали п.п. 1.2.2.1. в новій редакції, а саме: уточнили межи загальної суму Вибірок за Кредитним договором з урахуванням інших кредитних договорів укладених між сторонами.

На виконання вимог чинного законодавства України та викладених умов Кредитного договору Позивач надавав Відповідачу кредитні кошти згідно з його заявками, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами (копії заявок та меморіальних ордерів додаються).

Таким чином, Позивач виконав умови Кредитного договору щодо надання кредитних коштів.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Погашення заборгованості, як це передбачено п.2.3.4 Кредитного договору, здійснюється за кожною наданою Вибіркою в дату, зазначену в акцептовані Банком заявці, в межах 365 календарних днів, але в будь-якому випадку погашення має відбутися не пізніше кінцевого терміну кредиту, як він визначений згідно п. 1.4 Кредитного договору.

Пунктом 4.3. Кредитного договору передбачено, що погашення вимог Банку за Кредитним договором, незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником у відповідному розрахунковому документі, здійснюється в наступній черговості: прострочені проценти, прострочені комісії, прострочена заборгованість за Кредитом, строкові проценти, строкові комісії, строкова заборгованість за Кредитом, неустойка (штраф, пеня).

Згідно п.2.7 Кредитного договору, у разі непогашення заборгованості за відповідною Вибіркою, фактична сума заборгованості за такою Вибіркою вважається простроченою та переноситься на відповідний рахунок обліку простроченої кредитної заборгованості.

Проте Позичальник не виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, а саме не сплачуються проценти за користування кредиту з березня 2014 року та не здійснено погашення заборгованості по Кредитному договору до 29 серпня 2014р.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт господарювання (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язків.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пенею відповідно до ч. З ст. 549 Цивільного кодексу України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.2 ст. 8 Кредитного договору, за несвоєчасне погашення заборгованості за Кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за Кредитним договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до цього Договору.

В зв'язку з порушенням умов Кредитного договору та несплатою процентів за користування кредитними коштами, Позивач направив Позичальнику вимогу №1208/3.2 від 15.04.2014р. про виконання зобов'язань, яка була залишена без виконання.

В наслідок невиконання Відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором станом на 14 січня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 15351575, 03 грн., яка складається з:

12000000,00 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 2006137,01 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 1345438,02 грн. - сума пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 15351575,03 грн. заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 12000000,00 грн. простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів; 2006137,01 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами; 1345438,02 грн. суму пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами, - правомірними та обґрунтованими, такими, що не спростовані відповідачем, тому підлягаючими задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 526, 549, 551, 610, 611, 612, 629, 1054 Цивільного кодексу України; ст.ст. 193, 230 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути зі Спільного українсько-російсько-англійського товариства 3 обмеженою відповідальністю "СЛАВСАНТ" (94682, Луганська обл., Антрацитівський район, с. Рафайлівка, вул. Шевченко, 8; ідентифікаційний код 14338180) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7; ідентифікаційний код 21574573) прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 12000000,00 грн.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 2006137,01 грн.; суму пені в розмірі 1345438,02 грн. за простроченим кредитом та процентами; витрати по сплаті судового збору в сумі 73080,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.03.2015 р.

Суддя Л.В. Шарко