ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р. Справа № 911/5484/14

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фермерського господарства «Мрія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Норвік Україна»

про усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками

Представники:

від позивача: Храпаль М.В., Кононов В.В.

від відповідача: Мартиненко А.В.

суть спору:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Норвік Україна» усунути перешкоди в користуванні Фермерському господарству «Мрія» земельними ділянками шляхом звільнення самостійно зайнятих земельних ділянок загальною площею 10,335 га, а саме, частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельних ділянок з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а також зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Норвік Україна» привести земельні ділянки загальною площею 10,335 га, а саме, частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач протиправно перебуває на земельних ділянках позивача та проводить на них незаконну власну господарську діяльність.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.12.2014 порушено провадження у даній справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 22.01.2015.

21.01.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшли заява б/н від 21.01.2014 (вх. № 1233/15 від 21.01.2015) про долучення документів до матеріалів справи, клопотання б/н від 21.01.2014 (вх. № 1234/15 від 21.01.2015) про залучення до справи додаткових доказів, заява б/н від 21.01.2014 (вх. № 1235/15 від 21.01.2015) про долучення документів до матеріалів справи та заява б/н від 21.01.2014 (вх. № 1236/15 від 21.01.2015) про відсутність аналогічного спору.

До господарського суду Київської області від відповідача надійшли клопотання б/н від 21.01.2015 (вх. № 1256/15 від 21.01.2015) про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та клопотання б/н від 21.01.2015 (вх. № 1255/15 від 21.01.2015) про відкладення розгляду справи у зв'язку з неотриманням ним позовної заяви та необхідністю ознайомитися з матеріалами справи.

Отже, за клопотанням відповідача у даній справі здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.01.2015 розгляд справи відкладено на 12.02.2015 у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представника відповідача, невиконанням ним вимог суду та необхідністю витребування нових доказів по справі.

12.02.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про витребування доказів б/н від 12.02.2015 (вх. № 3393/15 від 12.02.2015), у якій він, посилаючись на те, що позивачем не надано до суду оригіналу акту обстеження земельної ділянки № 04-19/23 від 08.05.2014, просить суд витребувати у позивача оригінали всіх доданих до позовної заяви документів для огляду, докази направлення/вручення відповідачу акту обстеження земельної ділянки № 04-19/23 від 08.05.2014, а також докази на підтвердження того, що протягом дії договору доручення ТОВ «Норвік Україна» неодноразово грубо порушувало умови договору, права довірителя та законодавство України.

Суд, дослідивши вищезазначену заяву, дійшов висновку про відмову у її задоволенні, оскільки вона є необґрунтованою та не відповідає вимогам ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, відповідачем не зазначено підстав, з яких випливає, що позивач має оригінал акту обстеження земельної ділянки № 04-19/23 від 08.05.2014. Крім того, вказані відповідачем докази витребовувалися ухвалою суду від 23.12.2014, оригінали доданих до позовної заяви документів були оглянуті у судовому засіданні 22.01.2015.

До господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява б/н від 12.02.2014 (вх. № 3392/15 від 12.02.2015) про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з необхідністю часу для підготовки документів на виконання вимог ухвал суду.

12.02.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшли заява б/н від 11.02.2015 та б/н від 12.02.2015 (вх. № 3338/15 від 12.02.2015 та вх. № 3339/15 від 12.02.2015) про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 12.02.2015 судом, в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 05.03.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.02.2015, за клопотанням представника позивача, продовжено строк вирішення спору у справі № 911/5484/14 на п'ятнадцять днів.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення по справі б/н від 04.03.2015 (вх. № 5041/15 від 05.03.2015) та клопотання б/н від 05.03.2015 (вх. № 5125/15 від 05.03.2015) про залучення до справи додаткових доказів.

05.03.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 05.03.2015 (вх. № 5151/15 від 05.03.2015), у якому останній заперечує проти задоволення позову.

До господарського суду Київської області від відповідача надійшли наступні клопотання про зупинення провадження у справі:

- клопотання б/н від 12.02.2015 (вх. № 5152/15 від 05.03.2015) про зупинення провадження у даній справі до вирішення Святошинським районним судом м. Києва пов'язаної справи за позовом ТОВ «Зелена Аквахвиля» про визнання незаконним та скасування розпорядження Києво-Святошинської районної ради Київської області, визнання недійсним та скасування державного акта на право постійного користування;

- клопотання б/н від 12.02.2015 (вх. № 5153/15 від 05.03.2015) про зупинення провадження у даній справі до вирішення Києво-Святошинським районним судом Київської області пов'язаної справи № 369/13110/14 за позовом Фермерського господарства «Нива» до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення;

- клопотання б/н від 05.03.2015 (вх. № 5154/15 від 05.03.2015) про зупинення провадження у даній справі до вирішення Окружним адміністративним судом м. Києва пов'язаної справи за позовом ТОВ «Норвік Україна» до Державної інспекції сільського господарства в Київській області, Державного інспектора сільського господарства в Київській області - головного спеціаліста відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель Держсільгоспінспекції в Київській області Борецького Олександра Петровича про визнання дій протиправними та скасування акту обстеження земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Проте, відповідачем не подано належних доказів, які підтверджують викладені у вищезазначених клопотаннях обставини, зокрема ухвал Святошинського районного суду м. Києва, Києво-Святошинського районного суду Київської області та Окружного адміністративного суду м. Києва про відкриття провадження відповідної справи, а також необґрунтовано неможливості розгляду даної справи до вирішення вказаних ним позовів.

За таких обставин, суд відмовив відповідачу у задоволенні клопотань б/н від 12.02.2015, б/н від 05.03.2015 (вх. № 5152/15 від 05.03.2015, вх. № 5153/15 від 05.03.2015 та вх. № 5154/15 від 05.03.2015) про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 05.03.2015 представником відповідача заявлено усні клопотання про відкладення розгляду справи задля витребування у позивача оригіналу акту обстеження та здійснення адвокатського запиту для отримання певної інформації, які судом відхилено у зв'язку з тим, що вони є необґрунтованими та вказані представником відповідача обставини не є підставою для відкладення розгляду справи.

Присутні у судовому засіданні 05.03.2015 представники позивачів надали суду документи по справі (вх. № 5155/15 від 05.03.2015), підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні 05.03.2015 заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 05.03.2015, відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Позивач, посилаючись на те, що відповідач неправомірно використовує самовільно зайняті земельні ділянки, які перебувають в користуванні Фермерського господарства «Мрія», що підтверджується матеріалами перевірки Державної інспекції сільського господарства в Київській обставі, звернувся з даним позовом до суду про зобов'язання відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачу земельними ділянками шляхом звільнення самостійно зайнятих земельних ділянок загальною площею 10,335 га, а саме, частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельних ділянок з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а також зобов'язання відповідача привести земельні ділянки загальною площею 10,335 га, а саме, частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт.

Відповідач, в свою чергу, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на наступне: позивачем не доведено його права на звернення з позовними вимогами від імені осіб, яким на праві приватної власності належать земельні ділянки, які раніше перебували на праві постійного користування у Фермерського господарства «Мрія», оскільки дані земельні ділянки не були передані до Фермерського господарства «Мрія», так як даний факт не був відображений в статуті фермерського господарства, а зміни установчих документів не були зареєстровані; акт обстеження земельної ділянки, який був наданий позивачем в обґрунтування порушення його прав, є неналежним доказом в даній справі, оскільки складений всупереч вимогам законодавства; позивачем не надано документи, що підтверджують факт вчинення таких правопорушень як самовільне зайняття земельної ділянки та/або самочинне будівництво; позивачем поза предметом позовної заяви було порушено питання про виконання договірних зобов'язань, однак не виконано процесуальні вимоги законодавства щодо зміни предмету позову.

Оцінюючи подані сторонами докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 16.02.1999 Фермерському господарству «Мрія» в особі голови Ніколаєвої Світлани Дмитрівни для ведення селянського фермерського господарства рішенням Києво-Святошинської районної ради народних депутатів Київської області було надано у постійне користування земельну ділянку площею 50 га, на підставі чого видано Державний акт на право постійного користування землею ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 2019 від 18.03.2010 «Про передачу у власність земельних ділянок 5-ти громадянам України - членам Фермерського господарства «Мрія» для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Горенської сільської ради» вирішено: припинити право постійного користування Фермерського господарства «Мрія» в адміністративних межах Горенської сільської ради на земельну ділянку загальною площею 22,4117,05 га, що перебувала в постійному користуванні Фермерського господарства «Мрія»; передати земельні ділянки загальною площею 22,4117 га безоплатно у власність 5-ти громадянам України - членам Фермерського господарства «Мрія» для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району; виготовити державні акти 5-ти громадянам України - членам Фермерського господарства «Мрія», на право власності на землю для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Горенської сільської ради.

На підставі вищезазначеного розпорядження, членами Фермерського господарства «Мрія» було отримано у власність земельні ділянки для ведення фермерського господарства, зокрема, Ніколаєвою Світланою Дмитрівною отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,9211 га Серія ЯЛ № 123146 від 15.06.2010, Ананьєвою (Храпаль) Маріанною Вікторівною отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,3659 га Серія ЯЛ № 123145 від 15.06.2010, Ніколаєвим Віктором Васильовичем отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,1150 га Серія ЯЛ № 123144 від 15.06.2010.

В свою чергу, до Державного акту на право постійного користування землею ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001 було внесено зміни, а саме в розділ «Зміни в землекористуванні» внесено запис про розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 2019 від 18.03.2010.

Судом встановлено, що Державний акт на право постійного користування землею ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001, розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 2019 від 18.03.2010 «Про передачу у власність земельних ділянок 5-ти громадянам України - членам Фермерського господарства «Мрія» для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Горенської сільської ради», а також державні акти на право власності на земельні ділянки, які були видані на підставі вказаного розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 2019 від 18.03.2010 оскаржувалися у судовому порядку. Так, судовими рішеннями у справі № 910/6076/14 у задоволені позовних вимог про визнання незаконним та скасування вищезазначених актів відмовлено, а тому на день розгляду даного спору вони є чинними.

Відповідно до наявних у матеріалах справи витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку:

- земельна ділянка з кадастровим номером :03:008:5007, розташована в Київській області, Києво-Святошинського район, Горенська сільська рада, площею 25,5422 га, перебуває на праві постійного користування у Фермерського господарства «Мрія» в особі голови Ніколаєвої Світлани Дмитрівни згідно Державного акту ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001;

- земельна ділянка з кадастровим номером :03:008:0075, розташована в Київській області, Києво-Святошинського район, Горенська сільська рада, площею 0,9211 га, перебуває на праві власності у Ніколаєвої Світлани Дмитрівни згідно Державного акту Серія ЯЛ № 123146 від 15.06.2010;

- земельна ділянка з кадастровим номером :03:008:0076, розташована в Київській області, Києво-Святошинського район, Горенська сільська рада, площею 4,3659, перебуває на праві власності у Ананьєвої (Храпаль) Маріанни Вікторівни згідно Державного акту Серія ЯЛ № 123145 від 15.06.2010;

- земельна ділянка з кадастровим номером :03:008:007, розташована в Київській області, Києво-Святошинського район, Горенська сільська рада, площею 2,1150 га, перебуває на праві власності у Ніколаєва Віктора Васильовича згідно Державного акту Серія ЯЛ № 123144 від 15.06.2010.

Згідно статуту Фермерського господарства «Мрія» вищезазначені особи, які набули земельні ділянки на праві власності для ведення фермерського господарства є членами Фермерського господарства «Мрія».

Пунктом 6.1 статуту Фермерського господарства «Мрія» передбачено, що господарство здійснює свою діяльність на земельній ділянці, наданій голові господарства згідно з Державним актом на право постійного користування землею ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001, а відповідно до п. 6.2 статуту - землі господарства можуть складатися із земельних ділянок, що належать голові господарства, іншим членам господарства на праві приватної власності або оренди.

Відповідно до положень ст. 31 Земельного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про фермерське господарство» правовий статус земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності, визначено як таких, що входять до складу земель фермерського господарства.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фермерське господарство» права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вбачається, що до земельних ділянок, що перебувають у користуванні позивача належать земельна ділянка з кадастровим номером :03:008:5007, площею 25,5422 га, згідно Державного акту ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001, а також земельні ділянки, які належать згідно Державних актів на право власності його членам загальною площею 7,4020 га з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За таких обставин, суд вважає, що позивач як користувач земельних ділянок має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, а тому твердження відповідача про недоведеність позивачем його права на звернення з позовними вимогами від імені осіб, яким на праві приватної власності належать земельні ділянки, які раніше перебували на праві постійного користування у Фермерського господарства «Мрія», спростовуються вищезазначеним.

Крім того, суд зазначає, що посилання відповідача на те, що земельні ділянки, які належать на праві власності членам Фермерського господарства «Мрія» не були передані до Фермерського господарства «Мрія», оскільки даний факт не був відображений в статуті фермерського господарства та такі зміни установчих документів не були зареєстровані, не може свідчити про відсутність у позивача права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, передбаченого ст. 12 Закону України «Про фермерське господарство».

З матеріалів справи вбачається, що 21.03.2011 між Фермерським господарством «Мрія» (довіритель - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Норвік Україна» (повірений - відповідач) було укладено договір доручення № 21/03-1Д, відповідно до якого позивач доручив, а відповідач зобов'язався від імені позивача вчинити комплекс необхідних правочинів для облаштування на належній позивачу земельній ділянці зони зеленого відпочинку, а саме: пляжу із повним комплексом зручностей та комунікацій.

Відповідно до п. 2.2 договору доручення в редакції додаткової угоди № 2 від 30.12.2011 договір укладено строком до 31.12.2013.

Статтею 1001 Цивільного кодексу України передбачено, що договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Таким чином, припинення договору має наслідком припинення існування прав і обов'язків його учасників та умов, які складають зміст договору.

Суд звертає увагу, що строк дії договору доручення № 21/03-1Д від 21.03.2011 закінчився 31.12.2013, а тому визначені вказаним договором права та обов'язки сторін припинилися.

Відповідно до матеріалів справи будь-які договірні відносини між позивачем та відповідачем відсутні, жодних інших договорів, окрім договору доручення № 21/03-1Д від 21.03.2011, до суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність договірних відносин між сторонами, які б стосувалися предмету спору у даній справі, а тому посилання сторін на неналежне виконання договору доручення № 21/03-1Д від 21.03.2011 не відповідають обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2014 Державною інспекцією сільського господарства в Київській області було видано наказ № 213 та направлення № 163 про проведення у строк з 23.04.2014 по 08.05.2014 позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні відповідачем земельної ділянки, яка розташована в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та належить позивачу на праві користування.

З направлення № 163 від 15.04.2014 на проведення позапланової перевірки вбачається, що його копію було отримано 24.04.2014 виконавчим директором відповідача Коробовим В.В.

30.04.2014 Державною інспекцією сільського господарства в Київській області було вручено виконавчому директору відповідача Коробовому В.В. клопотання № 04-21/450 від 29.04.2014 про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного контролю за використання та охоронною земель відповідно до вказаного переліку.

У відповідь на вищезазначене клопотання № 04-21/450 від 29.04.2014 Державної інспекції сільського господарства в Київській області відповідач надав останній лист вих. № 26/05-14 від 07.05.2014, у якому повідомив, що запитувані документи можуть бути надані лише за ухвалою суду.

В подальшому, Державною інспекцією сільського господарства в Київській області було направлено відповідачу повідомлення № 04-22/50 від 30.04.2014 про виклик для надання пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства, яким запропоновано йому прибути на 10 год. 08.05.2014 для надання пояснень у зв'язку з проведенням позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства відповідно до наказу № 213 від 15.04.2014 на підставі листа-згоди Державної інспекції сільського господарства в Київській області № 1891/6-4/2-14 від 04.04.2014 за заявою голови Фермерського господарства «Мрія» Ніколаєвої С.Д.

08.05.2014 Державною інспекцією сільського господарства в Київській області було проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться у Київській області, Києво-Святошинському районі, в адміністративних межах Горенської сільської ради, про що складено акт № 04-19/23.

В результаті обстеження земельної ділянки встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку площею 10,335 га в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Вказана земельна ділянка огороджена залізобетонним парканом та має двоє металевих воріт для входу/виходу. Документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності чи права постійного користування або права оренди земельної ділянки керівником або вповноваженими/довіреними особами відповідача не надано, що є порушенням п. «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України. З виїздом на земельну ділянку, яка знаходиться в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району, з представником відповідача виконавчим директором Коробовим В'ячеславом Володимировичем, перевіркою було встановлено, що на вказаній земельній ділянці розміщені: прохідна з вертушкою, будівля Міні-Бар, дерев'яний майданчик біля літнього кафе, навіс над печами (хліб-лаваш), літнє кафе (навіс, кухня, бар), роздягальня з душовим піддоном № 1, будівля Бікіні-Бар (заготовочна, бойлерна, кухня, бар, обідня зала), навіс-шезлонг (6 шт.), роздягальня з душовим піддоном № 2, громадський туалет на 5 місць, металевий склад, огорожа металева з воротами, зовнішнє освітлення, дерев'яні доріжки, стійки під парасольки (165 шт.), вигрібні ями (4 шт.), мобільні будиночки (5 шт.), майданчик для стоянки автомобілів з в'їздом до центрального входу.

14.05.2014 Державною інспекцією сільського господарства в Київській області було видано припис № П22/79 щодо усунення виявлених в ході перевірки порушення земельного законодавства до 30.05.2014.

Відповідно до матеріалів справи, акт перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 66/79 від 08.05.2014, акт обстеження земельної ділянки № 04-19/23 від 08.05.2014 та припис № П22/79 від 14.05.2014 про усунення виявлених порушень земельного законодавства, Державною інспекцією сільського господарства в Київській області було направлено на юридичну адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте вказаний лист повернуто з відміткою - неправильно зазначено, відсутня адреса одержувача.

У зв'язку з тим, що відповідач ухилявся від притягнення до адміністративної відповідальності та усунення порушень земельного законодавства, Державна інспекція сільського господарства в Київській області звернулася до Головного управління МВС України в м. Києві, Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області та прокуратури Київської області з листами № 14-09/3439 від 29.05.2014 та № 04-12/45 від 29.05.2014 про вжиття заходів відповідного реагування.

Таким чином, за результатами проведеної позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні відповідачем земельної ділянки, яка розташована в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, відповідно до наявних у справі матеріалів вказаної перевірки Державною інспекцією сільського господарства в Київській області встановлено, що відповідач самовільно займає земельні ділянки площею 10,335 га (кадастровий номер :03:008:5007 - 25,5422 га, кадастровий номер :03:008:0075 - площею 0,9211 га, кадастровий номер :03:008:0076 - площею 4,3659 га, кадастровий номер :03:008:0077 - площею 2,115 га), що є порушенням статей 125, 126, п. «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно з ст. 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Законом, яким передбачені правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, є Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» серед основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Порядком планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 132 від 25.02.2013 (надалі - Порядок), передбачено, що державний нагляд (контроль) з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства здійснюється Державною інспекцією сільського господарства України та її територіальними органами (далі - інспекційні органи) відповідно до статей 152 та 188 Земельного кодексу України, статей 5, 6, 9, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», статей 181 та 19 Закону України «Про охорону земель», пунктів 4, 5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 за № 459, пунктів 4, 6 Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.12.2011 за № 770, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2012 за № 34/20347.

Цей Порядок визначає процедуру планування та здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, визначає організаційні заходи, які необхідно здійснити перед початком проведення перевірок, загальні вимоги до їх здійснення, а також вимоги до оформлення матеріалів за результатами проведених перевірок (а. 1.2 Порядку).

Крім того, на відносини, пов'язані із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності поширюється дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до п. 1.3 Порядку інспекційні органи здійснюють планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю).

Згідно з п. 1.4 Порядку планові та позапланові заходи здійснюються шляхом проведення перевірок, обстежень земельних ділянок.

Пунктами 4.1, 4.2 Порядку передбачено, що для здійснення планового чи позапланового заходу інспекційний орган видає наказ, який підписує керівник інспекційного органу чи посадова особа, що виконує його обов'язки. Наказ має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися відповідний захід, та предмет перевірки. На підставі наказу інспекційний орган оформляє направлення на проведення планової/позапланової перевірки, яке підписується керівником чи заступником керівника інспекційного органу та засвідчується печаткою інспекційного органу.

Аналогічні правові положення викладені у частинах 1 та 2 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до п. 5.1 Порядку та ч. 5 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державні інспектори, які беруть участь у здійсненні відповідних заходів, зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання чи уповноваженій ним особі або фізичній особі - підприємцю чи її представнику направлення на проведення планової/позапланової перевірки та службові посвідчення, що засвідчують їх особи, і надати їм копію направлення на проведення планової/позапланової перевірки, яка вручається вищезазначеним особам під підпис.

Пунктом 5.9 Порядку визначено необхідність проведення інспекційними органами під час проведення планових та позапланових заходів обстеження земельних ділянок, які використовуються суб'єктами господарювання, що перевіряються.

Згідно з п. 6.6 Порядку за результатами проведення обстеження земельних ділянок державні інспектори складають акт обстеження земельної ділянки, форма якого наведена у додатку 4 до цього Порядку.

Крім того, частиною 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт та зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Таким чином, з вищезазначених норм законодавства, вбачається, що Державна інспекція сільського господарства в Київській області при проведенні позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства діяла в межах повноважень, визначених законом.

Так, як вже зазначалося, Державною інспекцією сільського господарства в Київській області: за заявою голови Фермерського господарства «Мрія» Ніколаєвої С.Д. на підставі листа-згоди Державної інспекції сільського господарства в Київській області № 1891/6-4/2-14 від 04.04.2014 відповідно до наказу № 213 від 15.04.2014 було оформлено направлення № 163 від 15.04.2014 на проведення позапланової перевірки, копію якого було отримано представником відповідача; крім того, представнику відповідача було вручено клопотання № 04-21/450 від 29.04.2014 про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного контролю за використання та охоронною земель, на яке він відповів листом лист вих. № 26/05-14 від 07.05.2014; в подальшому відповідачу було направлено повідомлення № 04-22/50 від 30.04.2014 про виклик для надання пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства; 08.05.2014 було проведено обстеження земельної ділянки за участю представника відповідача, про що зазначено в акті № 04-19/23 від 08.05.2014; акт перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 66/79 від 08.05.2014, акт обстеження земельної ділянки № 04-19/23 від 08.05.2014 та припис № П22/79 від 14.05.2014 про усунення виявлених порушень земельного законодавства Державною інспекцією сільського господарства в Київській області було направлено на юридичну адресу відповідача.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на те, що йому не було відомо про проведення Державною інспекцією сільського господарства в Київській області перевірки дотримання ним вимог земельного законодавства, а акт обстеження земельної ділянки є неналежним доказом в даній справі, оскільки складений всупереч вимогам законодавства спростовується матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем матеріали перевірки, здійсненої Державною інспекцією сільського господарства в Київській області щодо дотримання відповідачем вимог земельного законодавства є належними доказами, що підтверджують факт вчинення таких правопорушень як самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно з ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Статтями 123 та 124 Земельного кодексу України визначено умови надання земельних ділянок у користування.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено судом, будь-які договірні відносини між позивачем та відповідачем щодо користування земельною ділянкою загальною площею 10,335 га відсутні, рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) на користь відповідача не приймалося.

Щодо посилання відповідача на рішення виконавчого комітету Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 17/1, № 17/2, № 17/3, № 17/4, № 17/5 та № 17/6 від 18.04.2013 «Про розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності ТОВ «Норвік Україна», якими погоджено відповідачу розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в селі Горенка по вул. Радгоспна б/н (на території Фермерського господарства «Мрія»)на 5 років з дати оформлення паспорта прив'язки тимчасової споруди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 за № 244, згідно пунктів 2.1 - 2.3 якого підставою для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є паспорт прив'язки тимчасової споруди.

Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки Відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 11 від 28.01.2015 відділом містобудування та архітектури паспорти прив'язки тимчасових споруд в с. Горенка по вул. Радгоспна ТОВ «Норвік Україна» не видавалися.

Крім того, згідно з п. 2.30 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, ордер або інші дозвільні документи на право торгівлі не належать до документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою. Суб'єкти господарської діяльності, яким видано відповідні дозвільні документи, вправі вимагати оформлення їх права користування земельною ділянкою у загальному порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» передбачено, що ордер та інші дозвільні документи на право торгівлі надають суб'єкту господарювання право на здійснення підприємницької діяльності, зокрема, на відповідній території, земельній ділянці або у приміщенні. При цьому такий документ не надає права на відповідну земельну ділянку як частину земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування та з визначеними щодо неї правами в розумінні ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України. Отже, розміщення малої архітектурної форми для здійснення підприємницької діяльності за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій вона розміщена, може свідчити про самовільне зайняттям земельної ділянки і тягнути за собою наслідки, визначені ст. 212 Земельного кодексу України.

З наведеного вбачається, що особа, якій надано дозвільні документи на розміщення об'єкту торгової точки (тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності) у будь-якому випадку повинна узгодити розміщення тимчасової споруди з власником земельної ділянки, а тому наявність рішення органу місцевого самоврядування про розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності або паспорта прив'язки тимчасової споруд не надає відповідачу право використовувати спірну земельну ділянку без відповідних правовстановлюючих документів.

Таким чином, зазначені відповідачем рішення органу місцевого самоврядування про розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності в селі Горенка по вул. Радгоспна б/н (на території Фермерського господарства «Мрія») не є належним та допустимим доказом на підтвердження права користування земельною ділянкою загальною площею 10,335 га, що розташована в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

За таких обставин, оскільки відповідач фактично використовує земельні ділянки загальною площею 10,335 га в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області для здійснення своєї господарської діяльності без відповідних правових підстав, визначених положеннями статей 116, 125, 126 Земельного кодексу України, суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка є самовільно зайнятою і, в силу приписів ст. 212 Земельного кодексу України, підлягає поверненню її користувачу - Фермерському господарству «Мрія».

Статтею 212 Земельного кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

З огляду на вищезазначене, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та вважає за необхідне зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем земельними ділянками шляхом звільнення самостійно зайнятих земельних ділянок загальною площею 10,335 га, а саме, частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельних ділянок з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а також зобов'язати відповідача привести земельні ділянки загальною площею 10,335 га, а саме, частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт.

Керуючись статтями 32-34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Фермерського господарства «Мрія» задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Норвік Україна» (01135, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 97, ідентифікаційний код - 33996450) усунути перешкоди в користуванні Фермерському господарству «Мрія» (08105, Київська область, Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Кільцева, будинок 17-А, ідентифікаційний код - 20591954) земельними ділянками шляхом звільнення самостійно зайнятих земельних ділянок загальною площею 10,335 га, а саме, частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельних ділянок з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Норвік Україна» (01135, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 97, ідентифікаційний код - 33996450) привести земельні ділянки загальною площею 10,335 га, а саме, частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Норвік Україна» (01135, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 97, ідентифікаційний код - 33996450) на користь Фермерському господарству «Мрія» (08105, Київська область, Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Кільцева, будинок 17-А, ідентифікаційний код - 20591954) 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп. судового збору.

5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено: 12.03.2015.

Суддя Т.В. Лутак