РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015Справа №910/13120/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 2"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Давіа"

Про стягнення 24 838,36 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Шишова Ю.С. - представник

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рада 2" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Давіа" про стягнення 24 838,36 грн.

Ухвалою суду від 01.07.2014 порушено провадження по справі № 910/13120/14 та призначено розгляд справи на 29.07.2014.

В судове засідання 29.07.2014 представник позивача з'явився, просив задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання 29.07.2014 представник відповідача не з'явився, заяв та клопотань до суду не направив.

Ухвалою від 29.07.2014 розгляд справи відкладено на 05.09.2014.

В судове засідання 07.10.2014 представник позивача з?явився, надав усні пояснення стосовно суті спору.

В судове засідання 07.10.2014 представник відповідача не з?явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою від 07.10.2014 розгляд справи відкладено на 28.11.2014.

В судове засідання 28.11.2014 представник позивача з?явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 28.11.2014 представник відповідача не з?явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином та завчасно.

Ухвалою суду від 28.11.2014 відкладено розгляд справи на 20.01.2015.

В судове засідання 20.01.2015 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 20.01.2015 представник відповідача не з'явився, заяв та клопотань до суду не направив.

В судовому засіданні 20.01.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, вживши всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем 03.11.2004 було укладено Договір на технічне обслуговування комунікаційних мереж нежитлових приміщень, надання комунальних послуг та участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідно до п. 1.1 предметом Договору є забезпечення позивачем обслуговування та поточного ремонту житлового будинку та прибудинкової території за адресою: м. Київ, вул.. Ахматова 3, де на 1 поверсі знаходиться нежиле приміщення № 2 загальною площею 104,4 кв.м., яке займає відповідач.

Відповідно до п. 3.1 Договору оплата за надання послуг складається по фактичним витратам і вноситься на рахунок позивача до 25 числа наступного за звітним місяцем.

01.11.2011 між позивачем та відповідачем було укладено Угоду про внесення змін та доповнень до Договору від 03.11.2004 року "На технічне обслуговування комунікаційних мереж нежитлових приміщень, надання комунальних послуг та участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території" відповідно до умов якої сторони дійшли згоди щодо доповнення розділу 3 договору від 03.11.2004 пунктом 3.4. Відповідно до якого з 01 листопада 2011 року щомісячне нарахування експлуатаційних витрат складає 475,02 грн з ПДВ за місяць. Вказана сума може змінюватись залежно від фактичних витрат.

Відповідно до п. 5.9-5.10 термін дії договору складає три роки з дня його підписання. Дія Договору автоматично продовжується на наступний термін, якщо жодна із сторін у письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до закінчення його дії.

Як зазначає позивач у зв'язку із неналежним виконанням вимог договору у відповідача утворилась заборгованість основний борг - 0 грн., інфляційні втрати - 127 грн.08 коп., 3% річних 44 грн., пеня 2 921 грн. 37 коп., та за послуги опалення основний борг 0 грн., інфляційні втрати 534 грн. 45 коп., 3 % річних - 326 грн., пеня 20 884 грн. 62 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вказана вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору суд дійшов висновку, що за цивільно-правовими ознаками він є договором про надання послуг, а тому до нього застосовуються положення законодавства про послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу;

Відповідно до ст. 20 Закону споживач зобов'язаний:

1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору;

2) своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини;

3) забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу;

4) за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини;

5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом;

6) дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм;

7) допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку;

8) дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг;

9) своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період;

10) у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Відповідно до п. 3.2 Договору за несвоєчасну оплату послуг відповідачем, позивач нараховує пеню в розмірі 1% від суми сплати за кожний день прострочки ( включаючи день оплати)

Перевіривши розрахунок пені за несвоєчасну оплату наданих послуг в розмірі 2921,37 грн., та пеню за послуги опалення в розмірі 20884,62 грн. суд приходить до висновку про необхідність його задоволення.

Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача збитків від інфляції та 3% річних, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних за не своєчасну оплату наданих послуг в розмірі 44,47 грн., та 3% річних за послуги опалення в розмірі 326,27 грн., інфляційних втрат в розмірі 127,08 грн., та інфляційних втрат за надання послуг опалення 534,45 грн.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАВІА" (02068, м. Київ, вул. А.Ахматової, 3, кв. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА 2" ( 02068, м. Київ, вул.. А. Ахматової, 3, ) інфляційну складові боргу за експлуатаційні послуги в розмірі 127 (сто двадцять сім) грн.., 08 коп., інфляційну складову боргу за послуги опалення в розмірі 534 ( п'ятсот тридцять чотири) грн.45 коп., 3% річних за експлуатаційні послуги в розмірі 44 (сорок чотири) грн. 47 коп., 3 % за послуги опалення 326 (триста двадцять шість) грн. 27 коп., пеню за експлуатаційні послуги в розмірі 2921 (дві тисячі дев'ятсот двадцять одну) грн. 37 коп., пеню з опалення в розмірі 20 884 (двадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 62 коп., судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання повного рішення: 27.01.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко