РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015Справа №910/3386/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортне підприємство

Укравтосервіс";

про стягнення 36 612,00 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Cтепаненко О. А., представник, довіреність № б/н від 02.09.2014 р.;

Від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 36 612,90 грн. заборгованості за договором про надання послуг з технічного обслуговування обладнання диспетчерських систем № 25 від 27.06.2013 р., а також 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2015 року порушено провадження у справі № 910/3386/15-г, розгляд справи призначено на 05.03.2015 р.

У судовому засіданні 05.03.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача 23.02.2015 р.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, керуючись принципами розумності строків судового провадження, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортне підприємство Укравтосервіс" (далі - замовник) укладено договір № 25 про надання послуг з технічного обслуговування обладнання диспетчерських систем (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язався з 01.07.2013 р. надавати замовнику послуги технічного обслуговування обладнання диспетчерських систем житлових будинків (відповідно до додатку № 1 до договору) , а замовник прийняти і оплатити ці послуги.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що договірна вартість послуг з 01.07.2013 р. по 31.07.2013 р. складає 25 000,00 грн., з 01.08.2013 р. по 31.12.2013 р. складає 30 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки за надані послуги здійснюються щомісяця після 25-го числа місяця наступного за розрахунковим, згідно рахунку, який складається на підставі підписаних між замовником та виконавцем актів виконаних робіт.

Пунктом 4.2. договору сторони визначили, що акти виконаних робіт готує виконавець та передає у трьох примірниках замовнику. Оформлення актів виконаних робіт замовник здійснює до 25 числа поточного місяця. Замовник підписує акти, засвідчує підпис печаткою і у триденний строк з моменту отримання повертає один примірник актів виконавцю. (п. 4.3. договору)

Як свідчать матеріали справи, згідно з актами надання послуг № 680 від 31.07.2013р. та № 769 від 30.08.2013 р., підписаними уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками, позивачем були надані обумовлені договором послуги з технічного обслуговування обладнання диспетчерських систем на загальну суму 36 612,90 грн.

За доводами позивача, відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання щодо оплати наданих позивачем послуг не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 36 612,90 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 статтею 11 ЦК України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Дослідивши спірний договір, суд прийшов до висновку про те, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг на загальну суму 36 612,00 грн., зокрема, актами надання послуг, які підписано сторонами без зауважень.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що умовами договору № 25 від 27.06.2013 року не визначено строк виконання замовником зобов'язання в частині оплати виконавцю за надані послуги після приймання робіт за актами про надання послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 12.12.2014 р. було направлено на адресу відповідача претензію № 3 за вих. № 432 з вимогою про сплату заборгованості в розмірі 36 612,90 грн. за договором № 25 від 27.06.2013 р. Зазначена претензія була отримана представником відповідача 18.12.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, вимога про оплату заборгованості була отримана відповідачем 18.12.2014 р, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, відповідач повинен був до 25.12.2014 р. оплатити надані позивачем послуги.

Доказів здійснення оплати відповідачем суми заборгованості у розмірі 36 612,90 грн. суду надано не було.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

Враховуючи те, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги підтверджується матеріалами справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" про стягнення з

Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортне підприємство Укравтосервіс" 36 612,90 грн. заборгованості за договором № 25 від 27.06.2013 р.

Судовий збір, відповідно до положень статті 49 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортне підприємство Укравтосервіс" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" (04073, м. Київ, пров. Куренівський, 17, літ. "Ш"; ) 36 612 (тридцять шість тисяч шістсот дванадцять) грн. 90 коп. заборгованості та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 10.03.2015 р.