РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015Справа №910/398/15-г

За позовомПриватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «Уніка»
До проПублічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» відшкодування шкоди в порядку регресу 3 185,97 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представники:
від позивача - Некряч А.В., представник за довіреністю;
від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3 185,97 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3.

Відповідно до статті 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

На призначені судові засідання 05.02.2015р., 05.03.2015р. представник відповідача не з'являвся, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час їх проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявні у матеріалах справи оригінали поштових відправлень, з яких слідує, що поштова кореспонденція з ухвалами суду про призначення судових засідань була вручена відповідачу 21.01.2015р., 12.02.2015р.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.07.2014р. в м. Кременчуці по вул. 60 років Жовтня була скоєна ДТП, а саме відбулося зіткнення автомобіля "Шевролет Авео", д.р.н. ВІ0726ВМ, яким керував Зубков С.О. та автомобіля «Ниссан» д.р.н. ВІ9556ВС.

Причиною ДТП стало те, що водій Зубков С.О., керуючи автомобілем "Шевролет Авео", д.р.н. ВІ0726ВМ не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Ниссан» д.р.н. ВІ9556ВС, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. Дані обставини підтверджуються розгорнутою довідкою №9414273 про дорожньо-транспортну пригоду та постановою Автозаводського районного суду м. Кремечука Полтавської області (справа №524/6723/14-п (3/524/1406/14), копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Ниссан» д.р.н. ВІ9556ВС (Застрахований автомобіль), який був застрахований позивачем на підставі Договору добровільного страхування від 08.10.2013р. №017059/4002/0000126.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування від 08.10.2013р. №017059/4002/0000126, страхового акту №00148118 від 29.07.2014р., позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3 185,97 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученнями №006680 від 30.07.2014р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "Шевролет Авео", д.р.н. ВІ0726ВМ, Зубковим С.О., під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Автозаводського районного суду м. Кремечука Полтавської області (справа №524/6723/14-п (3/524/1406/14).

На час скоєння вищевказаної ДТП (21.07.2014р.) цивільно-правова відповідальність Зубкова С.О., під час експлуатації автомобіля "Шевролет Авео", д.р.н. ВІ0726ВМ, на законних підставах, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АС/8624440 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 0 грн., строк дії полісу з 19.01.2014р. до 18.01.2015р.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АС/8624440 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "Шевролет Авео", д.р.н. ВІ0726ВМ, на час спірної ДТП.

Відповідно до Звіту №7/10 вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників (Сврз) автомобіля «Ниссан» д.р.н. ВІ9556ВС у результаті його пошкодження при ДТП складає 3 974,18 грн., при коефіцієнті фізичного зносу 0,00 грн.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Також, судом взято до уваги, що відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «Ниссан» д.р.н. ВІ9556ВС, рік випуску автомобіля - 2009р., а отже на момент ДТП (21.07.2014р.) строк його експлуатації не перевищував 7 років, а отже підстав для вирахування зносу в даному випадку не має.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АС/8624440, та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1191 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (3 185,97 грн.), в межах оціненої шкоди (3 974,18 грн.) та з урахуванням того, що франшиза за полісом №АС/8624440 дорівнює 0,00 грн., тобто суму 3 185,97 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в сумі 3 185,97 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Приватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А, ідентифікаційний код 20033533) 3 185 (три тисячі сто вісімдесят п'ять) грн. 97 коп. страхового відшкодування, а також 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.03.2015

Суддя І.І. Борисенко