номер провадження справи 1/53/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015 Справа № 908/6333/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (61001, м. Харків, вул. Світло Шахтаря, 4/6)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Корум Україна" (83005, м. Донецьк, вул. І. Ткаченка, 189; адреса для листування: 50057, м. Кривий Ріг, вул. Заводська, 1)

про стягнення 359 306 777 грн. 84 коп.

Суддя Немченко О.І.

Представники сторін:

від позивача - Кондратенко Т.В., довіреність № 05 від 06.01.2015 р.;

від відповідача - Сазонов Є.В., довіреність б/н від 12.01.2015р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення 359 306 777 грн. 84 коп. з Приватного акціонерного товариства "Корум Україна".

Позов заявлено на підставі ст. 264, 525, 526, 655, 712 Цивільного кодексу України і обґрунтовано посиланням на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо оплати отриманого від позивача товару.

30.12.2014 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 27.01.2015 р., про що сторони були повідомлені належним чином, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

26.01.2015 року до канцелярії господарського суду від позивача та відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, для підготовки витребуваних судом документів, зокрема, акту звірки взаємних розрахунків.

Представники сторін в судове засідання 27.01.2015р. не з'явилися.

Зважаючи на неявку в судове засідання представників сторін та їх клопотання про відкладення розгляду справи, а також саме для звірки між сторонами взаємних розрахунків судом вирішено відкласти розгляд справи на 24.02.2015 р. о 15 год. 00 хвил., зобов`язавши сторони виконати вимоги суду, викладені у даній ухвалі та звірити розрахунки.

05.02.2015 року до канцелярії господарського суду від відповідача надійшов акт звірки взаємних розрахунків підписаний обома сторонами.

24.02.2015 року представник відповідача у судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів та відкладення розгляду справи.

Суд задовольнив клопотання представника позивача, продовжив строк розгляду справи на 15 днів та відклав розгляд справи на 10.03.2015 р. на 15 год.00 хв., про що сторони були повідомлені належним чином.

10.03.2015 р. від позивача у справі надійшли письмові пояснення, в яких останній вказав на виявлені арифметичні помилки у попередньому акті звірки, наданому суду, та просив долучити до матеріалів акт звірки взаємних розрахунків станом на 25.02.2015 р. В судовому засіданні 10.03.2015 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просила врахувати останній акт звірки в підтвердження заявленої до стягнення суми боргу відповідача перед позивачем та задовольнити позов повністю.

10.03.2015 р. від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на те, що відповідач (у відзиві помилково зазначено - позивач) не заперечує проти вимог, викладених у позовній заяві. До відзиву відповідачем було надано копії правовстановчих документів товариства. У судовому засіданні 10.03.2015 р. представник відповідача вказав на те, що відповідач дійсно має спірну заборгованість перед позивачем, що підтверджено останнім актом звірки, підписаним з боку обох сторін уповноваженими особами.

Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

По закінченні судового засідання оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

15.01.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» (постачальником, позивачем у справі) та Приватним акціонерним товариством «Торгівельна компанія «Гірнічні машини», перемейнованим у Приватне акціонерне товариство "Корум Україна" (покупцем, відповідачем у справі), був кладений договір № 10-13П (надалі - договір).

Відповідно до предмету договору, постачальник зобов'язується передати в обумовлені цим договором строки покупцеві товар та/або продукцію (далі - товар), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену суму. Товар поставляється в асортименті, кількості, у строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі та специфікаціях, що є невід'ємними частинами даного договору.

До договору сторонами були підписані додаткові угоди та специфікації.

На виконання умов договору та специфікацій до нього, позивачем відповідачу було поставлено гірничошахтне обладнання в узгодженому сторонами асортименті.

Згідно п.п. 2.4.1 договору покупець зобов'язувався прийняти та оплатити товар згідно умов договору та/або специфікацій до нього.

Відповідач своєчасно та у повному обсязі, відповідно до договірних умов та специфікацій, за отриманий від позивача товар не розрахувався, у зв'язку з чим у нього виникла прострочена заборгованість в сумі 359 306 777 грн. 84 коп.

Враховуючи несплату відповідачем позивачу простроченої заборгованості за поставлений товар в сумі 359 306 777 грн. 84 коп., позивач звернувся до суду із цим позовом.

Стягнення з відповідача на користь позивача 359 306 777 грн. 84 коп. заборгованості було предметом судового розгляду в цій справі.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, на підставі наступного:

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. (Аналогічна норма міститься і у ст. 526 Цивільного кодексу України.). До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, правовідносини сторін було врегульовано договором № 10-13П від 15.01.2013 р., додатковими угодами та специфікаціями до нього.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Поставка позивачем відповідачу товару на виконання узгоджених договірних зобов'язань підтверджується матеріалами справи, зокрема, накладними, довіреностями та рахунками-фактури, а також податковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи. З боку відповідача накладні підписані та скріплені печаткою підприємства без зауважень та заперечень. Зазначені документи містять посилання на договір та специфікації до нього. Посилання на відповідні документи, дати поставок та наявність заборгованості за вказаними поставками містяться у т.ч. у підписаному сторонами акті звірки станом на 25.02.2015 р.

Відповідач поставлений від позивача товар оплатив частково, в порушення договірних зобов'язань щодо оплати за товар, у зв'язку з чим, станом на день подання позову до суду та розгляду справи в суді за ним рахується прострочена заборгованість в сумі 359 306 777 грн. 84 коп.

Вказана сума заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується матеріалами справи та актом звірки сторін станом на 25.02.2015 р. (спірна сума заборгованості була наявною і на день звернення позивача до суду із цим позовом), підписаного з боку обох сторін уповноваженими особами та скріпленим печатками сторін.

Наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у заявлені до стягнення сумі підтверджена і самим відповідачем.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтями 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідно до чинного законодавства України, позовні заяви повинні подаватись до суду в разі порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача. Тобто подання позовної заяви є способом захисту порушених прав та законних інтересів правомірної сторони.

Факт наявності простроченої заборгованості відповідача перед позивачем в заявленій до стягнення сумі підтверджений матеріалами справи та не заперечується самим відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено, і матеріалами справи підтверджується правомірність заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 359 306 777 грн. 84 коп. основного боргу.

Суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 359 306 777 грн. 84 коп. основного боргу за поставлений товар.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за позовом в сумі 73 080 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22,33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Корум Україна" (83005, м. Донецьк, вул. І. Ткаченка, 189; адреса для листування: 50057, м. Кривий Ріг, вул. Заводська, 1, , з усіх рахунків, встановлених державним виконавцем під час виконання судового рішення у цій справі) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (61001, м. Харків, вул. Світло Шахтаря, 4/6, , п/р 9161 в Обласному відділенні ПАТ «Промінвестбанк» у м. Харків, МФО 300012) 359 306 777 (триста п'ятдесят дев'ять мільйонів триста шість тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 84 коп. основного боргу та 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено і підписано " 13" березня 2015 р.

Суддя О.І. Немченко