ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 березня 2015 р. Справа № 902/354/15

Суддя господарського суду Кожухар М.С., розглянувши матеріали

за позовом: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 22032)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Уланівчанка" (вул. Леніна, буд. 57, с. Уланів, Хмільницький р-н., Вінницька обл., 22032)

про стягнення вартості майна товариства пропорційно частці в статутному фонді

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Уланівчанка", в якому просить: 1) зобов"язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Уланівчанка" провести до початку розгляду справи по суті оцінку вартості майна товариства з метою встановлення реальної вартості частки позивача та визначення остаточної вартості позову; 2) стягнути з відповідача належну позивачу вартість майна пропорційно частці в Статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю "Уланівчанка" після виключення позивача з числа учасників Товариства (протокол від 23 квітня 2014 року), уточнену після проведення остаточної оцінки майна Товариства.

Суд, ознайомившись з матеріалами позову, дійшов висновку, що він підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з положеннями п.3, п.5 ч.2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Всупереч вказаному позивач у позовній заяві не зазначив ціну позову, з якої має бути сплачено судовий збір у повному обсязі та докази, що її підтверджують.

Між тим, визначення ціни позову законодавством (п. 3 ч. 2 ст. 54, ст. 55 ГПК України) покладається саме на позивача.

У п. 2.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зокрема зазначено, що обов"язок по визначенню ціни позову, відповідно до пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК покладається на позивача. На виняток з цього правила, лише у випадках неправильного зазначення позивачем ціни позову, вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 1 січня 2015 року, розмір мінімальної заробітної плати становить 1218,00 грн.

В силу вимог п. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; а за подання позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється в розмірі, що складає 1 розмір мінімальної заробітної плати.

У позовній заяві зазначено дві вимоги, при цьому не зазначено підстави першої вимоги, тобто чи є вона позовною вимогою, а чи має інші правові підстави. Якщо це є позовна вимога, чи вимога про забезпечення позову, то за її розгляд справляється судовий збір, що становить, відповідно, 1 чи 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (п. 2, п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Крім того, як зазначено вище, не визначено та не вказано ціну позову, з якої має бути сплачено судовий збір.

Натомість до позовних матеріалів додано квитанцію № 65 від 17.03.2015р. про сплату 1827,00 грн. судового збору.

Отже, позивачем не визначено ціну позову та не сплачено судовий збір у встановлених порядку і розмірі.

У позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують викладені у заяві обставини, зокрема щодо частки позивача у статутному фонді товариства, щодо складу та вартості усього майна товариства, щодо дати і підстав виходу чи виключення позивача з учасників товариства, щодо подання заяви про виплату вартості майна пропорційно частці у Статутному фонді товариства.

У відповідності до ст. 56 ч.1 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з положенням п.2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві позовної заяви і доданих до неї матеріалів.

Всупереч вказаному, позивачем не надано передбачених ч. 1 ст. 56 ГПК України доказів надіслання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів. Фіскальний чек ПН 55 від 17.03.2015р., який міститься у додатку до позовної заяви, може бути прийнятий у якості доказу лише у сукупності з відповідним описом вкладення.

З урахуванням викладеного, в силу положень п.п. 3, 4, 6 ч.1 ст. 63 ГПК України, позовна заява та додані до неї матеріали підлягають поверненню без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку лише після усунення допущених порушень.

Окремо слід зазначити, що в силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Разом з тим, позивачем на підтвердження позовних вимог, в якості додатку до позовної заяви додано незасвідчені належним чином ксерокопії документів, які не відповідають зазначеному у позовній заяві переліку додатків, що стверджується складеним працівниками канцелярії суду актом. Так, позивачем не надано навіть неналежно засвідчених ксерокопій документів, що вказані у переліку додатків до позовної заяви, а саме: протоколу Товариства з обмеженою відповідальність "Уланівчанка" № 09 від 06 червня 2013 року, Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Уланівчанка" від 08 квітня 2008 року, Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Уланівчанка" від 2014 року, договору про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Уланівчанка" від 2002 року, витягів з інвентарної справи на майно, листа претензії на адресу Товариства та відповідь на неї, листа на адресу Товариства "Уланівчанка" від 17.02.2015р.

Натомість до позовних матеріалів додано незасвідчені належним чином ксерокопії документів, що не зазначені у додатку до позовної заяви, а саме: заяв ОСОБА_1 від 17.02.2015р., картки платника податків, змін та доповнень до статуту ТОВ "Уланівчанка", затверджених загальними зборами учасників ТОВ "Уланівчанка" згідно протоколу № 10 від 23.04.2014р., змін до статуту ТОВ "Уланівчанка", затверджених загальними зборами учасників ТОВ "Уланівчанка" протокол № 7 від 15.11.2011р., актів від 18.04.2014р., від 14.03.2014р., від 15.01.2014р., від 02.01.2014р., виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на ТОВ "Уланівчанка".

23.03.2015 р. до суду позивачем також окремо подано клопотання, у якому позивач просить суд провести до початку розглялу справи по суті оцінку вартості майна Товариства "Уланівчанка", з метою встановлення реальної вартості частки позивача та визначення остаточної вартості позову.

З приводу цього клопотання суд також зазначає, що проведення оцінки майна не відноситься до повноважень господарського суду.

З огляду на усе вищевикладене, дане клопотання повертається позивачу разом з матеріалами позову.

Керуючись ст.ст. 63 (п.п. 3,4,6), 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву № б/н від 17.03.2015р. на 6-ти аркушах разом з матеріалами на 47-ми аркушах, актом канцелярії суду від 19.03.2015р., клопотанням від 23.03.2015 р. та поштовий конверт повернути позивачу.

2. У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI судовий збір у сумі 1827,00 грн., перерахований за квитанцією № 65 від 17.03.2015р., підлягає поверненню.

3. Засвідчений гербовою печаткою суду оригінал ухвали суду, є підставою для повернення позивачу з державного бюджету сплачених судових витрат.

4. Ухвалу суду надіслати сторонам: позивачу - примірник засвідчений гербовою печаткою суду, відповідачу - в копії.

5. Копії позовної заяви б/н від 17.03.2015р., фіскального чеку ПН 55 від 17.03.2015р., акту канцелярії суду від 19.03.2015р., клопотання від 23.03.2015 р. долучити до примірника ухвали, який залишається у суді.

Суддя Кожухар М.С.

віддрук. прим.:

1 - в наряд

2 - позивачу (АДРЕСА_1, 22032)

3 - відповідачу (вул. Леніна, буд. 57, с. Уланів, Хмільницький р-н., Вінницька обл., 22032)