ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Справа № 925/406/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом Тальнівського споживчого товариства Черкаської облспоживспілки, м. Тальне, вул. Соборна, 24

до фізичної особи-підприємця Чайка Марини Вікторівни, м. Тальне, вул. Грушевського, 6

про стягнення 8165,37 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Каратнюк В.В. - за довіреністю;

від відповідача: участі не брав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач Тальнівське РайСТ звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до ФОП Чайка М.В. про стягнення заборгованості та санкцій в розмірі 8165,37 грн. згідно договору оренди №22 приміщення магазину «продукти» в с. Кобринова Гребля - від 01.01.2014р.

Представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Подано акт приймання основних засобів та документи про право власності на приміщення магазину.

Відповідач вимоги не заперечив. Письмово повідомив про неможливість прибуття в судове засідання. Доказів погашення боргу не подано. Доказів об'єктивної неможливості заперечити вимоги - не подано.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами та матеріалами відповідно до положень ст. 75 ГПК України.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Позивач та відповідач є самостійними юридичними особами згідно даних ЄДРПОУ та суб'єктами господарювання на ринку надання послуг та торгівлі.

Тальнівське районне споживче товариство є власником споруди - магазин продуктів - свідоцтво від 18.04.206р. на підставі рішення Кобриново-Гребельської сільської ради від 22.12.2005р. Спору в цій частині немає.

01.01.2014р. між Тальнівськом споживчим товариством (Орендодавцем - Позивач у справі) в особі голови СТ Міщенко Б.А., що діє на підставі Статуту, та фізичною особою-підприємцем Чайка М.В. (Орендарем - Відповідач у справі), що діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, було укладено письмовий двосторонній оплатний строковий договір №22 оренди приміщення магазину «продукти» в с. Кобринова Гребля (Далі - Договір, а.с. 9-11).

Передано в користування приміщення магазину (надалі майно) 65 кв.м.

Майно передається в оренду для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно з розділом 3 Договору орендна плата визначена за домовленістю сторін і становить з ПДВ - 16,5 грн. за 1 кв.м. у місяць (всього 1080 грн. у місяць) шляхом оплати в безготівковому розрахунку до 10 числа поточного місяця.

Крім орендної плати, Орендар щомісячно відшкодовує і вартість комунальних послуг.

28.02.2014р. відповідач звернувся з заявою про припинення дій договору з 01.03.2014р.

Магазин як об'єкт оренди повернуто орендодавцю лише 30.04.2014р.

За твердженням та розрахунком позивача, заборгованість відповідача за період з 01.01.2014р. по 30.04.2014р. становить 4320 грн. з ПДВ.

Заборгованість по комунальних послугах становить 871,72 грн.

На суму заборгованості на підставі п. 8.2 договору нараховано 2692,58 грн. - 182% річних та пеня в сумі 281,07 грн. з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ та періоду прострочення січень-квітень 2014р. (а.с. 21).

Невиконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань стало причиною звернення Позивача до суду для примусового стягнення заборгованості. Суд розглядає спір в межах визначеного позивачем предмету спору по стягненню заборгованості на умовах договору від 01.01.2014р. №22.

Суд вважає, що сторонами було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний за згодою сторін до 30.04.2014р. Договір є чинним. Суд виходить з положень правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку - є господарським зобов'язанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 762 ЦК України та пункту п. 5.2 орендна плата перераховується на рахунок Орендодавця щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, в Орендаря з січня 2014 року виникла заборгованість за оренду торгівельної площі. Наявність заборгованості по грошовому зобов'язанню відповідача підтверджується поданими документами в справу. На вимогу суду відповідачем не подано доказів погашення боргу по оренді торгівельної площі.

Відповідач не спростував належними доказами вимоги позивача та не надав доказів погашення боргу по оренді приміщення магазину.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до вимог ст.ст. 15,16 ЦК України.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заборгованість за оренду приміщення магазину в сумі 4320 грн. за період січня-квітня 2014р. та вартість спожитих комунальних послуг 871,72 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Позивач на підставі п. 8.2 договору та положень ст.ст. 546, 549 ЦК України нараховує відповідачу 281,07 грн. пені (а.с. 21) за прострочення оплати за період з 01 січня 2014р. до 30 квітня 2014р., з урахуванням періодів прострочення, обмеженого строку на стягнення пені, обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ. Договір про забезпечення виконання зобов'язання у виді пені укладено в письмовій формі відповідно до положень ст.ст. 546, 549 ЦК України.

Розрахунок пені перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон». Розрахунок виконано вірно. Суд задовольняє вимогу позивача про стягнення пені в сумі 281,07 грн.

На підстав умов договору та положень ст. 625 ЦК України позивачем нараховано до стягнення 2692,58 грн. - 182% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Оскільки розмір річних визначений в договорі за згодою сторін, сума 2692,58 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів об'єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Чайка Марини Вікторівни, Черкаська область, м. Тальне, вул. Грушевського, буд. 6, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків , номер рахунку в банку невідомий

на користь Тальнівського районного споживчого товариства, Черкаська область, м. Тальне, вул. Соборна, 24, , рахунок № в ПАТ «Райффайзен банк Аваль» м. Київ, МФО 380805

4320 грн. заборгованості по оренді, 871,72 грн. комунальних послуг, 281,07 грн. пені, 2692,58 грн. - 182% річних, 1827 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 25.03.2015р.

Суддя Г.М. Скиба