номер провадження справи 31/31/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2015 Справа № 908/878/15-г

Господарський суд Запорізької області у складі судді Хуторного В.М., при секретарі Пилипенко А.В.

За участю представників: від позивача - Близнюкова С.І., довіреність від 24.03.2014 р.; від відповідача - Ігнатов А.В., довіреність від 01.03.2015 р; від третьої особи - Куксенко О.В., довіреність №25/1/22-Д від 31.01.2015 р.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/878/15-г

за позовом: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», м. Енергодар Запорізької області;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СП Енергосистема», м. Запоріжжя;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна фінансова інспекція України, м. Київ;

про стягнення зайво сплачених коштів в розмірі 52815,86 грн.

Ухвалою господарського суду від 12.02.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено справу та присвоєно номер провадження 31/31/15, засідання господарського суду призначено на 11.03.2015 р.

За клопотанням представників учасників судового процесу, розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Сутність спору:

ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» заявлено позовні вимоги до ТОВ «СП Енергосистема» про стягнення зайво сплачених коштів в розмірі 52815,86 грн. за Договором підряду №2/09 від 17.03.2009 р., за участю третьої особи - Державної фінансової інспекції України.

Позовні вимоги мотивовані обставинами, викладеними у позовній заяві та обґрунтовані ст. ст. 1, 2, 12, 15, 27 ГПК України, ст. 224 ГК України, ст. ст. 11, 16, 22, 530, 844 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Представник позивача у судовому засіданні заявлений позов підтримує в повному обсязі.

ТОВ «СП Енергосистема», відповідач у справі, у відзиві на позовну заяву заперечує проти позову, з тих підстав, що Акти форми №КБ - 2в за травень 2009 р. позивачем були підписані без зауважень і оплачені відповідно до умов Договору. Крім того, зазначає, що використання вишки телескопічної (на автомобілі) вантажопід'ємністю 0,35 т. і застосування показника 1,52 грн./люд. год. було викликано виробничою необхідністю і особливостями технологічного процесу виконання комплексу антикорозійних робіт, узгоджено з позивачем до початку виконання робіт, що підтверджується «Локальним кошторисом №2-1/225-09/80» та «Підсумковою відомістю ресурсів» які є невід'ємною частиною Договору підряду. Виконані роботи на узгоджених з позивачем умовах були прийняті замовником шляхом підписання Акту форми КБ - 2в. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та надав заяву про застосування строку позовної давності. Вказану заяву судом прийнято на підставі ст. 22 ГПК України.

Представник третьої особи у судовому засіданні заявлений позивачем позов підтримує в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2009 р. між ТОВ «СП Енергосистема» (Підрядник, відповідач у справі) та ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» (Замовник, позивач у справі) було укладено Договір підряду № 2/09 (надалі Договір підряду), за умовами якого Підрядник зобов'язується на свій ризик, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконати за завданням Замовника наступну роботу: Капітальний ремонт. Встановлення антикорозійного покриття металоконструкцій закладних деталей градирні №1, яку Замовник зобов'язується прийняти та оплатити (п. 1.1 Договору підряду).

Загальна вартість виконаних за цим Договором робіт визначається Договірною ціною (Додаток №1 до Договору) та складає 299812,80 грн., в т. ч. ПДВ(п. 2.1 Договору підряду).

Відповідно до п. 2.2 Договору підряду, розрахунок здійснюється за фактично виконаний об'єм робіт, на підставі актів здачі - приймання виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 30 банківських днів після підписання акту здачі - приймання виконаних робіт.

Згідно з п. 12.1 Цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Строк дії цього Договору протягом одного року з моменту укладання.

На виконання умов Договору, відповідачем виконані роботи, а позивачем прийняті за Актом приймання виконаних підрядних робіт за травень 2009 р. (форми КБ - 2в) на суму 298812,80 грн., що відповідає сумі зазначеній в Довідці форми КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2009 р.

Розрахунок за виконані роботи позивачем здійснено в повному обсязі.

В позовній заяві позивач вказує, що 02.12.2010 р. надійшов лист Головного контрольно - ревізійного управління України від 01.12.210 р. №32-14/413 (правонаступником якого є третя особа у справі), за яким зобов'язано позивача усунути порушення, виявлені ревізією ДП НАЕК «Енергоатом», зміст яких викладений в Акті №05-21/168 від 27.10.2010 р., складовою частиною якого є Довідка від 20.10.2010 р. ревізії фінансово - господарської діяльності ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» за період з 01.04.2008 р. по 30.06.2010 р.

Так, згідно Довідки (с. 19-20) перевіряючими зазначено, що ВП ЗАЕС прийнято у підрядника ТОВ «СП Енергосистема», акти виконаних робіт ф. КБ-2в, в яких до розцінок Е13-44-6 «Очищення кварцовим піском поверхонь дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу, Е13-44-7 «Очищення металевих поверхонь дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу щітками», Е13-45-2 «Обезжирювання поверхонь металоконструкцій дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу розчинювачем Р-4», Е13-16-11 та Е13-26-22 «Грунтування (та фарбування - Е13-26-22) металевих поверхонь дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу» включено витрати на експлуатацію машин та механізмів, а саме «Вишки телескопічної (на автомобілі), вантажопід'ємністю 0,35 тон». За договором №2/09 від 17.03.2009 прийнято акт форми №КБ-2в за травень 2009 року - 526,81558 маш/год., що складає 39 337,32 грн., або на загальну суму 47204,78 грн. (з ПДВ). В довідці вказано, що вищезазначеними розцінками витрати механізму «Вишки телескопічної (на автомобілі) вантажопід'ємністю 0,35 тон» не передбачено, чим порушено п. 1.2.2 ДБН Д.1.1-1-2000 та п. 1.7 ДБН Д.1.1-2-99 «Вказівок щодо застосування ресурсних елементних кошторисних норм на будівельні роботи», затверджених наказом Держбуду України від 11.03.2002 №48 в редакції наказу від 28.02.2006 року №55 та завищено вартість виконаних робіт, вказаних в актах форми №КБ-2в.

Безпідставне включення до розцінки витрат на експлуатацію вишки телескопічної (на автомобілі), вантажопід'ємністю 0,35 тон в вищевказаних кількостях машино-годин призвело до завищення кошторисного прибутку та адміністративних витрат, а саме: акт форми №КБ-2в за травень 2009 року - кошторисного прибутку 3059,74 грн. та адміністративних витрат в cyмі 777,58 грн. Також, перевіркою правильності застосування усередненого показника розмірі адміністративних витрат встановлено, що в вищезазначених актах виконаних робіт форми №КБ-2в застосовано показник 1,52 грн./люд.-год., визначений як для нового будівництва промислових підприємств та об'єктів виробничого призначення, тоді як згідно п. 4 Додатку 13 ДБН Д. 1.1-1-2000 для проведення ремонтних робіт передбачено застосування показника в poзмірі 1,23 маш/год., чим порушено п. 3.1.18.4 ДБН Д. 1.1-1-2000. Дане призвело до завищення вартості виконаних робіт з урахуванням ПДВ в акті форми №КБ-2в за травень 2009 року на суму 1773,76 грн.

Внаслідок оплати завищеної вартості po6iт за вищевказаним актом на думку Головного КРУ, завдано матеріальної шкоди (збитків) з урахуванням вартості ПДВ на суму 52815,86 грн.

Не погоджуючись з вимогою Головного КРУ, позивач оскаржив її до Окружного адміністративного суду м. Києва. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2013 р. по справі №2а-19526/10/2670 в позові про визнання нечинною вимоги Головку від 01.12.2010 р. №32-14/403 відмовлено. Вказаний судовий акт залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 07.10.2014 р.

На виконання приписів п. 10.1 та п. 10.2 Договору підряду, позивач листом №75-100/26274 від 20.11.2014 р. звернувся до відповідача з вимогою надати корегувальні акти та перерахувати суму завищеної вартості робіт, у т. ч. за Договором підряду №2/09 від 17.03.2009 р.. Вказаний лист залишений відповідачем без відповіді та виконання.

Предметом розгляду по даній справі є стягнення з відповідача зайво сплачених коштів в розмірі 52815,86 грн. за Договором підряду.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За умовами п. 1.1 Договору підряду, Підрядник за завданням Замовника наступну роботу: Капітальний ремонт. Встановлення антикорозійного покриття металоконструкцій закладних деталей градирні №1, яку Замовник зобов'язується прийняти та оплатити.

Згідно ч. 1 статті 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 1 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

За приписами п. 2.2 , п. 2.1 Договору підряду, договірна ціна є фіксованою та може бути змінена тільки шляхом укладання додаткової угоди. Загальна вартість виконаних за цим Договором робіт визначається Договірною ціною (Додаток №1 до Договору) та складає 299812,80 грн., в т. ч. ПДВ.

На виконання умов Договору, відповідачем були виконані роботи, обумовлені в договорі, на суму 299812,8 грн., які прийняті позивачем за Актами приймання виконаних будівельних робіт за травень 2009 р. (а. с. 36-40). Зазначений акт підписано повноважними представниками та скріплені печатками обох сторін, тому є належним доказом по справі.

Взяті відповідачем зобов'язання щодо сплати за виконані роботи згідно Акту за травень 2009 р. виконано в повному обсязі, що підтверджується поясненнями позивача та відповідача.

Разом з тим, позивач зазначає, що за результатами перевірки Головного КРУ, встановлено завищення вартості робіт за вищевказаним актом на суму 52815,86 грн., яке зафіксовано в Акті ревізії від 27.10.2010 р. №05-21/168 та Довідках ревізій цих підрозділів, у зв'язку з чим було отримано вимогу Головного КРУ про усунення позивачем порушень, шляхом стягнення з Підрядників коштів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.2013 р. по справі №2а-19526/10/2670, залишеної без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.10.2014 р. встановлено, що зокрема за актом приймання-передачі виконаних робіт за травень 2009 р. (складених за формою КБ-2в) розцінки Е13-44-6 «Очищення металевих поверхонь дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу щітками», Е13-45-2 «Обезжирювання поверхонь металоконструкцій дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу розчинювачем Р-4», Е13-16-11 та Е13-26-22 «Ґрунтування (та фарбування - Е13-26-22) металевих поверхонь дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу» включено витрати на експлуатацію машин та механізмів, а саме «Вишки телескопічної (на автомобілі), вантажопід'ємністю 0,35 тон». За договором №2/09 від 17.03.2009 прийнято акт форми №КБ-2в за травень 2009 року - 526,81558 маш. - год., що складає 39 337,32 грн., або на загальну суму 47 204,78 грн. (з ПДВ). Вищезазначені розцінки витрат механізму «Вишки телескопічної (на автомобілі), вантажопід'ємністю 0,35 тон» не передбачено, чим порушено п. 1.2.2 ДБН 1.1 - 1- 2000 та п. 1.7 ДБН Д.1.1 - 2.99 «Вказівок щодо застосування ресурсних елементів кошторисних норм на будівельні роботи», затверджених наказом Держбуду України від 11.03.2002 №48 в редакції наказу від 28.02.2006 року №55.

Безпідставне включення до розцінки витрат на експлуатацію вишки телескопічної (на автомобілі), вантажопід'ємністю 0,35 тон в вищевказаних кількостях машино-годин призвело до завищення кошторисного прибутку та адміністративних витрат, а саме: акт форми №КБ-2в за травень 2009 року - кошторисного прибутку 3059,74 грн. та адміністративних витрат в cyмі 777,58 грн. Також, перевіркою правильності застосування усередненого показника розмірі адміністративних витрат встановлено, що в вищезазначених актах виконаних робіт форми №КБ-2в застосовано показник 1,52 грн./люд.-год., визначений як для нового будівництва промислових підприємств та об'єктів виробничого призначення, тоді як згідно п. 4 Додатку 13 ДБН Д. 1.1-1-2000 для проведення ремонтних робіт передбачено застосування показника в poзмірі 1,23 грн./люд.-год., чим порушено п. 3.1.18.4 ДБН Д. 1.1-1-2000. Дане призвело до завищення вартості виконаних робіт з урахуванням ПДВ в акті форми №КБ-2в за травень 2009 року на суму 1773,76 грн.

За приписами ст. 35 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Разом з тим, суд погоджується з твердженням відповідача щодо пропущеного позивачем строку позовної давності, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ч.1, 6 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Як вбачається зі штемпелю на поштовому конверті датою направлення позовної заяви до господарського суду є 09.02.2015 р., тоді як порушення права позивача на думку суду виникло з моменту здійснення ним платежу за Актом приймання - виконаних підрядних робіт за травень 2009 р, оскільки з підписанням позивачем Довідки про вартість виконаних робіт та Кошторису позивач погодився з ціною, яка визначена в цій Довідці та Кошторисі, хоча відповідальна особа мала би перевірити правильність застосування усередненого показника розміру адміністративних витрат, включення до розцінки витрат на експлуатацію вишки телескопічної (на автомобілі) вантажопід'ємністю 0,35 тон та адміністративних витрат, а у разі невідповідності зобов'язати відповідача відкоригувати ці розцінки.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідач заявив про застосування строку позовної давності по даній справі.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем пропущено встановлений ст. 257 ЦК України трирічний строк для звернення з даним позовом до суду, що є підставою для відмови у позові.

Доводи позивача про обізнаність порушеного права з моменту отримання листа Головного КРУ 02.12.2010 р. спростовується вищевикладеним.

Крім того, судом встановлено, що при підготовки ухвали про порушення провадження від 12.02.2015 р. у даній справі було допущено описку в предметі спору, а саме замість вимоги «про стягнення суми» зазначено вимогу «зобов'язати повернути нежитлове приміщення», яка на підставі ст. 89 ГПК України підлягає виправленню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85, 89 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Виправити допущену в ухвалі від 12.02.2015 р. по справі №908/787/15-г описку та вважати вірною вимогою - стягнення суми.

В задоволені позову відмовити.

Повний текст рішення складено 13.03.2015 р.

Суддя В.М. Хуторной