ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015 р. Справа№ 914/413/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпік ЛТД", м. Львів

до відповідача: Департаменту соціального захисту населення Львівської області державної адміністрації, м. Львів

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, м. Львів

про розірвання договору купівлі-продажу

Суддя Ділай У.І.

За участю представників:

Від позивача: Жук С.Ю. - представник (Довіреність б/н від 13.02.2015р.)

Від відповідача: Дмитрієв В.А. - головний спеціаліст; Лозовський - Шах І.І. - головний спеціаліст

Від третьої особи: ОСОБА_2

Права і обов'язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України роз'яснено. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811 ГПК України про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпік ЛТД", м. Львів до відповідача Департаменту соціального захисту населення Львівської області державної адміністрації, м. Львів про розірвання договору купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 11.02.2015р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 24.02.2014р.

24.02.2015р. від представника позивача через канцелярію суду поступили пояснення з приводу клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб у справі б/н від 23.02.2015р., в яких позивач зазначає, що Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 посвідчувала даний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 26.12.2013р., тому може підтвердити факт укладення та визначення умов даного договору з відповідачем. ОСОБА_2 - особа на користь якої укладався даний договір купівлі-продажу квартири від 26.12.2013р. та яка ставала набувачем права власності даної квартири після виконання умов договору відповідачем, тому прийняте рішення по справі №914/413/15 фактично вплине на її права і обов'язки.

Окрім того, позивачем подане клопотання, про долучення до матеріалів справи: Витягу з ЄДРПОУ на ТзОВ "Олімпік ЛТД". Щодо вимоги надати докази скерування відповідачеві листа-вимоги, то позивачем зазначено, що такий не надсилався, а подавався через канцелярію Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної адміністрації, де на примірнику позивача працівником канцелярії поставлена дата, прізвище і підпис отримувача.

Представник позивача в судове засідання 24.02.2014р. з'явився, підтримав подані клопотання та пояснення.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 24.02.2014р. не забезпечив, вимог Ухвали суду від 11.02.2015р. не виконав.

Ухвалою суду від 24.02.2015р. розгляд справи відкладено на 17.03.2015р. та залучено до участі у справі в якості третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2.

16.03.2015р. в канцелярію суду позивачем подано пояснення у справі б/н від 06.03.2015р. (вх..№10300/15 від 16.03.2015р.), яким долучив до справи квитанцію №ПН61892 від 26.12.2013р., згідно якої ОСОБА_2 здійснила доплату у сумі 48299,00грн. за квартиру за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засідання 17.03.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

Представники відповідача в судове засідання 17.03.2015р. з'явились, проте вимог ухвал суду не виконали, відзиву не подали. В усних поясненнях не заперечили проти позову.

Третя особа, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 проти позову не заперечила.

В процесі розгляду матеріалів справи судом встановлено:

26 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №2455.

За домовленістю між сторонами продаж вчинено за 369 410грн. в тому числі ПДВ - ціна квартири (п. 5 договору).

Згідно із п.6 вказаного договору, кошти Державного бюджету України в сумі 321 111 гривень мають бути сплачені повністю на р/р Продавця, після підписання цього договору купівлі-продажу квартири до тридцять першого грудня дві тисячі тринадцятого року включно.

Відповідно до положень п. 21 цього договору сторони домовилися про те, що в разі невиконання відповідачем п.6. цього договору щодо проведення розрахунків за куплену квартиру в термін, зазначений в тексті договору та протягом першого кварталу 2014 року, позивач має право вимагати у відповідача розірвання цього договору купівлі-продажу квартири. Договір про розірвання цього договору купівлі-продажу квартири підлягає нотаріальному посвідченню.

Протягом першого кварталу 2014 року та станом на період звернення із позовом до господарського суду Львівської області розрахунків, передбачених п. 6 цього договору, відповідачем не проведено.

11 грудня 2014 року на ім'я Директора Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації позивачем скеровано вимогу-пропозицію №93 щодо розірвання договору купівлі-продажу квартири від 26.12.2013р. з його нотаріальним посвідченням. Вказану вимогу відповідачем залишено без відповіді та задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 26.12.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, у зв'язку з чим набули взаємних прав і обов'язків.

За приписами ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, ст. 657 Цивільного кодексу України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом за умовами договору, відповідач зобов'язаний оплатити вартість квартири до 31.12.2013р. Однак, взятих зобов'язань за договором Департамент соціального захисту населення Львівської області державної адміністрації не виконав у встановлені договором строки.

Позивач звертався до відповідача із вимогою розірвати спірний договір. Проте, така вимога відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Відповідач дану обставину не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Отже, відповідач своїх зобов'язань за Договором не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 206 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 188 Господарського кодексу України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно із ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Аналогічне положення містить п. 21 договору, за яким в разі невиконання відповідачем п.6. цього договору щодо проведення розрахунків за куплену квартиру в термін, зазначений в тексті договору та протягом першого кварталу 2014 року, позивач має право вимагати у відповідача розірвання цього договору купівлі-продажу квартири.

Доказів сплати вартості придбаного майна у розмірі 369 410грн. відповідачем суду не надано та не спростовано доводів позивача про наявність порушення договірних зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань, а саме, повна вартість квартири не сплачена у визначені договором терміни, відтак, є підставною заявлена позовна вимога про розірвання договору купівлі-продажу квартири від 26.12.2013р.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 188, 193 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526, 599, 611, 651, 654, 657 ЦК України, ст. ст. 4-3, 33, 43, 49, 75, 82-84 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Розірвати укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Олімпік ЛТД" та Департаментом соціального захисту населення Львівської області державної адміністрації договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 26.12.2013р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №2455.

3.Стягнути з Департаменту соціального захисту населення Львівської області державної адміністрації (79046, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ідентифікаційний код 25254902) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "Олімпік ЛТД" (79035, м. Львів, вул. Бузкова, 13, ідентифікаційний код 25555897) 1 218,00грн. судового збору.

4. Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.03.2015р.

Суддя Ділай У.І.