ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. Справа № 907/870/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Гнатюк Г.М.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу підприємства об'єднання громадян експлуатаційно виробничого підприємства „Учбово-спортивна база „Закарпаття" Українського фізкультурно-спортивного товариства „Колос" Агропромислового комплексу України (надалі ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України) б/н б/д

на рішення господарського суду Закарпатської області від 20.10.2014р.

у справі № 907/870/14

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі ФОП ОСОБА_2), м. Мукачево

до відповідача: ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України, м. Берегово

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивача: товариства з обмежено відповідальністю „МБК-2009" (надалі ТзОВ «МБК-2009»), м. Берегово

про стягнення суми 904 786,83 грн., в тому числі 763 415,45 грн. заборгованості по договору генпідряду №010711/01 від 01.07.2011р., 41 161,68 грн. 3% річних та 100 209,70 грн. інфляційних втрат

за участю учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_4 - представник (довіреність № 3/а від 11.03.2015р.)

від відповідача: Антонюк О.О. - представник (довіреність № 40 від 16.02.2015р.)

від третьої особи: не з'явилися

Учасникам судового процесу роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 27, 28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу від сторін не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 20.10.2014р. (суддя Ремецькі О.Ф.) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України на користь ФОП ОСОБА_2 суму 904 786,83грн., в тому числі 763 415,45 грн. заборгованості по договору генпідряду №010711/01 від 01.07.2011р., 41 161,68 грн. 3% річних та 100 209,70 грн. інфляційних втрат, а також 17 569 грн. відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що сума заборгованості підтверджується матеріалами справи, в свою чергу відповідачем належними доказами не спростована.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено необ'єктивне рішення, просить його скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити. Зокрема, скаржник зазначає, що акт приймання-виконання підрядних робіт був підписаний не уповноваженою на вчинення таких дій особою, проте, судом не було надано цьому факту належної оцінки.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 02.02.2015р. дану справу призначено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., інші судді, які входять до складу колегії: Гнатюк Г.М. та Мирутенко О.Л.

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Гнатюк Г.М., розпорядженням в.о. голови суду від 03.02.2015р. в склад колегії суддів внесено зміни, замість судді Гнатюк Г.М. введено суддю Якімець Г.Г.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 03.02.2015р. поновлено строк подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 19.02.2015р.

Ухвалою суду від 19.02.2015р. розгляд справи відкладено на 05.03.2015р.

У зв'язку із відпусткою судді Мирутенко О.Л., розпорядженням в.о. голови суду від 05.03.2015р. в склад колегії суддів внесено зміни, замість судді Мирутенко О.Л, введено суддю Гнатюк Г.М.

Ухвалою суду від 05.03.2015р. розгляд справи відкладено на 17.03.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні та у запереченнях на апеляційну скаргу (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/1025/15 від 16.02.2015р. та 01-04/1463/15 від 03.03.2015р.) проти доводів апеляційної скарги заперечив, просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю, на підтвердження своїх доводів подав суду доповнення до апеляційної скарги (зареєстроване в канцелярії суду за вх№ 01-04/1374/15 від 26.02.2015р.). Зокрема зазначає, що в основу оскаржуваного рішення були покладені факти, встановлені господарським судом у справі № 5008/986/2012, рішення по якій набрало законної сили, проте, на думку скаржника, передбачене ст. 35 ГПК України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматись судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

Третя особа участі в судовому засіданні уповноваженого представника не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

17.03.2015р. представником відповідача було подано клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи (зареєстроване в канцелярії суду за вх№ 01-05/1193/15 від 17.03.2015р.). Дане клопотання обґрунтоване тим, що акт приймання-виконання підрядних робіт від 25.04.2012р. був підписаний вже відстороненим від виконання обов'язків генерального директора ОСОБА_9 умисно, відтак, за даним фактом шахрайства було подано заяву до Берегівського РВУ МВС України Закарпатській області, яка внесена до ЄРДР 24.02.2015р. кримінальне провадження № 0000157. Враховуючи, що для правильного вирішення справи має значення факт проведення робіт, їх обсяг та вартість зазначених у згаданому акті, представник просить призначити судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Зі змісту п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» № 4 від 23.03.2012р. вбачається, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав на стягнення з відповідача боргу на підставі договору та актів виконаних підрядних робіт, а не дослідження об'єму робіт виконаних ТзОВ «МБК-2009».

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються докази, що не були предметом дослідження в суді першої інстанції.

В даному випадку відповідачем не заявлялася така вимога в суді першої інстанції під час розгляду справи № 907/870/14.

З огляду на зазначене, заявлене відповідачем клопотання відхилено апеляційною інстанцією як необґрунтоване.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Між ПОГ ЕВП УСБ "Закарпаття" ВФСТ "Колос" АПК Україна (замовник) та ТзОВ "МБК-2009" (генпідрядник) 01.07.2011р. було укладено договір генпідряду №010711/01, відповідно до умов якого, генпідрядник в межах договірної ціни виконує на свій ризик власними і залученими силами та засобами всі передбачені замовленням роботи по реконструкції лікувально-рекреаційного корпусу з надбудовою другого поверху, що знаходиться за адресою: м. Берегово, вул. Корятовича,1, в строк визначений даним договором (а.с. 17).

Даним договором встановлено зобов'язання замовника забезпечити оплату за фактично виконані роботи на підставі актів приймання виконаних робіт у 5-денний строк з моменту підписання актів.

Сторонами погоджено та підписано договірну ціну на реконструкцію будівлі ЕВП УСБ "Закарпаття" в м. Берегово по вул. Корятовича, 1 (а.с. 18).

Замовником погоджено Локальний кошторис №2-1-3 на улаштування даху реконструкція корпусу №2, локальний кошторис № 2-1-2 на загально-будівельні роботи 2-го поверху реконструкція корпусу №2 (а.с. 19-20).

На підставі договору генпідряду №010711/01 від 01.07.2011р. генпідрядником ТзОВ „МКБ-2009" виконано будівельні роботи на загальну суму, що з урахуванням вартості матеріальних ресурсів замовника (633 043,94 грн.) складає 1 430 892,20грн., що підтверджено підписаними обома сторонами довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2012р. та актом від 25.04.2012р. приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2012 року (а.с. 21-23).

У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе за договором генпідряду №010711/01 від 01.07.2011р. зобов'язань по оплаті будівельних робіт, а саме, вартості виконаних робіт за актом від 25.04.2012р., що складає 797 848,30 грн., генпідрядником було надіслано претензію від 03.07.2012р. про сплату боргу (а.с. 24). Проте, відповідачем вона була залишена без задоволення.

Між ТзОВ "МБК-2009" (первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_2 (новий кредитор) 11.10.2012р. укладено договір про відступлення права вимоги №1, згідно умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за наступними договорами:

- договором №010212/01 від 01.02.2012р. на виконання проектно-вишукувальної продукції, укладеним між первісним кредитором та експлуатаційно-виробничим підприємством "Учбово - спортивна база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно - спортивного товариства "Колос" АПК України (основний договір №1);

- договором генпідряду №010711/01 від 01.07.2011р. на реконструкцію лікувально-рекреаційного корпусу з надбудовою другого поверху, укладений між Первісним кредитором та експлуатаційно-виробничим підприємством "Учбово - спортивна база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно - спортивного товариства "Колос" АПК України (основний договір №2) (а.с. 15).

Зі змісту п.1.2 договору вбачається, що за цим договором новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання зобов'язань за основними договорами.

Відповідно до п.2.1 договору встановлено зобов'язання первісного кредитора передати новому кредитору усі документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за основними договорами, в термін до 3-х календарних днів з моменту підписання даного договору.

11.10.2012р. між сторонами був підписаний акт приймання-передачі документів, згідно якого первісний кредитор передав, а новий кредитор отримав наступні оригінали документів: договір № 010212/01 від 01.02.2012р. на виконання проектно-вишукувальної продукції, акт № б/н від 12.04.2012р., копія декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.04.2012р., договір генпідряду № 010711/01 від 01.07.2011р., погодження договірної ціни, локальні кошториси, довідка про вартість виконаних будівельних робіт, акт приймання виконаних робіт за квітень 2012р. та копія претензії від 03.07.2012р. (а.с. 16).

Пунктом 2.2 договору про відступлення права вимоги було зобов'язано первісного кредитора повідомити боржника про уступку права вимоги за цим договором протягом 15-ти днів з моменту підписання даного договору.

На виконання даного пункту, ТзОВ "МБК-2009" (первісний кредитор) надіслав боржнику (ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України) повідомлення вих. б/н від 11.10.2012р. про відступлення ФОП ОСОБА_2 (новий кредитор) права вимоги за договором генпідряду №010711/01 від 01.07.211р. з наданням у додатку копій переданих у підтвердження переданого права вимоги документів.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 02.01.2013р. в межах розгляду справи № 5008/986/2012 судом було задоволено позов ФОП ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТзОВ „МБК-2009" до ПОГ ЕВП УСБ "Закарпаття" ВФСТ "Колос" АПК Україна про стягнення частини суми заборгованості за договором генпідряду в сумі 34 432,85 грн. основного боргу та 9 705,33 грн. 3% річних за договором генпідряду №010711/01 від 01.07.2011р. (за період прострочки з 30.05.2012р. по 26.10.2012р.). Дане рішення суду постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.04.2013р. було залишено без змін (а.с. 25-33).

Згідно вимог ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В даному випадку, обставини, встановлені судом в ході розгляду справи № 5008/986/2012 щодо правовідносин сторін за договором генпідряду та виникнення заборгованості замовника перед виконавцем за виконані підрядні роботи, повторному доведенню не підлягають та є преюдиціальними.

Позивач просить стягнути з відповідача решту суми заборгованості за договором генпідряду з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних за виключенням періоду їх нарахування при зверненні з позовом в межах справи № 5008/896/2012.

При винесені постанови колегія суддів керувалася наступним:

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 837 ЦК України передбачає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Тобто, законодавець покладає на підрядника обов'язок виконати роботу, а замовник зобов'язаний її прийняти і оплатити.

Факт порушення відповідачем зобов'язання оплати виконаних робіт за договором генпідряду № 010711/01 був встановлений рішенням господарського суду Закарпатської області у справі № 5008/986/2012р. від 02.01.2013р., яке набрало законної сили.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначалося вище, 11.10.2012р. між ТзОВ «МБК-2009» та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір відступлення права вимоги.

Відтак, до ФОП ОСОБА_2 перейшло право вимоги щодо сплати відповідачем на його користь заборгованості в сумі 763 415,45 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 763 415,45 грн., у зв'язку з чим, позов у даній частині підлягає задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом вказаної статті нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (лист ВСУ «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» від 01072014р.).

Як вбачається з розрахунку, позивачем нараховано 3% річних в розмірі 41 161,68 грн. та інфляційні втрати в розмірі 100 209,70 грн. за період з 30.05.2012р.-15.08.2014р. (а.с. 7).

Проте, колегія суддів, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних нарахувань за допомогою системи «Ліга «Закон»», дійшла висновку, що 3% річних нараховано вірно, відповідно підлягають задоволенню у повному обсязі, а інфляційні втрати підлягають задоволенню частково на суму 90 801,02 грн., в решті 9 408,68 грн. слід відмовити.

Щодо доводів скаржника про те, що акт приймання виконаних підрядних робіт від 25.04.2012р. був підписаний не уповноваженою на вчинення таких дій особою, то колегія суддів зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2012р. між ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України (замовником) та ТзОВ «МБК-2009» (генпідрядником) був підписаний акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2012 року. Від імені юридичної особи: ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України даний акт підписаний ОСОБА_9 (а.с. 22-23).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців містяться, зокрема, такі відомості щодо юридичної особи: перелік засновників (учасників) юридичної особи, прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) та реєстраційні номери облікових карток платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори; дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи.

Частиною 1 ст. 18 вказаного Закону встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

В матеріалах справи наявний витяг серія АЗ № 078776 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 07.06.2012р., в якому зазначено, що керівником юридичної особи є ОСОБА_9 (а.с. 37).

У ч.3 ст. 18 Закону вказано, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено тієї обставини, що на момент підписання вказаного акту у ОСОБА_9 були відсутні повноваження вчиняти відповідні дії.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеній нормі права, не подано доказів, які б спростовували факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід частково скасувати, а апеляційну скаргу частково задоволити.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України № 20 від 26.01.2015р. задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Закарпатської області від 20.10.2014р. у справі №907/870/14 змінити в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 9 408,68 грн., в цій частині прийняти нове, яким в позові відмовити. Решта рішення залишити без змін.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1) на користь підприємства об'єднання громадян експлуатаційно-виробничого підприємства "Учбово-виробнича база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" АПК України (Закарпатська область, м. Берегово, вул. Корятовича, 1, ) 94,10 грн. відшкодування витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Стягнути з підприємства об'єднання громадян експлуатаційно-виробничого підприємства "Учбово-виробнича база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" АПК України (Закарпатська область, м. Берегово, вул. Корятовича, 1, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1) 17386,28 грн. відшкодування витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

6. Справу передати до господарського суду Закарпатської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Гнатюк Г.М.

Якімець Г.Г.