РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015Справа №910/28377/14

За позовом Товариство з додатковою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"

До Фізичної особи - підприємця Романенко Наталії Борисівни

Про захист виключних авторських прав 48 720, 00 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Григоренко А.А.

Від відповідачів Клименчук О.А.

Ковальчук П.М.

Романенко Н.Б.

Суть спору:

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Маша і Мєдвєдь" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Романенко Наталії Борисівни про захист виключних авторських прав 48 720, 00 грн.

Ухвалою суду від 19.12.2014 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/28377/14 та призначено розгляд справи на 21.01.2015.

19.01.2015 відділом діловодства суду отримано від представника позивача додаткові матеріали по справі.

20.01.2015 відділом діловодства суду отримано від представника відповідача відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 21.01.2015 оголошено перерву до 30.01.2015.

30.01.2015 відділом діловодства суду отримано від представника відповідача додаткові пояснення по справі.

В судовому засіданні 30.02.2015 оголошено перерву до 13.02.2015.

В судове засідання 10.03.2015 представник позивача в судове засідання з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання 10.03.2015 представник відповідача з'явився, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав іх необґрунтованості.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 10.03.2015, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 10.03.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 48 720,00 грн. компенсації, в зв'язку з порушенням авторських прав позивача, реалізації (розповсюдження) товарів, на яких без його дозволу, як правовласника, зображений об'єкт інтелектуальної власності з мультиплікаційного серіалу "Маша и Медведь".

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

У п. 29 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності " роз'яснено, що з огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (ст. ст. 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Відповідно до матеріалів справи ТОВ "Маша и Медведь" є юридичною особою за законодавством Російської Федерації, місцезнаходженням якої є м. Москва і якій присвоєно основний державний реєстраційний номер 536, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 23.10.2014 № 9859490_УД.

08.06.2010 між ТОВ Студія "Анімаккорд" та ТОВ "Маша і медведь" було укладено договір № 010601-МиМ про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал "Маша і медведь" відповідно до умов якого :

правовласник відповідно до порядку передбаченого Договором передає набувачу виключне право на аудіовізуальний твір - серіал "Маша і медведь", а набувач зобов'язується виплатити правовласнику визначену Договором винагороду.

Передачі підлягає виключне право на наступні серії аудіовізуального твору:

1. "Раз, два, три! Елочка гори!"

2. "Первая встреча"

3. "До весны не будить!"

4. "Весна пришла!"

5. "Ловись рыбка!"

6. "Следы невиданных зверей!"

7. "С волками жить …!"

8. "Позвони мне, позвони!"

Позивачем також надано копію Авторського договору замовлення №ОК-2/2008 від 01.04.2008 який укладено між ТОВ Студія "Анімаккорд" та Кузовковим О.Г. Відповідно до умов якого автор зобов'язаний створити та передати замовнику сценарій 8 серій дитячого телевізійного серіалу "Маша и Медведь".

Крім того позивач надав копію службового завдання №1/МиМ-С1, згідно якого Червяцов Д.А. створює та передає ТОВ "Анімаккорд" виключні права на серію анімаційного серіалу "Маша и Медведь" під назвою "Первая встреча"

Отже, позивач є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал "Маша и Медведь" має право захищати свої права у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Статтею 435 ЦК України передбачено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права " (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами ч. 1 ст. 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Проте, суд звертає увагу, що відповідно до наданого в якості доказу копії Авторського договору замовлення № ОК-2/2008 від 01.04.2008, який укладено між ТОВ Студія "Анімвккорд" та Кузовковим О.Г., неможливо дійти достовірного висновку про створення образів (ключових кадрів) героїв мультфільму. Оскільки відповідно до умов Договору автор зобов'язаний створити та передати замовнику сценарій 8 серій дитячого телевізійного серіалу "Маша и Медведь". Твір створюється відповідно до технічного завдання, зазначеного в Додатку №1 до Договору ( п. 1.2 Договору №ОК-2/2008 від 01.04.2008).

Відповідно до Додатку № 1 Договору №ОК-2/2008 від 01.04.2008 (технічного завдання) вигами до твору є: Створення сценарію 8 серій дитячого телевізійного анімаційного серіалу на основі ідей зазначених в технічному завданні. Кожна серія повинна бути закінченою історією пригод Маши та Ведмедя. Маша та Медведь з'являються в кожній серії, крім них залежно від сценічної ідеї можуть з'являтися інші персонажі

Крім того позивач надав копію службового завдання №1/МиМ-С1, згідно якого Червяцов Д.А. створює та передає ТОВ "Анімаккорд" виключні права на серію анімаційного серіалу "Маша и Медведь" під назвою "Первая встреча".

В позовній заяві позивач, зазначає що 05.06.2014 за адресою: м. Київ, вул. Малишка,3 було здійснено реалізацію товару - розмальовки "Маша і "Мєдвєдь" з малюнками. В структурі товару малюнки, а саме кадри та персонажі з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу " Маша в Мєдвєдь". Як доказ реалізації контрафактного товару позивачем надано товарний чек (копія наявна в матеріалах справи) від 05.06.2014, відповідно до якого зазначено:

- розмальовка "Маша і ведмідь"

- ціна 25 грн.

Відповідач проти зазначеного заперечив, зазначивши, що ним здійснюється розрахунок за продані товари лише у безготівковій формі. Крім того зазначив, що на вищезазначеному чеку розміщено печатку, а для здійснення підприємницької діяльності відповідач не користується печаткою та взагалі її немає, в зв'язку із чим можна дійти висновку що позивач міг придбати товар у іншої особи.

Відповідно до приписів ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" зазначено, що

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Пунктом 15 ст. 3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання

вимог Закону України "Про захист прав споживачів", порушення цього правила тягне за собою відповідальність, передбачену зазначеним законом, але не може бути підставою для застосування до порушника адміністративних чи фінансових санкцій, передбачених законодавством з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів" договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ);

Враховуючи приписи вищезазначених норм, суд приходить до висновку що товарний чек, наданий позивачем як доказ реалізації контрафактного товару, не може підтвердити факт купівлі контрафактного саме повноваженим представником позивача оскільки відсутній підпис особи, яка придбала товар.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 34 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За приписами ст. 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача

Керуючись ст. ст. 43, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.03.2015

Суддя Л.В. Прокопенко