ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2015 р. Справа № 914/3855/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Бойко С.М.,

суддів Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.

при секретарі Фіна Н.,

за участю представників:

від позивача не з'явився,

від відповідача не з'явився

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт - Еко"

на рішення господарського суду Львівської області від 01.12.2014 року, суддя Синчук М. М.

у справі № 914/3855/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт - Еко", м. Львів,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Бориславський завод спеціального лісового машинобудування", м. Борислав,

про: стягнення 4 517,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 01.12.2014 року в справі №914/3855/14 в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт - Еко" до Публічного акціонерного товариства "Бориславський завод спеціального лісового машинобудування" про стягнення 4 517,34 грн. відмовлено.

Підставою для відмови в позові, суд першої інстанції вказав, що ТОВ "Моноліт - Еко" неналежним чином виконало свої зобов'язання за договором укладеним між сторонами.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення господарського суду Львівської області від 01.12.2014 року в справі №914/3855/14 скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

В апеляційній скарзі скаржник вказує, що позивач на підтвердження факту виконання прийнятих на себе зобов'язань за договором про виконання робіт № 13/08/20-1 та додатковими угодами №1 та №2 до нього надав акти приймання - передачі виконаних робіт від 15.01.2014 р., відповідно до якого виконавець виконав, а замовник прийняв послуги з проведення лабораторних досліджень в стаціонарних джерелах викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря з подальшою видачею протоколів та акт приймання робіт від 12.03.2014 року, відповідно до якого виконавець виконав, а замовник прийняв послуги з розробки паспортів на відходи. Дані докази, на думку апелянта, підтверджують належне виконання ним зобов'язань за договором № 13/08/20-1.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач заперечує доводи апеляційної скарги, вказує що судом першої інстанції було вірно зазначено помилки допущені позивачем при виготовлені паспортів про відходи, які унеможливлюють його використання. Щодо актів виконаних робіт, то відповідач вказує на розбіжність, оскільки на паспортах про відходи зазначено дату 12.09.2014 року, в той час як в актах виконаних робіт зазначена дата 12.03.2014 року, тобто акти складені швидше виготовлених паспортів. Окрім того, відповідач подав суду лист Департаменту екології та природних ресурсів № 07-896 від 05.03.2015 року, в якому останній вказав про виявлені недоліки та повернув надані паспорти для виправлення недоліків.

Відтак останній просить рішення господарського суду Львівської області від 01.12.2014 року в справі №914/3855/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив господарського суду Львівської області від 01.12.2014 року в справі №914/3855/14 скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги з мотивів викладених у відзиві, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційний суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, вважає, що рішення господарського суду Львівської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Судами встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт - Еко" та Публічним акціонерним товариством "Бориславський завод спеціального лісового машинобудування" укладено договір №13/08/20-1 про виконання робіт від 20.08.2013 р. (надалі - Договір). За умовами цього Договору виконавець (позивач у справі) взяв на себе зобов'язання з виконання робіт, надання послуг замовнику: санітарно-гігієнічні дослідження з метою атестації робочих місць за умовами праці, поточного періодичного контролю, створення санітарних паспортів, дослідження, видача протоколів та актів обстеження з метою періодичного контролю, інвентаризації, обґрунтування викидів в атмосферне повітря для отримання відповідного дозволу, проектування, монтаж, дослідження та паспортизація заземлюючих пристроїв, електроустаткування, електропроводок, опору ізоляції, струму короткого замикання фаза-нуль, проектування, монтаж, паспортизація вентиляційних систем, режимно-налагоджувальні роботи на котлоагрегатах, паспортизація (обстеження, технічний звіт) будівель та споруд, паспортизація сміттєзвалищ, гранично допустимі скиди речовин у водні об'єкти, паспортизація відходів, а замовник (відповідач у справі) зобов'язався прийняти виконані роботи, надані послуги і провести оплату.

Відповідно до п. 2.1.Договору загальна вартість робіт (наданих послуг) за кожним завданням замовника затверджується Додатковою угодою сторін, враховуючи ціни на кожен окремий вид робіт, затверджені прейскурантом цін виконавця.

У відповідності до п. 2.1. Договору між Товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт - Еко" та Публічним акціонерним товариством "Бориславський завод спеціального лісового машинобудування" було укладено додаткові угоди до Договору, а саме:

Додаткову угоду №1 від 19.12.2013 р. до Договору (а.с.13),

Додаткову угоду №2 від 19.12.2013 р. до Договору (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України та ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення зобов'язань є договір.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).

Як встановила колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, та фактично підтверджується матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство «Бориславський завод спеціального лісового машинобудування «Спецсільмаш» подало лист-звернення до Департаменту екології та природних ресурсі Львівської обласної державної адміністрації, з проханням розглянути та зареєструвати паспорти на відходи (виготовлені позивачем згідно укладеного договору), які утворюються в результаті діяльності ПАТ «Бориславський завод спеціального лісового машинобудування «Спецсільмаш» в кількості 7 штук, а також встановити ліміт на обсяги їх утворення і розміщення.

У відповідь Департамент екології та природних ресурсі Львівської обласної державної адміністрації направив Публічному акціонерному товариству «Бориславський завод спеціального лісового машинобудування «Спецсільмаш» зауваження до паспортів відходів. В якому вказав наступне:

Департамент екології та природних ресурсі Львівської обласної державної адміністрації опрацював подані Вами паспорти відходів підприємства та повідомляє про виявлені недоліки, а саме:

· Лист-звернення на погодження паспортів відходів подано підприємством ПАТ «Бориславський завод спеціального лісового машинобудування «Спецсільмаш», а паспорти відходів розроблені на підприємство ВАТ «Бориславський завод спеціального лісового машинобудування «Спецсільмаш», водночас згідно ДСТУ 2195-99 не вказаний відповідальний виконавець та керівник технологічного підрозділу, а також не затверджено директором підприємства.

· В паспорті відходу відпрацьовані люмінесцентні лампи п.6 вказано невірно, п. 15 вказано частково

· В паспорті відходу акумулятори свинцеві найменування відходу за іншою спеціальною класифікацією (Жовтий перелік) та п. 15 вказані частково

· В паспорті відходу відпрацьовані шини п. 15 вказано частково, п. 20 вказаний невірно

· В паспорті відходу побутові відходи п. 6 не зазначено, п 15 вказано частково

· В паспорті відходу тирса п. 6 не зазначено, п. 16 вказаний невірно

· В паспорті фільтри масляні п. 6 не зазначено.

Зважаючи на викладене, Департамент екології та природних ресурсі Львівської обласної державної адміністрації повертає надані паспорти відходів підприємства і пропонує виправити вищезазначені недоліки.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки роботи за договором №13/08/20-1 про виконання робіт від 20.08.2013 р. виконанні неналежним чином, що підтверджується фактами встановленими матеріалами справи та в судових засіданнях.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

За таких обставин, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є не доведеними, не обґрунтованими, та таким, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт - Еко" - відмовити.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 01.12.2014 року в справі №914/3855/14 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського

суду.

Повний текст постанови виготовлений 23.03.2015 р.

Головуючий суддя Бойко С. М.

Суддя Бонк Т. Б.

Суддя Якімець Г. Г.