ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.03.15р. Справа № 904/8858/14

За позовом Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про повернення тимчасово зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан

Головуючий колегії, суддя Колісник І.І.

Суддя Бєлік В.Г.,

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Єрмоленко М.М., довіреність № 01/14/5/04вих від 12.01.2015 року, представник;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність б/н від 18.12.2014 року, представник;

ОСОБА_1, Витяг з ЄДР, паспорт серії НОМЕР_2 від 30.05.2002 року.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпродзержинська міська рада Дніпропетровської області звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про звільнення тимчасово зайнятої земельної ділянки кадастровий номер: :02:009:00089, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,0034 га, яку використовує фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) для ведення комерційної діяльності під розміщення об'єкту торгівлі (кіоск) повернувши її Дніпродзержинській міській раді Дніпропетровської області (51931, м. Дніпродзержинськ, пл. Дзержинського, 2, ) за актом приймання-передачі з приведенням вказаної земельної ділянки у придатний для використання стан шляхом демонтажу об'єкту торгівлі (кіоску) за рахунок боржника.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що ним на підставі договору оренди земельної ділянки від 15.10.2004 року, укладеному з відповідачем, було передано останньому в користування за актом приймання-передачі від 19.10.2004 року земельну ділянку загальною площею 0,0034 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, для фактичного розміщення об'єкту торгівлі (кіоск).

Строк дії договору визначений до 23.09.2007 року. Після закінчення дії договору земельної ділянки та до теперішнього часу земельна ділянка не повернута до земель міської ради, а договір оренди земельної ділянки на новий строк не укладено.

Факт знаходження об'єкта торгівлі за вказаною адресою після закінчення строку дії договору позивач підтверджує актом обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 17.08.2010 року та від 29.07.2014 року (а.с. 15, 16 том 1).

У судових засіданнях представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2009 року у справі № 30/165-09 уже було прийнято рішення за позовом Дніпродзержинського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах Дніпродзержинської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання звільнити земельну ділянку та зобов'язання демонтувати об'єкт торгівлі, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 0,0034 га.

Крім того, представник відповідача звертає увагу суду на пропуск позивачем у справі трирічного строку позовної давності, передбаченого статтею 257 Цивільного кодексу України, перебіг якого слід відраховувати з дати складання позивачем акту обстеження земельної ділянки від 17.08.2010 року.

Керуючись статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач просить застосувати строк позовної давності (а.с. 117-118 том 1).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2014 року було порушено провадження у справі з призначенням її до розгляду в судовому засіданні на 08.12.2014 року, після чого розгляд справи відкладався на 22.12.2014 року, 12.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2015 року за клопотанням представника відповідача строк розгляду спору було продовжено на 15 днів до 27.01.2015 року включно та відкладено розгляд справи на 21.01.2015 року, після чого розгляд справи відкладався на 27.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2015 року з урахуванням категорії і складності справи суд ухвалив призначити колегіальний розгляд справи.

На підставі розпорядження голови суду № 37 від 27.01.2015 року у справі №904/8858/14 призначено колегію у складі: головуючий суддя Колісник І.І., судді - Бєлік В.Г., Мартинюк С.В.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2015 року справа № 904/8858/14 була прийнята судовою колегією до провадження та призначалась до розгляду на 25.02.2015 року, 18.03.2015 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.10.2004 року між Дніпродзержинською міською радою (далі - Орендодавець, Позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Орендар, Відповідач) був укладений договір оренди земельної ділянки (далі - Договір) за пунктом 1.1. якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0034 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до пункту 5.1. договору та згідно з актом прийому-передачі земельної ділянки від 19.10.2004 року остання з кадастровим номером :02:009:0008 була передана в оренду відповідачу з метою несільськогосподарського використання для розміщення об'єкту торгівлі (кіоск) /а.с. 10, 13 том 1/.

Договір був укладений строком до 23.09.2007 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк (пункт 2.1. договору).

Відповідно до пункту 2.2. договору у разі, якщо орендар бажає продовжити термін дії договору, то він повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

За пунктом 4.2. договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

За змістом пункту 8.3. договору дія договору припиняється, серед іншого, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

У разі припинення або розірвання договору орендар має забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки відповідно до умов цього договору (пункт 8.7. договору).

За наслідками обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки позивачем було встановлено, що після закінчення строку дії договору відповідачем спірна земельна ділянка не звільнена та до земель міської ради не повернута, стосовно чого були складені акти від 17.08.2010 року та від 29.07.2014 року.

З урахуванням предмету позову позивач вважає спірну земельну ділянку тимчасово зайнятою відповідачем.

Знаходження об'єкту торгівлі (кіоск) відповідача на спірній земельній ділянці після закінчення строку дії договору, утримання земельної ділянки відповідачем за відсутності продовженого договору оренди земельної ділянки і є причиною виникнення спору.

Під час розгляду справи встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2009 року у справі № 30/165-09, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.11.2009 року, позов Дніпродзержинського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Дніпродзержинської міської ради до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання звільнити земельну ділянку та зобов'язання демонтувати об'єкт торгівлі задоволено повністю. Зокрема, фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (51900, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) зобов'язано звільнити тимчасово зайняту земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_3, кадастровий номер :02:009:0008, загальною площею 0,0034 га, повернувши її державі в особі Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області (51931, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пл. Дзержинського, 2, код 24604168) у місячний термін з дня набрання рішенням законної сили.

Також фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (51900, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) зобов'язано знести (демонтувати) об'єкт торгівлі (кіоск), розташований по АДРЕСА_2 у місячний термін з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 60-61, 65-66 том 1).

На виконання зазначеного рішення 13.11.2009 року було видано накази.

Відповідно до постанов про закінчення виконавчого провадження Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 23.04.2010 року виконавчі провадження з примусового виконання наказів господарського суду № 30/165-09 від 13.11.2009 року закінчені у зв'язку з виконанням.

За вказаних обставин вбачається, що між сторонами з того ж предмету позову та з тих же самих підстав судом уже розглядався спір щодо звільнення земельної ділянки шляхом її повернення та демонтажу об'єкту торгівлі - кіоску, що на ній знаходиться. Прийняте за її результатом судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

З огляду на викладене наявні підстави для припинення провадження у справі.

Посилання позивача на акти обстеження спірної земельної ділянки від 17.08.2010 року та від 29.07.2014 року не є новою підставою позову, а є доказами, що не змінюють висновку суду щодо припинення провадження у справі.

Знаходження об'єкту торгівлі відповідача на спірній земельній ділянці без правовстановлюючих документів після завершення виконавчого провадження за наказами від 13.11.2009 року на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2009 року може бути відповідно до чинного законодавства підставою для здійснення правоохоронними органами перевірки та окремого судового провадження за фактом ухилення відповідальних осіб від виконання судового рішення, його неналежного виконання або для звернення позивача з позовом до відповідача за захистом своїх прав та інтересів щодо спірної земельної ділянки, у том числі про відшкодування шкоди чи збитків з підстав самовільного зайняття земельної ділянки.

Згідно з частиною другою статті 80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Щодо судового збору суд зазначає таке.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 44 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною третьою статті 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, у тому числі - у разі закриття провадження у справі. Цей перелік є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 Господарського процесуального кодексу України). Водночас, закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону України "Про судовий збір", є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судами у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої позивачем суми судового збору (пункт 5.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 49, п. 2 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 18.03.2015 року та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Головуючий колегії, суддя І.І. Колісник

Суддя В.Г. Бєлік

Суддя С.В. Мартинюк