РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015Справа №910/1511/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська

страхова група"

До Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно - страхова

компанія"

Про стягнення 2 230,00 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін:

від позивача Пахолок Т.П. - представник (дов. № 0114-210 від 29.12.2014 р.)

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно - страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування, яке було сплачено страхувальнику відповідно до генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-2700-AVIS від 27.12.2011 р. в розмірі 2 230,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що позивачем за генеральним договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-2700-AVIS від 27.12.2011 р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, було здійснено виплату страхового відшкодування за письмовою заявою страхувальника автомобіля «Citroen», державний номер АА 9846 ОЕ - ПІІ «Віп-Рент» а тому позивач відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1187, 1188 ЦК України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки транспортний засіб - автомобіль «Ford» державний номер АІ 3869 ЕЕ, за участю якого сталась дорожньо-транспортна пригода, водій якого Терехов Д.В., так само, як і водій застрахованого у позивача автомобіля, є винним у її скоєнні, застрахований у Приватному акціонерному товаристві «УОСК» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3887350, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 2 230,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2015 р. порушено провадження у справі №910/1511/15-г та призначено справу до розгляду на 02.03.2015 р.

16.02.2015 р. відділом діловодства суду отримано від Моторного (транспортного) страхового бюро України відповідь на запит суду на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 29.01.2015 р., з якої вбачається, що згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, за полісом № АС/3887350 застраховано цивільно-правову відповідальність Васюк М.І. в страховій компанії ПрАТ «УОСК» за типом договору « 1» в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля «Ford» державний номер АІ 3869 ЕЕ, ліміт по майну 50000 грн.

У судове засідання 02.03.2015 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Натомість, 24.02.2015. відділом діловодства суду від представника відповідача одержано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку неможливістю забезпечити явку представника у судове засідання.

Розглянувши вказане клопотання у судовому засіданні 02.03.2015 р., суд зазначає таке.

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників відповідача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого представника. Відповідач мав можливість скористатись правилами ст. 28 Господарського процесуального кодексу України та ст. 244 Цивільного кодексу України, а отже в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом відмовлено.

Разом з тим, у зв'язку з нез'явленням у судове засідання 02.03.2015 р. представника відповідача, невиконанням вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, суд, відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав розгляд справи на 16.03.2015 р., про що виніс відповідну ухвалу.

У судове засідання 16.03.2015 р. представник відповідача повторно не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Поштове відправлення з ухвалами Господарського суду міста Києва № 910/1511/15-г від 29.01.2015 р. та від 02.03.2015 р. були направлені відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145), яка відповідає адресі місцезнаходження відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За наведених обставин та з урахуванням приписів ст. 64 ГПК України, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі, так само, як і ухвала від 02.03.2015 р. вручена відповідачу належним чином (повідомлення про вручення наявне матеріалах справи).

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судовому засіданні 16.03.2015 р. від останнього до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 16.03.2015 р. та за відсутності представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами, оскільки відзив на позов та витребувані матеріали суду не надано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 16.03.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2011 р. між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ПІІ «Віп-Рент» укладено генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-2700-AVIS від 27.12.2011 р., згідно з яким на страхування був прийнятий автомобіль «Citroen», державний номер АА 9846 ОЕ.

Згідно з довідкою ДАІ ГУМВС України в м. Києві та відомостями № 9366424 про дорожньо-транспортну пригоду, 26.03.2014 р. о 17 год. 55 хв., в м. Києві по просп. Перемоги 1-2 трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Citroen», державний номер АА 9846 ОЕ, що належить ПІІ «Віп-Рент» та знаходився під керуванням Добрянської Г.М. та транспортного засобу «Ford» державний номер АІ 3869 ЕЕ, під керуванням Терехова Д.В.

ДТП сталася в результаті порушення водіями Добрянською Г.М. та Тереховим Д.В. Правил дорожнього руху України, яких визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2014 р. та постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2014 р. відповідно.

До ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернувся страхувальник із заявою про виплату страхового відшкодування в зв'язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП, що відповідно до умов Договору є страховим випадком.

Відповідно до Ремонтної калькуляції № ДККА-35647 від 02.04.2014 р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Citroen», державний номер АА 9846 ОЕ складає 8 095, 42 грн.

ПрАТ «СК «Українська страхова група» на підставі Страхового акту № ДККА-35647 від 05.05.2014р. здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 6 460, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11376 від 06.05.2014 р. на суму 6 460, 00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У ч. 2 зазначеної статті вказано, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Таким чином, між винною та потерпілою особами виникло зобов'язання з відшкодування заподіяної майнової шкоди.

Частинами другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб - автомобіль «Ford» державний номер АІ 3869 ЕЕ, який був учасником ДТП, на момент вчинення ДТП був під керуванням Терехова Д.В., транспортний засіб «Citroen», державний номер АА 9846 ОЕ - під керуванням Добрянської Г.М.

Вина водіїв Терехова Д.В., який керував автомобілем «Ford» державний номер АІ 3869 ЕЕ, та Добрянської Г.М., що керувала автомобілем «Citroen», державний номер АА 9846 ОЕ, підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2014 р. та постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2014 р. відповідно.

Цивільно-правова відповідальність Терехова Д.В. в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля «Ford» державний номер АІ 3869 ЕЕ була застрахована у ПрАТ "УОСК" на підставі укладеного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3887350.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Citroen», державний номер АА 9846 ОЕ, згідно з положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс № АС/3887350), а до ПрАТ «СК «Українська страхова група» як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, в тій частині, яке ПІІ «Віп-Рент» мав до Терехова Д.В. як особи, відповідальної разом з водієм автомобіля «Citroen», державний номер АА 9846 ОЕ за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до Ремонтної калькуляції № ДККА-35647 від 02.04.2014 р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Citroen», державний номер АА 9846 ОЕ складає 8 095, 42 грн. В свою чергу позивачем сплачено страхового відшкодування на суму 6 460, 00 грн.

Проте, враховуючи те, що постановами Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2014 р. у вчиненні ДТП визнано винними обох водіїв - Терехова Д.В. та Добрянську Г.М., в даному випадку сума матеріальних збитків, що підлягає до відшкодування власнику автомобіля «Citroen», державний номер АА 9846 ОЕ становить половину із виплаченої страхової суми.

Дана правова позиція узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеної в Рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 17 березня 2010 року.

Згідно статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/3887350) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000, 00 грн., франшиза - 1000, 00грн.

Відповідно до п. 12.1. статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, враховуючи передбачений полісом АС/3887350 ліміт відповідальності за шкоду у розмірі 50 000, 00 грн., франшизу у розмірі 1000, 00 грн., розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування - 6460, 00 грн., вартість матеріального збитку, а також вину обох видіїв у вчиненні даного ДТП, то вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми 2 230, 00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню (6460, 00 грн. : 2 - 1000, 00 грн. = 2 230, 00 грн.).

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у порушенні зобов'язання. Крім того, відповідачем визнано позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Таким чином, станом на день вирішення спору, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 2 230, 00 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно - страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ідентифікаційний код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32 літ А, ідентифікаційний код 30859524) шкоду в розмірі 2 230 (дві тисячі двісті тридцять) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення

складено 19.03.2015 р.

Суддя Ю.В. Картавцева