ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р. Справа № 914/3573/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Гнатюк Г.М.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Скарбниця" (надалі ПрАТ "АСК "Скарбниця") вих№382 від 12.12.2014р.

на рішення господарського суду Львівської області від 02.12.2014р.

у справі № 914/3573/14

за позовом: приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (надалі ПАТ "СК "УСГ"), м. Київ,

до відповідача: ПрАТ "АСК "Скарбниця", м. Львів,

про: стягнення шкоди в сумі 7 473,69 грн., пені в сумі 559,81 грн. та 3% річних в сумі 76,17 грн.

за участю учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу від сторін не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 02.12.2014р. у справі №914/3573/14 (суддя Запотічняк О.Д.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "АСК "Скарбниця" на користь ПАТ "СК "УСГ" 7 473,69 грн. страхового відшкодування, пені - 555,92грн., 3% річних -75,56 грн. та судовий збір - 1 825,99 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд на підставі положень ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України дійшов висновку, що виплата страхового відшкодування в розмірі 7 473,69 грн., пеня - 555,92 грн. та 3% річних - 75,56 грн. підлягають до задоволення оскільки, після виплати страхувальнику страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до особи, яка є страховиком винної у вчиненні ДТП особи, тому обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача. В решті вимог про стягнення 3,89 грн. пені та 0,61 грн. 3% річних відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПрАТ "АСК "Скарбниця" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено необ'єктивне рішення, просить його скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити. Зокрема, скаржник зазначає, що позивачем не дотримано порядку відшкодування витрат, понесених страховиком внаслідок страхового випадку, передбаченого Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме, не було проведено належну оцінку при визначенні вартості ремонту автомобіля у відповідності до норм вказаного Закону, незважаючи на вимоги відповідача автомобіль було відремонтовано без його огляду спеціалістами АСК "Скарбниця".

18.12.2014р. автоматизованою системою документообігу суду дану справу розподілено до розгляду судді - доповідачу Кравчук Н.М.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 19.12.2014р. у склад колегії суддів для розгляду справи №914/3573/14 введено суддів Гнатюк Г.М. та Мирутенка О.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.12.2014р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.01.2015р.

Ухвалою суду від 29.01.2015р. розгляд справи відкладено на 19.02.2015р.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Гнатюк Г.М., розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 18.02.2015р. внесено зміни в склад колегії суддів для розгляду справи № 914/3573/14, замість судді Гнатюк Г.М. введено суддю Якімець Г.Г.

Ухвалою суду від 19.02.2015р. розгляд справи відкладено на 05.03.2015р.

У зв'язку із перебуванням судді Мирутенка О.Л. у відпустці, розпорядженням в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р. внесено зміни в склад колегії суддів для розгляду справи № 914/3573/14, замість судді Мирутенка О.Л. введено суддю Гнатюк Г.М.

Позивач участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надіслав заяву за вих. № 11/11065 від 27.02.2015р. (зареєстрована в канцелярії суду за вх№01-04/1517/15 від 04.03.2015р.) у якій просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення та розгляд справи провести за відсутності представника ПАТ "СК "УСГ".

Відповідач участі уповноваженого представника у справі також не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

26.02.2013р. між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик) та Чубаєм Олександром Анатолійовичем (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-13096-13-00036, предметом якого є страхування транспортного засобу "Mazda СX 7" д.р.н. ВС 0521 СВ (а.с. 71-80).

Відповідно до умов даного договору страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобов'язується своєчасно сплачувати платежі та виконувати інші умови правил страхування.

Як вбачається із довідки ВДАІ ГУМВСУ у Львівській області від 14.12.2013р., у м. Львові по вул. Стрийській на виїзді з ТЦ "Ашан" 14.12.2013 р. в 14 год. 25 хв. трапилась ДТП за участю транспортного засобу "Mazda EX 7" д.р.н. ВС 0521 СВ під керуванням водія Чубая Олександра Анатолійовича та транспортного засобу марки "Ford Mondeo" д.р.н. ВС 1492 СМ під керуванням водія Манаєнка Олега Георгійовича. В результаті даної ДТП було заподіяно шкоди транспортному засобу "Mazda СX 7" д.р.н. ВС 0521 СВ (а.с. 12-13).

17.12.2013 р. страхувальник Чубай О.А. звернувся до ПАТ "СК "УСГ" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 20-22).

Представником ПАТ "СК "УСГ" 17.12.2013р. було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу "Mazda СX 7" д.р.н. ВС 0521 СВ та складено відповідний Акт огляду, в якому зафіксовано пошкодження автомобіля (а.с. 16-17).

Для визначення розміру страхового відшкодування, що підлягає виплаті страхувальнику, транспортний засіб було надано для огляду представнику відповідної рекомендованої (погодженої) страховиком СТО у відповідності до умов п.10.6 договору страхування.

10.01.2014 р. ПАТ "СК "УСГ" на підставі рахунку ТзОВ "Ніко-Захід" від 27.12.2013 р. №1302 та рахунку ТзОВ "Захід моторс" від 27.12.2013р. №174 було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування до нього (а.с.23-24).

13.01.2014р. ПАТ "СК "УСГ" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 8 473,69 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №460 та №461 (а.с.25-26).

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 03.01.2014р. було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності Манаєнка Олега Георгійовича (а.с. 15).

Цивільно-правова відповідальність Манаєнка О.Г. перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу "Ford Mondeo" д.р.н. ВС 1492 СМ, застрахована у ПрАТ АСК "Скарбниця" згідно полісу №АС/3798595.

Виплативши страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля Чубаю О.А., 10.02.2014 р. ПАТ "СК "УСГ" звернулося до ПрАТ АСК "Скарбниця" з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (а.с. 27-28).

Дана заява була отримана відповідачем 17.02.2014р. (а.с. 29), проте залишена без задоволення, що стало підставою звернення до суду.

При винесені постанови колегія суддів керувалася наступним:

Відповідно до ст. 355 ГК України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Частиною 1 статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Системний аналіз положень цього Закону дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого (постанова Верховного суду України від 04.11.2014 N 910/17223/13).

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

У спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Страхова компанія ПАТ "СК "УСГ", виплативши страхове відшкодування потерпілому Чубаю О.А. за договором № 28-1309-13-00036 від 26.02.2013р., отримала від останнього право вимоги до страхової компанії ПрАТ АСК "Скарбниця", яка застрахувала відповідальність перед третіми особами винного у заподіянні шкоди водія Манаєнка О.Г.

Таким чином, ПАТ "СК "УСГ" реалізувало своє право кредитора шляхом пред'явлення вимоги до ПрАТ АСК "Скарбниця", оскільки за договором страхування відповідальності (Закон № 1961-IV) останнє надало згоду на прийняття обов'язку сторони боржника у деліктному зобов'язанні, якщо воно виникне.

Враховуючи вищенаведені норми права, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення страхового відшкодування в розмірі 7 473,69 грн. з відповідача.

Що вимоги позивача про стягнення пені в розмірі 559,81 грн. та 3% річних в розмірі 76,17 грн., то колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, даний господарський спір виник з правовідносин відшкодування шкоди на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", а не з договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання (в тому числі щодо неустойки) вчиняється у письмовій формі.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Однак, в даному випадку правові підстави для стягнення суми пені відсутні, оскільки між позивачем та відповідачем відсутній договір, розмір пені договором або актом цивільного законодавства у спірних правовідносинах сторін не визначено.

Позивачем нараховано пеню згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в редакції, чинній на момент виплати позивачем страхового відшкодування, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Проте, положення п. 36.5 ст. 36 даного Закону не поширюється на правовідносини між страховиками, оскільки зазначена норма регулює відносини страховика і страхувальника за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відповідач не є суб'єктом цього договору.

За таких обставин, для позадоговірних (регресних) зобов'язань у сфері страхування чинне цивільне законодавство не передбачає можливість забезпечення виконання таких зобов'язань шляхом встановлення неустойки, а договірні відносини між сторонами з цього приводу відсутні.

(Наведеної правової позиції з вказаного питання дотримується і Верховний суд України в постанові від 26.09.2012р. у справі № 4/17-3520-2011).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно поданого розрахунку процентів, позивач нарахував відповідачу за період з 17.05.2014р. по 17.09.2014р. 3% річних в сумі 76,17 грн. (а.с. 32).

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що дія ч. 2 ст. 625 ЦК не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди. Відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 р. N 10-74/0/4-13).

Таким чином, вимоги про стягнення пені та 3% річних до задоволення не підлягають, відтак, рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені в сумі 55,92 грн. та 3% річних в сумі 75,56 грн. підлягає скасуванню.

Щодо тверджень скаржника про те, що позивачем не було дотримано порядку відшкодування витрат понесених страховиком внаслідок страхового випадку передбаченого Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме, не було проведено належну оцінку при визначенні вартості ремонту автомобіля у відповідності до вимог вказаного Закону, розмір страхового відшкодування не було погоджено із страховиком, який в даному випадку є відповідач, то колегія суддів зазначає наступне:

Наведені скаржником норми матеріального права, а саме: ст. ст.33- 36 Закону № 1961-IV регулюють порядок здійснення страхового відшкодування у правовідносинах між потерпілим або особою, яка має право на отримання відшкодування і страховиком.

Як зазначалося вище, в даному випадку потерпілим є Чубай Олександр Анатолієвич (страхувальник), який застрахував свій транспортний засіб - "Mazda СX 7" д.р.н. ВС 0521 СВ, а страховиком: ПАТ "СК "УСГ".

Відповідач у справі ПрАТ АСК "Скарбниця" - не є страховиком у розумінні наведених норм, а є особою, відповідальною за завдані збитки в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід скасувати частково, а апеляційну скаргу задоволити частково.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу ПрАТ "АСК "Скарбниця" вих. №382 від 12.12.2014р. задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 02.12.2014р. у справі № 914/3573/14 скасувати в частині стягнення пені в розмірі 555,92 грн. та 3% річних в розмірі 75,56 грн. В цій частині прийняти нове, яким в позові відмовити.

3. Рішення господарського суду Львівської області від 02.12.2014р. у справі № 914/3573/14 в частині стягнення 7 473,69 грн. страхового відшкодування залишити без змін.

4. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова,32-А, ) на користь приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Скарбниця" (79005, м. Львів, вул. Саксаганського,5, ) 71,63 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Скарбниця" (79005, м. Львів, вул. Саксаганського,5, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова,32-А, ) 1 683,72 грн. судового збору за подання позовної заяви.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

7. Справу передати до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Гнатюк Г.М.

Якімець Г.Г.