КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. Справа№ 910/20029/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

при секретарі судового засідання Д'яковій Ю.Ю.

за участю представників у відповідності до протоколу судового засідання від 03.03.2015.

у судове засідання з'явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Офіс - Менеджмент груп» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Форум - Менеджмент Груп»):

Зорич Г.А. за дов. № б/н від 19.02.2015.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС»

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2014.

у справі № 910/20029/14 (суддя Головатюк Л.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форум - Менеджмент Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС»

про стягнення 272 025,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 у справі № 910/20029/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум - менеджмент груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС" про стягнення 272 025,68 грн. задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом позов задоволено через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС" передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Шапталі Є.Ю.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2014 сформовано для розгляду даної апеляційної скарги колегію суддів у складі: Шаптала Є.Ю. (головуючий), Гончаров С.А., Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2014 у складі суддів: головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді Гончаров С.А., Самсін Р.І., прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС" до розгляду та порушено апеляційне провадження. Розгляд справи призначено на 27.01.2015.

Також не погодившись з вищевказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Форум - менеджмент груп" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення частково скасувати та прийняти нове яким задовольнити клопотання про заміну позивача у справі та стягнути на користь нового позивача 272 025,68 грн.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС" передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Шапталі Є.Ю.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2014р. сформовано для розгляду даної апеляційної скарги колегію суддів у складі: Шаптала Є.Ю. (головуючий), Гончаров С.А., Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2014 у складі суддів: головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді Гончаров С.А., Самсін Р.І. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС" повернуто скаржнику на підставі п.3 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України.

30.12.2014 представник позивача подав до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду пояснення по справі.

27.01.2015 представник позивача подав до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, клопотання про здійснення процесуального правонаступництва, а саме: замінити позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Форум - Менеджмент Груп» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Менеджмент Груп» на підставі договору уступки права вимоги від 14.10.2014.

В судовому засіданні 27.01.2015 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду оголосила, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, а клопотання представника позивача про здійснення процесуального правонаступництва буде розглянуте в наступному судовому засіданні та оголосила перерву в розгляді справи до 17.02.2015.

В судовому засіданні 17.02.2015 представник апелянта подав клопотання про витребування доказів та подав клопотання про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 17.02.2015 представник позивача подав клопотання про долучення додаткових документів.

В судовому засіданні 17.02.2015 представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Колегія суддів в судовому засіданні 17.02.2015 оголосила, що клопотання представника апелянта задоволенню не підлягають.

Колегія суддів в судовому засіданні 17.02.2015 оголосила, що клопотання представника позивача про здійснення його правонаступництва на підставі договору уступки права вимоги від 14.10.2014 підлягає задоволенню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 здійснено заміну позивача по справі № 910/20029/14 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум - Менеджмент Груп" на Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс - менеджмент груп" (04073, м. Київ, пр. Куренівський, 12, ) на підставі договору уступки права вимоги від 14.10.2014, задоволено клопотання сторін про продовження строку розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 03.03.2015.

В судовому засіданні 03.03.2015 представник апелянта підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 по справі № 910/20029/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 03.03.2015 представник позивача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням відзиву поданого під час апеляційного провадження та просив рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 по справі № 910/20029/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форум-Менеджмент Груп» (далі - орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс» (далі - суборендар) 31.01.2013 було укладено Договір суборенди № 101-К (надалі за текстом - Договір).

Згідно з умовами п.1.1 договору орендар зобов'язується передати в суборенду, а суборендар зобов'язується прийняти, згідно з умовами Договору, нежитлове приміщення площею 616,10 кв.м. (надалі за текстом - приміщення), розташоване за адресою: Україна, місто Київ, просп. Московський, 9 (будівля під літерою "Ф" далі по тексту будівля).

Пунктом 1.2.1. Договору встановлено строк суборенди, а саме "з 01 лютого 2013 року (дата початку строку суборенди) до 18 листопада 2013 року (дата закінчення строку суборенди)".

Акт прийому-передачі приміщення, сторонами підписано 01.02.2013, укладений згідно з Договором, який підтверджує, що Орендар (Позивач) передав, а Суборендар (Відповідач) прийняв нежитлове приміщення визначені умовами Договору. Зазначене приміщення було передано Суборендареві для розміщення офісу.

Відповідно до умовами п.2.1. Договору, різновидами платежів по Договору, є зокрема орендна плата та плата за сервісне обслуговування (надані послуги).

Як встановлено п. 1.4.3. Договору орендна плата сплачується авансом щомісячно в строк з 1 (Першого) по 10 (Десяте) число поточного (розрахункового) місяця.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що вартість спожитих послуг сплачується щомісячно з 1 (Першого) по 10 (десяте) число наступного за поточним (розрахунковим) місяцем.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що до жовтня 2014 Суборендар належним чином виконував усі зобов'язання по Договору. Починаючи з жовтня 2014, Суборендар порушив взяті на себе зобов'язання, сплачував суборендну плату та плату за сервісне обслуговування не у повному обсязі. Позивач направляв листи Відповідачу щодо необхідності відновлення належного виконання зобов'язань, проте, ситуація не змінювалась.

Позивачем у жовтні місяці був підготовлений лист, в якому Позивач нагадував Відповідачу про закінчення строку дії Договору - 18.1.1.2013 та необхідність виконання зобов'язань відповідно до умов Договору, зокрема здійснення оплати усіх грошових зобов'язань встановлених цим Договором, до моменту повернення приміщення за актом-приймання передачі (повернення).

Як передбачено п. 7.3. та п. 7.3.2. Договору, "у випадку припинення дії договору, суборендар зобов'язаний протягом 3 (трьох) календарних днів повернути Орендарю приміщення в первинному стані (відповідно до базового ремонту приміщення). Приміщення вважається повернутим, з моменту підписання акту прийому-передачі приміщення. Орендна плата та плата за сервісне обслуговування приміщення нараховується до дати повернення приміщення (включаючи день підписання акту прийому-передачі).

До моменту належного повернення приміщення Орендарю, Суборендар повинен здійснити оплату усіх грошових зобов'язань, встановлених цим Договором".

З матеріалів справи вбачається , що 21.11.2013 сторонами був підписаний акт приймання-передачі (повернення) приміщення відповідно до умов Договору, при цьому за Відповідачем залишилась непогашена заборгованість по оплаті суборендних послуг за жовтень та листопад 2013 в розмірі - 143 657,14 грн. та наданого сервісного обслуговування у жовтні та листопаді 2013 на суму - 101 491, 89 грн.

У відповідності до п. 16.10. Договору припинення дії цього Договору не скасовує будь-які невиконані зобов'язання жодної зі Сторін, які мали бути виконані під час дії Договору чи у випадку його припинення, та не звільняє жодну зі Сторін від відповідальності за невиконання своїх Договірних зобов'язань.

Договором, а саме п. 12.1. даного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та вимогам цього Договору.

Внаслідок укладення договору оренди, між сторонами, згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Як передбачено абзацом 2 пункту 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України) Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як встановлено ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено. що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.ст. 202, 203, 205, 206 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Умовами ч.1 ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 3 Цивільного кодексу України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно з ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Як передбачено ст.. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Згідно з ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як встановлено ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності, відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 232 653,23 грн. підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 8 924,88 грн. та штрафу в розмірі 30 447,57 грн., апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Умовами п. 12.2. Договору передбачено, що у випадку неналежної або несвоєчасної сплати Орендної плати, встановленої цим Договором, більше ніж на 5 календарних днів Суборендар зобов'язується сплатити Орендарю неустойку в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, включаючи день фактичної оплати.

Згідно з підпунктом "в" пункту 12.3. Договору, у випадку несвоєчасної сплати Суборендарем плати за сервісне обслуговування приміщення, Суборендар сплачує Орендарю штраф в розмірі: 30% від суми заборгованості по оплаті сервісних послуг за прострочення сплати більше десяти календарних днів від встановленого строку.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Як встановлено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 599 Цивільного Кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як передбачено ч. 1 ст. 230 Господарським кодексом України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.4 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного Банку, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розрахунок позивача є вірним, а отже з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня в сумі 8 924,88 грн. та штраф в розмірі 30 447,57 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 в справі № 910/20029/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 у справі № 910/20029/14 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 у справі № 910/20029/14 - залишити без змін.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ з урахуванням здійсненого правонаступництва.

4. Матеріали справи № 910/20029/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді С.А. Гончаров

Р.І. Самсін