ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.03.15 Справа № 904/2226/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІН", м. Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у розмірі 552775, 14 доларів США, що еквівалентно 12763854, 37 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Без представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІН" про стягнення заборгованості у розмірі 552775, 14 доларів США.

Ухвалою господарського суду від 17.03.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 06.04.2015.

17.03.2015 Публічне акціонерне товариство "Уксоцбанк" звернулось до господарського суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить:

- забезпечити позов, шляхом накладення арешту, в межах суми позовних вимог 552 775,14 доларів США, на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮМІН», що знаходяться на поточних рахунках № 1832 № 1859, № 1854, 1863 в ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 30023); № 2283 в ПАТ «БТА Банк» (МФО 321723); № 502, № 501, № 501 в ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749); № 8472, № 8472, № 8472, № 8472 в ПАТ «ВТБ Банк» (МФО 321767); № 0078, № 0095 в АТ «Піреус Банк МКБ» (МФО 300658); № 0417 в ПАТ «Актабанк» (МФО 307394); №00287 в ПАТ «АБ Радабанк» (МФО 306500); № 3398, № 9738, № 6554, № 8139, № 6430 в ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299); 1700 в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005); № 1001 в «Банк Національний Кредит» (МФО 320702); № 704, № 67042, № 7042 в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528; № 2943 в ПАТ «Кредит Агріколь Банк» (МФО 300614); № 7725 в ПАТ КБ «Стандарт» (МФО 380690);

- забезпечити позов шляхом накладення арешту, в межах суми позовних вимог 552 775,14 доларів США на рухоме та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮМІН», шляхом заборони укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

19.03.2015 через канцелярію Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшло клопотання, в якому він просить прискорити розгляд заяви про забезпечення позову та забезпечити позов шляхом накладання арешту, в межах суми позовних вимог 552 775,14 доларів США, на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮМІН», що знаходяться на поточних рахунках відповідача та шляхом накладення арешту, в межах суми позовних вимог 552 775,14 доларів США на рухоме та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮМІН», шляхом заборони укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів до забезпечення позову позивач зазначає, що підставою для звернення з відповідним позовом до суду стало невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮМІН" зобов'язань за Кредитним договором та договором поруки щодо повернення кредитних коштів в загальному розмірі 552775, 14 доларів США.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з електронної бази ДП «Інформаційно-ресурсний центр» (вільний доступ) станом на 09 березня 2015 містяться шість нещодавно відкритих виконавчих провадження щодо ТОВ «ЮМІН» та сто шість незавершених виконавчих проваджень, які було відкриті у другій половині 2014 року. Наявність ознак неплатоспроможності ТОВ «ЮМІН», а також відсутність здійснення платежів щодо погашення заборгованості за Генеральним договором № 085/12/13-010 про здійснення кредитування є підставою вважати, що за час розгляду вищезазначеного позову у ТОВ «ЮМІН» може взагалі не залишитися майна, яким можна буде задовольнити вимоги Банку.

Позивач зазначає, що обсяг заборгованості відповідача досить значний, при цьому відповідач має можливість для відчуження належного йому майна чи витрачання належних йому коштів з метою позбавлення позивача можливості звернути на них стягнення та унеможливити виконання рішення суду.

Також, ПАТ "Укрсоцбанк" зазначає, що договір поруки, укладений між позивачем та ТОВ "ЮМІН", є єдиним заходом забезпечення кредитного зобов'язання.

Вивчивши заяву про вжиття заходів до забезпечення позову та додані до матеріалів справи документи, суд приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до абзацу 3 п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року №16 (далі - Пленум № 16), у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що виконання зобов'язань за генеральним договором про здійснення кредитування від 15.08.2013 № 085/12/13-010, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТОВ "Проско Ресурси" забезпечувалось: договором поруки від 15.08.2013 № 085/15/13-072, укладеним між ПАТ "Укрсоцбанк", ТОВ "Проско Ресурси" та ТОВ "ЮМІН".

Позивач звернувся до ТОВ "ЮМІН" з листом вимогою від 18.09.2014 № 06.402-186/67-19671, в якій просив здійснити погашення заборгованості у розмірі 552775, 14 доларів США. Відповідач залишив дану вимогу без відповіді.

Дії відповідача щодо ігнорування вимог позивача можуть свідчити про ухилення відповідача від виконання своїх зобов'язань за договором поруки.

За таких умов суд вважає розумними, обґрунтованими та адекватними вимоги заявника про застосування заходів до забезпечення позову.

Згідно зі ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Не допускається забезпечення позову шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення; надавати емітентом, реєстратором, зберігачем, депозитарієм реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства.

Таким чином, у разі наявності підстав для вжиття заходів до забезпечення позову суд може забезпечити позов або шляхом накладання арешту на майно, або шляхом накладання арешту на грошові кошти, що належать відповідачу.

Згідно з п. п. 2, 3 Пленуму № 16 забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Пунктом 7 Пленуму № 16 встановлено, що обираючи, який саме захід забезпечення позову слід застосовувати у тій чи іншій справі, господарський суд повинен виходити з такого, зокрема, у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Оскільки, позовні вимоги мають майновий характер та їх розмір достатньо суттєвий, враховуючи доведеність обґрунтованості доводів позивача, стосовно того, що у випадку незастосування заходів забезпечення позову протягом всього періоду розгляду спору, існує вірогідність неповернення суми грошових коштів позивачу, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮМІН".

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову частково, господарський суд виходить із того, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Керуючись ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Накласти арешт в межах суми позову у розмірі 552775, 14 доларів США на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮМІН» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 15, прим. 1; ідентифікаційний код 34823177), що знаходяться на поточних рахунках боржника.

3. Дана ухвала є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 19.03.2015, та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

4. Строк пред'явлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2015 у справі № 904/2226/15 про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить один рік, тобто до 20.03.2016.

Стягувачем за даною ухвалою є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (49000, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019).

Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮМІН» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 15, прим. 1; ідентифікаційний код 34823177).

Суддя В.І. Ярошенко