КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р. Справа№ 910/9651/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від позивачів: 1. ОСОБА_2 - представник, дов. № 1066 від 12.06.2013;

2. ОСОБА_2 - представник, дов. № 1067 від 12.06.2013;

від відповідача: Грицик Д.С. - представник, дов. б/н від 04.02.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2014

у справі № 910/9651/14 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4,

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ"

про стягнення 122 664,54 грн.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України у судових засіданнях 22.09.2014 та 29.10.2014 оголошувались перерви у розгляді апеляційної скарги у справі № 910/9651/14 до 29.10.2014 та 19.11.2014, відповідно.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 у справі № 910/9651/14 зупинено апеляційне провадження у справі № 910/9651/14 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/19311/14, а ухвалою від 16.02.2015 апеляційне провадження у справі № 910/9651/14 поновлено, розгляд апеляційної скарги призначено на 02.03.2015.

Розпорядженнями Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2014 та від 16.02.2015 склад колегії суддів змінювався.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2014 у справі № 910/9651/14 позов задоволено частково; провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь першого позивача суми основного боргу в розмірі 38 080,00 грн. припинено; провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь другого позивача суми основного боргу в розмірі 7 000,00 грн. припинено; підлягає стягненню з відповідача на користь першого позивача 19 040,00 грн. боргу по орендній платі, 660,92 грн. пені, 952,00 грн. штрафу, 1 174,65 грн. витрат по сплаті судового збору; підлягає стягненню з відповідача на користь другого позивача 50 120,00 грн. боргу по орендній платі, 660,92 грн. пені, 952,00 грн. штрафу, 1 174,65 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення мотивоване тим, що, як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення умов договору не виконав основного обов'язку орендаря, орендну плату за березень, квітень та останній місяць оренди - серпень 2014р. повністю не вніс, в результаті чого виникла заборгованість, яка на момент звернення з позовом до суду, перед обома позивачами становила по 57 120,00 грн.; матеріали справи свідчать про відсутність предмету спору в частині позовних вимог про стягнення боргу по орендній платі в загальному розмірі 45 080,00 грн., що відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України, тягне за собою припинення провадження у справі в цій частині, таким чином, позовні вимоги в частині стягнення боргу по орендній платі на користь першого позивача в розмірі 19 040,00 грн. та на користь другого позивача в розмірі 50 120,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню; вимоги позивачів в частині стягнення з відповідача пені в розмірі по 660,92 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню; оскільки матеріали справи свідчать, що прострочення оплати орендної плати за березень 2014р. мало місце понад місяць, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивачів про стягнення з відповідача штрафу в розмірі по 952,00 грн.; відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2014 у справі № 910/9651/14 скасувати частково з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги першого позивача, в частині стягнення основного боргу 19 040,00 грн. по орендній платі та другого позивача, в частині стягнення основного боргу 19 040,00 грн. по орендній платі, з відповідача, відхилити.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, судом першої інстанції не досліджено обставини, що свідчать про неузгодженість бухгалтерських відомостей першого та другого позивачів з відомостями відповідача щодо заборгованості за договором оренди № 15/08/2013; в порушення положення ст. 83 ГПК України суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог першого та другого позивачів, оскільки, додатково, крім заявлених вимог, стягнув заборгованість за серпень 2014р. за договором оренди нежитлового приміщення № 15/08/2013 від 15.08.2013.

Скаржник вважає, що договір, укладений між відповідачем, першим та другим позивачами не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки перший та другий позивачі володіють 901/10000 частиною нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності існують і інші власники вказаної будівлі, які володіють нею на праві спільної часткової власності; законодавець крім обов'язку отримання згоди співвласників приміщення, надав першому та другому позивачам право на виділення частки у спільній частковій власності у натурі, проте, перший та другий позивачі не отримали згоди інших співвласників, та не скористались своїм правом на виділення майна у натурі, для звільнення від обов'язку отримання згоди.

Скаржник вказує на те, що в судовому засіданні 03.07.2014 суд заслухав позовні вимоги позивачів та виступ відповідача, вказане свідчить про те, що суд розпочав розгляд спору по суті, а заява про збільшення розміру позовних вимог містить відомості про зміну підстави позову не тільки в частині нарахування пені та штрафу, а й в частині основної заборгованості, оскільки заборгованість за серпень 2014р., про яку йдеться в заяві та поясненнях від 08.07.2014, не були заявлені позивачами в позові від 16.05.2014, тобто фактично позивачами змінено підставу позову та замінено заборгованість за травень 2014р. на серпень 2014р. після початку розгляду справи № 910/9651/14 по суті, що розпочато 03.07.2014.

У відзиві на апеляційну скаргу перший та другий позивачі заперечують проти доводів апеляційної скарги, вказують на те, що твердження відповідача, про невідображення в акті звірки взаємних розрахунків платежу від 13.05.2014 на суму 9 040,00 грн. є таким, що не відповідає дійсності, оскільки дана фінансова операція зазначена в акті, доданому до позовної заяви; договір оренди нежитлового приміщення № 15/08/2013 від 15.08.2014 відповідає нормам чинного законодавства України; часткові оплати відповідача по орендній платі, передбаченої договором оренди, встановлюють факт визнання стороною дійсності даного правочину.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів встановила наступне.

Перший та другий позивачі звернулись до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з відповідача на користь першого позивача основної суми боргу у розмірі 57 120,00 грн., пені у розмірі 1 356,27 грн., штрафу у розмірі 2 856,00 грн.; судових витрат; стягнення з відповідача на користь другого позивача основної суми боргу у розмірі 57 120,00 грн., пені у розмірі 1 356,27 грн., штрафу у розмірі 2 856,00 грн.; судових витрат.

08.07.2014 на підставі ст. 22 ГПК України першим та другим позивачами до суду першої інстанції подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої перший та другий позивачі просили стягнути з відповідача на користь першого позивача основну суму боргу у розмірі 57 120,00 грн., пеню у розмірі 1 945,21 грн., штраф у розмірі 6 179,39 грн., 1 304,90 грн. судового збору; стягнути з відповідача на користь другого позивача основну суму боргу у розмірі 57 120,00 грн., пеню у розмірі 1 945,21 грн., штраф у розмірі 6 179,39 грн., 1 304,90 грн. судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи, 15.08.2013 між першим позивачем, за договором орендодавцем-1, другим позивачем, за договором орендодавцем-2, за договором разом іменуються орендодавець, та відповідачем, за договором орендарем, укладено договір оренди нежитлового приміщення № 15/08/2013, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець, відповідно до даного договору передає, а орендар приймає в оренду, в тимчасове платне користування, нежитлове приміщення, загальною площею 135,40 кв.м, на першому поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення автомагазину.

Відповідно до п. 1.2 договору № 15/08/2013 нежитлове приміщення належить орендодавцю на підставі договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 26.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 1054.

Згідно із п. 1.4. договору № 15/08/2013 вступ орендаря у тимчасове користування нежитловим приміщенням настає з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі нежитлового приміщення.

Пунктом 5.2.1 договору № 15/08/2013 сторони погодили, що орендодавець зобов'язаний передати орендоване приміщення орендарю в термін до 15.08.2013 при умові внесення орендної плати за перший місяць оренди згідно із п. 3.5 даного договору та забезпечити реальну можливість цілодобового використання нежитлового приміщення відповідачем.

Як вбачається із акту приймання-передачі від 15.08.2013, орендодавець передав, а орендар прийняв у користування приміщення загальною площею 135,40 кв.м, на першому поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення автомагазину.

Пунктом 8.1. договору № 15/08/2013 сторонами погоджено, що даний договір діє у період з 15.08.2013 до 15.08.2014.

Відповідно до п.п. 3.1-3.3 договору № 15/08/2013 орендна плата за користування нежитловим приміщенням на момент укладення даного договору складає: у період з 15.08.2013 по 31.08.2013 - 19 654,20 грн.; у період з 01.09.2013 по 31.12.2013 - 44 221,93 грн. за кожний календарний місяць; у період з 01.01.2014 по 15.08.2014 - 38 080,00 грн. за кожний календарний місяць; сторонами погоджено, що до 30.10.2013 орендар сплачує суму у розмірі 38 080,00 грн. - сума, яка є платою за останній місяць оренди; орендар вносить всі платежі по даному договору, в тому числі щомісячну орендну плату, окремо, на розрахунковий рахунок кожного з орендодавців в рівних частинах (у розмірі 1/2 від суми).

Згідно з п. 3.5 договору № 15/08/2013 всі наступні орендні платежі сплачуються на розрахункові рахунки орендодавців у рівних частинах відповідно до виставленого орендодавцем рахунком авансом, не пізніше 25 числа поточного місяця.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно із ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач в порушення умов договору № 15/08/2013 не виконав свої зобов'язання за вказаним договором, орендну плату за договором № 15/08/2013 повністю не вніс, в результаті чого виникла заборгованість, яка на момент звернення з позовом до суду, перед першим та другими позивачами становила по 57 120,00 грн.

Відповідачем до матеріалів справи надані платіжні доручення, а саме: № 5570 від 21.05.2014 на суму 5 000,00 грн., № 6521 від 17.06.2014 на суму 14 040,00 грн., № 6625 від 18.06.2014 на суму 2 000,00 грн., № 7030 від 26.06.2014 на суму 17 040,00 грн., які свідчать про перерахування відповідачем першому позивачу орендної плати за договором № 15/08/2013 на загальну суму у розмірі 38 080,00 грн., та платіжні доручення № 5680 від 23.05.2014 на суму 5 000,00 грн., № 6626 від 18.06.2014 на суму 2 000,00 грн., які свідчать про перерахування відповідачем другому позивачу орендної плати за договором № 15/08/2013 на загальну суму у розмірі 7 000,00 грн.

Також до матеріалів справи надані витяги із особового рахунку (а.с. 209-214, т. І).

Позовна заява до Господарського суду міста Києва була подана 16.05.2014, згідно із відбитком поштового штемпелю на конверті.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи положення п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України та сплату відповідачем заборгованості перед першим позивачем на суму 38 080,00 грн. та перед другим позивачем на суму 7 000,00 грн. після подання позову до Господарського суду міста Києва, провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу з відповідача на користь першого позивача в сумі 38 080,00 грн. та з відповідача на користь другого позивача в сумі 7 000,00 грн. підлягає припиненню, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Отже, враховуючи викладене та часткову сплату відповідачем грошових коштів першому позивачу у розмірі 38 080,00 грн. та другому позивачу у розмірі 7 000,00 грн., заборгованість відповідача перед першим позивачем склала суму у розмірі 19 040,00 грн. та перед другим позивачем склала суму у розмірі 50 120,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У статті 549 ЦК України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно із п. 7.2 договору № 15/08/2013 у випадку невиконання чи неналежного виконання орендарем грошових зобов'язань по даному договору, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від простроченої суми, за кожен день прострочення; якщо невиконання триває більше ніж 1 місяць, то, починаючи з 2-го місяця невиконання зобов'язань, крім пені і штрафу за перший місяць, нараховується додатково штраф в розмірі 5% від місячної орендної плати.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання за договором № 15/08/2013, фактичний розмір заборгованості, апеляційний господарський суд, перевіривши розрахунок пені та штрафу, нарахованих на суму заборгованості, вважає, що правильними та такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь першого позивача є суми пені у розмірі 660,92 грн. та 952,00 грн. штрафу, відповідно, та на користь другого позивача - суми пені та штрафу у розмірі 660,92 грн. та 952,00 грн., відповідно.

Апеляційний господарський суд не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Згідно із ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки належними доказами здійснення орендної плати є платіжні документи, то стан бухгалтерського обліку, відповідальність за який покладено на керівництво господарюючого суб'єкта, не має значення для встановлення дійсного стану розрахунків між сторонами, при цьому, акт звіряння розрахунків, складений сторонами, є побіжним доказом, дані якого повинні підтверджуватись платіжними документами.

У матеріалах справи наявні акти звіряння розрахунків між сторонами станом на 15.05.2014, які підписані лише позивачами (а.с. 37-38, 126-129, т.І), доказів, спростовуючих відомості цих актів, відповідачем не надано.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, судом першої інстанції, у зв'язку із порушенням позивачами вимог ст. 22 ГПК України, заява позивачів про збільшення розміру позовних вимог в частині нарахування пені у період з 31.10.2013 по 30.04.2013 та штрафу у період з 01.12.2013 по 16.05.2014 не була прийнята до розгляду.

Згідно із позовною заявою позивачів, останніми пред'явлено вимогу про стягнення основного боргу у розмірі по 57 120,00 грн. на користь кожного позивача, який виник станом на 15.05.2014, відповідно, й у позовній заяві наведено розрахунок штрафу та розмір пені, яка, як вказано у позовній заяві, нарахована і сформована в акті взаємних розрахунків.

Як вже зазначалось, згідно із п. 3.2 договору № 15/08/2013 відповідач зобов'язався сплатити, у тому числі, суму в розмірі 38 080,00 грн., яка є платою за останній місяць оренди, до 30.10.2013, отже, станом на звернення позивачів із позовом у відповідача вже була наявною ця заборгованість, яка увійшла до суми заборгованості станом на дату 15.05.2014, вказану в позові, тому посилання скаржника на порушення судом вимог ст. 83 ГПК України не відповідає матеріалам справи, при цьому слід зазначити, що розмір суми основного боргу позивачами не змінювався.

Твердження скаржника про неврахування платежів, здійснених 13.05.2014 в сумі 9 040,00 грн., 21.05.2014 в сумі 5 000,00 грн., 23.05.2014 в сумі 5 000,00 грн., спростовуються даними акта звіряння (а.с. 128, т.І), а суми, перераховані відповідачем після дати пред'явлення позову, враховані як оплачені, в рішенні суду.

В рішенні Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 у справі № 910/19311/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2015, вказано про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення № 15/08/2013 від 15.08.2013, укладеного між позивачами та відповідачем, в тому числі й з тієї підстави, що позивачі володіють частиною нежитлової будівлі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни рішення господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2014 у справі № 910/9651/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" без задоволення.

2. Справу № 910/9651/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 16.03.2015.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді Л.Г. Сітайло

В.І. Рябуха