КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" березня 2015 р. Справа №910/12968/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2015р.

у справі № 910/12968/13 (Суддя: Грєхова О.А.)

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика"

на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України

про скасування постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.03.2014 р. ВП №41374711

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро С.П."

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "СТН Ессет Менеджмент"

про звернення стягнення на майно

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.02.2015 у справі № 910/12968/13 скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України задоволено. Визнано недійсною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), винесену Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 24.03.2014 у виконавчому провадженні № 41374711.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, Державна виконавча служба України звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відстрочити апелянта сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року до прийняття рішення апеляційною інстанцією. Поновити строк на апеляційне оскарження ухвалу. Прийняти до розгляду апеляційну скаргу . Ухвалу скасувати , у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не може бути прийнята до розгляду, а відтак підлягає поверненню апелянту з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір», який діє на дату звернення з апеляційною скаргою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції розмір судового збору становить 0,5 мінімальної заробітної плати та складає 609,00 грн.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідно заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2014 складає 1 218 грн. 00 коп.

За таких обставин, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та враховуючи вимоги зазначені в прохальній частині апеляційної скарги, скаржник за подачу до суду апеляційної скарги повинен був сплатити судовий збір в сумі 609 грн. 00 коп.

Проте, до апеляційної скарги не додано жодних доказів сплати судового збору, натомість скаржником в апеляційній скарзі зазначено про відстрочку сплати судового збору, та просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та надати скаржнику можливість сплатити судовий збір в повному обсязі до прийняття рішення апеляційним судом.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, право суду зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати закон пов'язує з встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

При цьому, слід зазначити, що законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов'язку зменшити розмір судового збору або звільнити сторону від його сплати.

В обґрунтування клопотання апелянт посилається на те, що Державна виконавча служба України є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України , розрахункове касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань.

Колегія суддів розглянувши подане клопотання дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Окрім того, скаржником не було подано до апеляційної скарги, жодних доказів які б свідчили про неможливість вчасно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги, або докази того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Аналогічної позиції дотримується і Вищий господарський суд України в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (п. 3.1 постанови).

За таких обставин, враховуючи відмову у задоволенні клопотання про відстрочку або розстрочку сплати судового збору, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 97, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року у справі № 910/12968/13 повернути скаржнику.

2. Матеріали справи № 910/12968/13 повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко