УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.03.2015Справа № 910/6222/15-г

Суддя Літвінова М.Є., розглянувши позовну заяву Жгульової Зої Онисимівни до Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний - 10" про визнання незаконними рішень та скасування реєстрації

ВСТАНОВИВ:

Жгульова Зоя Онисимівна звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" про визнання неправомочними загальні збори членів житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" від 14.04.2013, оформлені протоколом 14.04.2013, а прийняті цими зборами рішення незаконними; визнання неправомочними збори членів правління житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" від 15.04.2013, оформлені протоколом №5 від 15.04.2013, а прийняті цими зборами рішення незаконними.

Позовна заява з доданими документами підлягає поверненню з огляду на наступне.

Нормами п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, та 1 розмір мінімальної заробітної плати з позовів немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", ст. 55 ГПК України передбачає визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (п. 2.11 постанови пленуму ВГСУ № 7 від 21.02.2013).

З прохальної частини позовної заяви, вбачається, що позивач звернувся до суду з двома вимогами немайнового характеру: 1.Визнання неправомочними загальні збори членів житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" від 14.04.2013, оформлені протоколом 14.04.2013, а прийняті цими зборами рішення незаконними; 2.Визнання неправомочними збори членів правління житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" від 15.04.2013, оформлені протоколом №5 від 15.04.2013, а прийняті цими зборами рішення незаконними.

Тобто, за зверненням з даними позовними вимогами судовий збір повинен бути сплачений за кожною із зазначених вимог окремо, тобто у розмірі 2 436,00 грн., в той час як позивач додав копію квитанції №97 від 11.03.2015 в якості доказу про сплату судового збору у розмірі 1 218,00 грн.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору (п. 2.21 постанови пленуму ВГСУ № 7 від 21.02.2013).

Отже, копія квитанції №97 від 11.03.2015 на суму 1 218,00 грн., не є належним доказом сплати судового збору за звернення з даним позовом до суду.

За наведених обставин, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України.

При цьому, суд додатково звертає увагу позивача на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії.

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізит "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути без розгляду.

Суддя М.Є. Літвінова