номер провадження справи 30/45/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015 Справа № 908/1009/15-г

за позовом: Комунального підприємства "Водоканал" (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 61)

до відповідача: Комунального підприємства "Петро-Михайлівський сількомунгосп" (70015, Запорізька область, Вільнянський район, с. Петро-Михайлівка, вул. Леніна, 69-а)

про стягнення 322736,67 грн.,

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: - Дунаєнко О.О., довіреність №5 від 05.01.2015 р.

від відповідача: не з'явився;

Комунальне підприємство "Водоканал" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Петро-Михайлівський сількомунгосп" 322736,67 грн. заборгованості за водопостачання та водовідведення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на приписи ст.ст.173 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України та умови укладеного між сторонами договору. Вказує, що за період з липня 2014 р. по січень 2015 р., включно, позивачем відповідачу надано послуги на загальну суму 404502,07 грн., вартість яких відповідачем оплачено частково в розмірі 81765,40 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.02.2015 р. порушено провадження у справі № 908/1009/15-г, присвоєно справі номер провадження № 30/45/15, розгляд якої призначено на 16.03.2015 р. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті.

За письмовим клопотанням представника позивача фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача у судовому засіданні в повному обсязі підтримав доводи, викладені у позовній заяві. Наголошує на тому, що станом на час розгляду справи сума заборгованості відповідачем не погашена. Також, представником позивача до матеріалів справи надано витребувані судом документи, зокрема, копії довідок витрат води по КП «Петро-Михайлівський сіль комунгосп» за період липень 2014 р. - серпень 2015 р. та довідку про стан заборгованості відповідача, підписаною керівництвом та скріпленою печаткою підприємства.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвалу господарського суду від 17.02.2015 р. про призначення справи до розгляду на 16.03.2015 р. було направлено судом на адреси сторін - 19.02.2015 р. (згідно вихідного штемпелю канцелярії господарського суду Запорізької області), тобто в строки, визначені ст. 87 ГПК України.

Отже, судом здійснені можливі заходи повідомлення сторін про час та місце слухання справи.

В даному випадку суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 16.03.2015 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2006 року між Комунальним підприємством "Водоканал" (Водоканалом, позивачем у справі) та Комунальним підприємством "Петро-Михайлівський сількомунгосп" (Абонентом, відповідачем у справі) було укладено договір № 5375 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язався забезпечити Абоненту подачу води на господарсько-питні та побутові потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам: 1).Населення Петро-Михайлівської сільради; 2). Власні потреби сількомунгоспу; 3) Звітуючі споживачі; 4) Незвітуючі споживачі (п. 1.1 Договору).

Згідно з розділом 2 Договору договір укладається з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією з сторін.

Судом встановлено, що у зв'язку з відсутністю нового договору та відповідних заяв про припинення дії договору Договір є чинним.

Згідно з п. 3.1.1 Договору Водоканал зобов'язаний забезпечити Абоненту подачу питної води з напором в точці підключення вводу Абонента до мереж Водоканалу до 10 м в/с - постійно, і якістю у відповідності з ГОСТом на воду питну 2874-82 в точці підключення вводу Абонента до мереж Водоканалу згідно розподілу зон обслуговування та балансової належності, а також приймання стоків в кількості, вказаній в Договорі, з забрудненням, не перевищуючими допустимі концентрації.

За визначенням п. 3.2.1 Договору, Абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності з цим договором та нормативними документами, вказаними в п. 1.1 цього договору.

Розділ 5 Договору передбачає, що основним документом на оплату є акт. Акти за воду та послуги каналізації виписуються основному абоненту з зазначенням споживачів представником "Водоканалу", який пред'являє посвідчення.

Акт виписується 30-31 числа кожного місяця. Абонент у триденний строк з дня виписки акта зобов'язаний перерахувати кошти на розрахунковий рахунок позивача.

На виконання вимог договору, позивачем у період липень 2014 р. - січень 2015 р., включно, надано відповідачу послуги з водопостачання та приймання стічних вод на загальну суму 404502,07 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями актів за цей період та наданими відповідачем відомостями по витратам води.

Відповідач взяті на себе договірні зобов'язання по оплаті за Договором виконав частково в сумі 81765,40 грн.

Позовні вимоги про стягнення з Комунального підприємства "Петро-Михайлівський сількомунгосп" 322736,67 грн. заборгованості за водопостачання та водовідведення є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали і фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), згідно з якою господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обов'язки: обов'язком позивача стало надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, а обов'язком відповідача - оплата вартості наданих йому послуг в порядку та на умовах, визначених Договором.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193 Господарського кодексу України).

За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що свої зобов'язання за Договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, відповідачу у період з липня 2014 р. по січень 2015 р. надавались послуги з питного водопостачання та приймання стоків.

Відповідачу було вручено відповідні акти за цей період, що підтверджується підписами директора КП "Петро-Михайлівський сількомунгосп" на актах.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що відповідач зобов'язаний на протязі трьох банківських днів з дня виписки акта перерахувати кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу у сумі, вказаній в акті.

За умовами п. 3.2 Договору, відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані йому послуги.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати послуг з водопостачання та водовідведення, всупереч умов Договору та вимог закону, в обумовлений Договором строк і в повному обсязі не виконав.

Відповідачем надані послуги були оплачені частково, в сумі 81765,40 грн., що підтверджується наданими суду копіями банківських виписок.

Заборгованість в сумі 322736,67 грн. не була сплачена відповідачем.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обов'язок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст. 33 ГПК України, не надав до суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання зобов'язань за договором № 5375 про надання послуг з питного постачання та приймання стічних вод у системи каналізації від 01.01.2006 р. щодо оплати вартості отриманих від позивача послуг.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за водопостачання та водовідведення в сумі 322736,67 грн. заявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Також, суд констатує наявність підстав для повернення з Державного бюджету суми зайво сплаченого судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір".

Так, пунктом 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, згідно пп. 2.2.1 п. 2.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. Також, згідно п. 2.2.2 п. 2.2 цієї ж статті за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру належить до сплати - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Судом розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 322736,67 грн. заборгованості, тобто, предметом розгляду даної справи є вимога майнового характеру, за яку належить до сплати - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 6454,73 грн.

Згідно наданих до позову документів системи «Клієнт-банк» від 05.09.2014 р. № 1969 та від 01.10.2014 р. №2772 позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено суму 6512,39грн. судового збору, отже, сума зайво сплаченого судового збору складає 57,66 грн.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; <…>.

За таких обставин, судовий збір в сумі 57,66 грн., зайво сплачений Комунальним підприємством «Водоканал» згідно документів системи «Клієнт-банк» від 05.09.2014 р. №1969 та від 01.10.2014 р. №2772 підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Водоканал" (м. Запоріжжя) до Комунального підприємства "Петро-Михайлівський сількомунгосп" (с. Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області) задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Петро-Михайлівський сількомунгосп" (70015, Запорізька область, Вільнянський район, с. Петро-Михайлівка, вул. Леніна, 69-а; , р/р 9391 ЗОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 313010) на користь Комунального підприємства "Водоканал" (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 61, , р/р 0001 в АКБ "Індустріалбанк", МФО 313849) 322736 (триста двадцять дві тисячі сімсот тридцять шість) грн. 67 коп. заборгованості та 6454 (шість тисяч чотириста п'ятдесят чотири) грн. 73 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Видати ухвалу про повернення Комунальному підприємству «Водоканал» (69002, м.Запоріжжя, вул. Артема, 61, ) суми 57 (п'ятдесят сім) грн. 66 коп. зайво сплаченого згідно документів системи «Клієнт-банк» від 05.09.2014 р. №1969 та від 01.10.2014 р. №2772 судового збору.

Суддя Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлене у повному обсязі та підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 18.03.2015 р.