Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" березня 2015 р. Справа № 906/178/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 підприємець

ОСОБА_2 - дов. від 01.03.2015

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Київ)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (с. Вереси Житомирського району)

про стягнення 68600,00 грн.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у лютому 2015 року звернувся до господарського суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 68 600,00 грн, з яких: 20 000,00 грн коштів, перерахованих відповідачеві за поставку товару як аванс, та 48 600,00 грн штрафу, нарахованого за неналежне виконання договору поставки № 020914 від 01.09.2014, укладеного між сторонами.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Зазначили, що позивач надав відповідачу замовлення -специфікацію, але доказів отримання відповідачем немає.

Відповідач вимог ухвали суду від 05.03.2015 не виконав, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 34).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Згідно поданого відзиву від 05.03.2015, відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість, безпідставність, такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не відповідають фактичним обставинам справи, просить в позові відмовити. Зокрема зазначено, що 01.09.2014 між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки №020914, пунктом 3.1 якого визначено, що поставка товару здійснюється на підставі замовлень по специфікації. Даної специфікації між позивачем та відповідачем підписано не було, оскільки позивач не надав будь-яких замовлень на конкретний товар, ухилявся від узгодження і підписання специфікацій. Також не було складено додаток до специфікації, в якому повинна була визначена кількість та асортиментний перелік і ціна товару (а.с. 30-32).

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2014 року між ФОП ОСОБА_3, який є постачальником, та ФОП ОСОБА_1, який є покупцем, строком на три роки був укладений договір поставки № 020914 (надалі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язався систематично поставляти у зумовлені договором або додатковою угодою до нього строки та на інших умовах покупцеві товар, а покупець зобов'язується приймати вказаний товар і сплачувати за нього ціну, вказану в товарних, видаткових накладних, рахунках та згідно додатків замовлень покупця на поставку, в строки та на умовах, встановлених цим договором - специфікації. Сторони дійшли взаємної згоди, що вартість товару, зазначеного в специфікації, складає 5 400 грн за 1 м3.

Відповідно до п.2.1 договору якість, кількість і асортимент товару визначається за згодою сторін за специфікацією на підставі попередніх замовлень покупця.

Згідно з абз.2 п.2.1 договору покупець зобов'язався приймати кожну партію товару в разі, якщо товар, який передається за кількістю, якістю, асортиментом та ціною відповідає кількісним, якісним, асортиментним та ціновим ознакам, вказаним покупцем в його специфікації.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється на підставі замовлень покупця, специфікації та повинна бути надана не пізніше 50 календарних днів з моменту підписання договору (п. 3.4 договору).

Мінімальна партія товару - 30 куб.м. (п.3.5 договору).

Відповідно п. 5.1 договору, товар оплачується покупцем по погодженій сторонами ціні, зазначеній в специфікації, а згідно п.5.6 сторони дійшли згоди про те, що покупець бере на себе зобов'язання сплатити невизначену в договорі у гривнях суму передплати протягом 5 робочих днів з моменту підписання даного договору.

Згідно з п.7.1 постачальник зобов'язався поставляти на протязі терміну дії договору у кількості, асортименті, зазначених у специфікації покупця, за умов даного договору і додатків до нього, а покупець зобов'язався приймати та своєчасно оплачувати товар відповідно до умов даного договору і додатків.

Пунктом 11.3 договору передбачено, що у випадку неналежного виконання договору (особливо п.3.5 даного договору) постачальник зобов'язується повернути всю суму переплати та сплатити штраф у сумі 30% від суми договору.

Судом встановлено, що згідно платіжного доручення № від 02.09.2014 з призначенням платежу "аванс по договору" та виписки з особового рахунку ОСОБА_1 02.09.2014 з рахунку останнього на рахунок ОСОБА_3 надійшло 10 000,00 грн.

Також, згідно платіжного доручення № від 13.11.2014 з призначенням платежу "авансування по договору" та виписки з особового рахунку ОСОБА_1 13.11.2014 з рахунку останнього на рахунок ОСОБА_3 надійшло 10 000,00 грн як оплата "авансування по договору".

27.11.2014 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу № 101, згідно якої позивач просив повернути 20000,00 грн в зв'язку з невиконанням умов договору № 020914 від 01.09.2014 (а.с. 22). Підтвердженням отримання відповідачем даної вимоги є лист від 03.12.2014, згідно якого відповідач не підтвердив та не спростував факт отримання коштів в сумі 20000,00 грн. (а.с. 40)

Оскільки відповідач не повернув позивачу кошти в сумі 20000,00 грн, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України, визначено, що зобов'язанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визначаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Пунктом 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача передплати в сумі 20000,00 грн., яка отримана останнім за наявності правової підстави.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 48600,00 грн суд повідомляє наступне.

Згідно ст. 199 Господарського кодексу України, виконання господарського зобов'язання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до вимог ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У рази, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Так, позивач при зверненні до суду просив стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 48600,00грн за порушення строків поставки товару, обумовлену сторонами договором, який укладений сторонами без заперечень та зауважень.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Таким чином, ці види штрафної договірної відповідальності мають подвійну правову природу, які одночасно з тим, що стимулюють сторони дотримуватися умов договору, як спосіб забезпечення, ще й повинні мати компенсаційний характер санкції за порушення господарсько-правових зобов'язань. Норми господарського права не визначають, який саме характер (майновий чи грошовий) носить зобов'язання, при порушенні строків виконання якого до боржника застосовуються штрафні санкції. Згідно ч.2 ст.4 Господарського кодексу України особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються цим кодексом. Тому в даному випадку слід керуватися нормами господарського права та частини 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, що передбачають можливість застосування такого виду як пеня за прострочку виконання не грошового договірного зобов'язання в розмірі, обумовленому сторонами в договорі згідно норм ст. 627 Цивільного кодексу України, яка передбачає свободу договору.

Частиною 1 статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Постановами Верховного Суду України від 27.09.05 р., 22.11.10 р. № 14/80-09-2056 та від 20.12.10 р. № 06/113-38 встановлено, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України, можливо, оскільки суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов'язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов'язань, а не тільки за невиконання грошового зобов'язання.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та з пояснень позивача і його представника, на виконання умов договору позивачем не було надано відповідачу замовлення (в якому визначено асортимент, сортамент, номенклатура за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами тощо) та специфікації.(п.7.1 договору)

Таким чином, суд дійшов висновку , що позивачем не доведено факт прострочення відповідача основного зобов'язання.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позов частині стягнення 20 000,00 грн авансу (передплати) за договором № 020914 від 01.09.2014. В решті позовних вимог відмовляє.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_3) 20000,00 грн авансу (передплати) та 532,65 грн судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.03.15

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід.)