ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2015 р. Справа № 914/3688/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Мирутенко О.Л.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Золочівське лісове господарство" № 719 від 18.12.2014р.

на рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2014р.

у справі № 914/3688/14

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі ФОП ОСОБА_2.), м. Золочів, Львівська область

до відповідача: Державного підприємства "Золочівське лісове господарство" (надалі ДП "Золочівське лісове господарство"), с. Струтин, Львівська область

третя особа-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Українська товарна біржа "ТБУ", м. Запоріжжя

третя особа-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача: Державна інспекція сільського господарства в Львівській області, м. Львів

про: стягнення 171 440,63 грн. суми основного боргу, 15 210,89 грн. 3% річних, 28 939,17 грн. інфляційних втрат

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Якимішин М.З. - представник (довіреність б/н від 22.10.2014р.);

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився.

Учасникам судового процесу роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 27, 28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу від сторін не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 09.12.2014р. (суддя Пазичев В.М.) позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ДП "Золочівське лісове господарство" на користь ФОП ОСОБА_2 171 440,63 грн. основного боргу, 28 939,17 грн. інфляційних втрат, 15 210,89 грн. - 3% річних та судовий збір в розмірі 4 311,81 грн. Повернуто з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_2 суму зайво сплаченого судового збору в розмірі 3,19 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що сума заборгованості підтверджується матеріалами справи, в свою чергу відповідачем належними доказами не спростована.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ДП "Золочівське лісове господарство" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено необ'єктивне рішення, просить його скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити. Зокрема, скаржник зазначає, що позивачем не наданого жодного доказу на підтвердження узгодженої між сторонами ціни трактора в розмірі 209 000,00 грн. Крім того, вважає, що судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

24.12.2014р. автоматизованою системою документообігу суду дану справу розподілено судді-доповідачу Кравчук Н.М.

Розпорядженням голови суду від 24.12.2014р. у склад колегії суддів для розгляду справи № 914/3688/14 введено суддів Гнатюк Г.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.12.2014р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 05.02.2015р

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Гнатюк Г.М., розпорядженням голови суду від 04.02.2015р. в склад колегії суддів внесено зміни, замість судді Гнатюк Г.М. введено суддю Якімець Г.Г.

Ухвалою суду від 05.02.2015р. розгляд справи відкладено на 26.02.2015р.

Ухвалою суду від 26.02.2015р. розгляд справи відкладено на 12.03.2015р.

Ухвалою суду від 12.03.2015р. розгляд справи відкладено на 19.03.2015р.

Представник позивача участі уповноваженого представника в судове засідання 19.03.2015 р. не забезпечив, проте в попередніх судових засіданнях та у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/640/15 від 02.02.2015р.) проти доводів апеляційної скарги заперечив, просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Треті особи участі в судовому засіданні уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

ДП "Золочівське лісове господарство" 05.02.2015р. надіслало на адресу суду клопотання про зупинення провадження у справі (зареєстроване в канцелярії суду за вх № 01-05/587/15 від 05.02.2015р.). Дане клопотання обґрунтоване тим, що накладна № 47 від 29.10.2009р. на суму 209 000,00 грн., на підставі якої позивач просить стягнути кошти, є підробленою, відтак, за даним фактом шахрайства було подано до Золочівського РВ ГУМВС України Львівської області заяву, яка внесена 04.02.2015р. до ЄРДР № 0000094. Враховуючи, що дана справа буде мати важливе значення для правильного вирішення даної справи № 914/3688/14 та нерозривно з нею пов'язана, просить суд зупинити провадження у справі № 914/3688/14 до набрання законної сили вироку по вказаній кримінальній справі.

Частина 1 ст. 79 ГПК України надає право господарському суду зупиняти провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як зазначено у п. 3.16 постанові пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р., що статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч. 3 і 4 ст. 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

З врахуванням вищенаведеного, звернення до Золочівського РВ ГУМВС України Львівської області із заявою та внесення її до ЄР досудових розслідувань не є підставою для зупинення провадження у даній справі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на зазначене, заявлене відповідачем клопотання відхилено апеляційною інстанцією як необґрунтоване.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2008 р. між ТзОВ «Укравтозапчастина» та ОСОБА_2 було укладено договір № 0112/08 поставки трактора на умовах повної попередньої оплати. У додатку № 01 до даного договору сторонам узгоджена загальна вартість трактора МТЗ-82.1.2 в розмірі 130 120,00 грн., яка, згідно квитанції за грудень 2008р. була оплачена ОСОБА_2 в повному обсязі. Факт приймання-передачі трактора МТЗ-82.1.2 підтверджується відповідним актом (а.с. 66-71).

Відтак, ОСОБА_2 набув право власності на трактор колісний МТЗ-82.1.26, рік випуску 2008, заводський НОМЕР_4, двигун НОМЕР_5, номер шасі НОМЕР_6, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію машини НОМЕР_9 від 15.12.2008р., зареєстрованого 15.12.2008р. Державною інспекцією сільського господарства у Львівській області (а.с. 17).

Матеріалами справи підтверджується (Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця), що ОСОБА_2 з 01.08.2000 року є фізичною особою підприємцем (а.с.12).

Відповідно до накладної № 47 від 29.10.2009р. та на підставі довіреності № 350 від 09.11.2009р., виданої ДП "Золочівське лісове господарство" ОСОБА_5 на отримання цінностей за попередньою оплатою, ФОП ОСОБА_2, продав, а ДП "Золочівське лісове господарство" придбало новий трактор МТЗ-82.1.26, рік випуску 2008, заводський № НОМЕР_8, двигун НОМЕР_5, номер шасі НОМЕР_6 за ціною 209 000,00 грн. (а.с. 13-14).

З даної накладної вбачається, що вказаний трактор передається відповідачу на часткову суму попередньої оплати в розмірі 37 559,37 грн., а решту суми вартості трактора в розмірі 171 440,63 грн. відповідач зобов'язувався сплатити до 29.10.2011р.

21.10.2009р. відповідачем здійснено попередню оплату за трактор на суму 37 559,37 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 21.10.2009р. №2594 (а.с. 15).

13.03.2010р. Державною інспекцією сільського господарства у Львівській області проведено реєстрацію трактора МТЗ-82.1.26, рік випуску 2008, заводський № НОМЕР_8, двигун НОМЕР_5, номер шасі НОМЕР_6 за набувачем - ДП "Золочівське лісове господарство" та присвоєно державний номерний знак НОМЕР_7 (а.с. 18).

Крім того, факт отримання трактора МТЗ-82.1.26 також підтверджується довідкою відповідача №1040 від 29.06.2012р. (а.с. 16).

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо оплати решти суми в розмірі 171 440,63 грн. у передбачений строк до 29.10.2011р. не виконав.

ФОП ОСОБА_2 надіслав на адресу ДП "Золочівське лісове господарство" претензію про сплату заборгованості, яка отримана останнім 06.10.2014р., проте залишена без відповіді та задоволення (а.с. 78).

Враховуючи викладене, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в розмірі 171 440,63 грн., інфляційних втрат за період з листопада 2011 року по вересень 2014 року в розмірі 28 939,17 грн. та 3% річних за період з 30.10.2011р. по 15.10.2014р. в розмірі 15 210,89 грн.

При винесені постанови колегія суддів керувалася наступним.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до статті 526 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписами ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

В даному випадку підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є накладна № 47 від 29.10.2009р. та довіреність №350 від 09.11.2009р. на отримання матеріальних цінностей.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч.1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відтак, підписання повноважним представником покупця - ДП "Золочівське лісове господарство" - накладної № 47 від 29.10.2009р., яка в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинним обліковим бухгалтерським документом, фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Таким чином, між ФОП ОСОБА_2 та ДП "Золочівське лісове господарство" виникли господарські правовідносини щодо купівлі-продажу майна, що підтверджується накладної № 47 від 29.10.2009р., згідно якої позивач передав, а ДП "Золочівське лісове господарство" прийняло новий трактор МТЗ-82.1.26 на суму 209 000,00 грн.

Твердження скаржника про те, що спірна накладна є підробленою, оскільки ціна вказана в ній за трактор в розмірі 209 000, 0 грн. не відповідає бухгалтерським документам, що знаходяться на підприємстві відповідача, не заслуговує на увагу суду, так як відповідачем не було представлено суду свого оригіналу спірної накладної, в якій би було зазначено вартість трактора в розмірі 40 961,00 грн., натомість, в судовому засіданні 05.02.2015р. колегією суддів апеляційної інстанції було оглянуто подані позивачем оригінал спірної накладної, в якій зазначено вартість трактора 209 000,00 грн., та оригінал довіреності № 350 від 29.10.2009р., яка засвідчена керівником і головним бухгалтером ДП "Золочівське лісове господарство" та скріплена печаткою підприємства.

Крім того, колегія суддів вважає, що вартість трактора в сумі 40 961,00 грн., на яку посилається відповідач, не відповідає рівню цін на такі товари, оскільки, як зазначено вище, трактор був придбаний за ціною 130 120,00 грн..

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.706 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В даному випадку відповідач зобов'язався оплатити поставлений транспортний засіб до 29.10.2011р.

Відповідно до ст. 694 ЦК України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача основної суми заборгованості в розмірі 171 440,63 грн., в свою чергу відповідачем належними та допустимими доказами вона не спростована.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначалося вище, із даної накладної вбачається, решта суми вартості трактора в розмірі 171 440,63 грн. відповідач зобов'язувався сплатити до 29.10.2011р.

Враховуючи встановлення факту прострочення грошового зобов'язання відповідачем, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого господарського суду про задоволення вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 15 210,89 грн. нарахованих за період з 30.10.2011р. по 15.09.2014р. та 28 939,17 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з листопада 2011 року по серпень 2014 року.

Щодо покликання відповідача на те, що його працівнику ОСОБА_5 довіреності на підписання договору щодо купівлі-продажу трактора, погодження його умов, зокрема: ціни, терміну розрахунків, не надавалось, то слід зазначити, що, згідно з листом Міністерства фінансів України №31-04200-30/23-7454/6784 від 29.08.2005р., довіреність на отримання цінностей, яка, відповідно до пункту 8 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №99 від 16.05.1996р. довіреність, є первинним документом, що фіксує рішення посадової особи (керівника) підприємства про уповноваження конкретної фізичної особи одержати для підприємства визначені перелік та кількість цінностей.

Як зазначалося вище, колегією суддів апеляційної інстанції в судовому засіданні 05.02.2015р. було оглянуто оригінал спірної накладної та оригінал довіреності № 350 від 29.10.2009р., яка засвідчена керівником і головним бухгалтером ДП "Золочівське лісове господарство" та скріплена печаткою підприємства, відтак суд вважає, що вони є належним доказом отримання відповідачем, в особі його повноважного представника - ОСОБА_5, товару на зазначену у накладній суму (а.с. 13-14).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в даній накладній зазначено умову передавання трактора, а саме здійснення попередньої оплати в розмірі 37 559,37 грн., а решту суми вартості трактора 171 440,63 грн. відповідач зобов'язувався сплатити до 29.10.2011р. Факт здійснення попередньої оплати саме в розмірі 37 559,37 грн. підтверджується платіжним дорученням № 2594 від 21.10.2009 р. Відтак, на підставі видаткової накладної № 47 від 29.10.2009р. відповідач прийняв товар без застережень та в подальшому, здійснивши попередню оплату в сумі 37 559,37 грн., тобто, вчинив юридично значимі дії щодо виконання господарської операції, пов'язаної із купівлею товару, тим самим не ставлячи під сумнів її дійсність.

Посилання скаржника на біржовий договір (угоду) купівлі-продажу транспортного засобу від 11.03.2010р., як на підставу набуття ним прав власності на транспортний засіб, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки як вбачається з копії біржового договору з боку продавця виступає ФОП ОСОБА_2, а збоку покупця виступає ДП "Золочівське лісове господарство" в особі ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності № 372 від 09.03.2010р. Проте, в даному договорі в місці підпису "Покупець" підпис уповноваженої особи ОСОБА_5 - відсутній.

Відповідно до п.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Крім того, як вбачається з листа Державної сільськогосподарської інспекції у Львівській області № 3/11/13 від 13.11.2014р., згідно діючого на той час наказу Мінагрополітики України від 11.06.2004р. № 221 "Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку тракторів, самохідних сільського господарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів", документами для державної реєстрації транспортного засобу, повинні бути будь-які з таких документів: договір лізингу, застави, біржова угода, договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що перебуває у спільній часткові й власності. Для проведення державної реєстрації колісного трактора МТЗ-82.1.26, рік випуску 2008, заводський НОМЕР_4, двигун НОМЕР_5, який придбано відповідачем, крім інших документів, була обов'язкова наявність одного з вищевказаних документів (а.с. 91).

Відтак, державна реєстрація вищевказаного трактора потребувала оформлення біржового договору. Як свідчать матеріали справи, зокрема копія виписки з Книги реєстрації машини, виданої Державною інспекцією сільського господарства у Львівській області, державна реєстрації колісного трактора МТЗ-82.1.26, рік випуску 2008, заводський № НОМЕР_8, двигун № НОМЕР_1 була проведена за ДП "Золочівське лісове господарство" на підставі біржового договору (угоди) купівлі-продажу транспортного засобу від 11.03.2010р. № 875891 та видано реєстраційний документ НОМЕР_3 та номерний знак НОМЕР_2 від 13.03.2010р.

Отже, з урахуванням необхідності наявності документа для подальшої державної реєстрації трактора, з боку ФОП ОСОБА_2 було підписано біржовий договір купівлі-продажу транспортного засобу від 11.03.2010р. № 875891, який був раніше переданий останнім та отриманий уповноваженою особою відповідача ОСОБА_5, згідно видаткової накладної №47 від 29.10.2009р. на підставі довіреності № 350 від 29.10.2009р., виданої ДП "Золочівське лісове господарство" на прізвище ОСОБА_5 за ціною 209 000,00 грн.

Також, не відповідає обставинам справи твердження відповідача про те, що в останнього відсутня заборгованість в сумі 171 440,634 грн. перед ФОП ОСОБА_2 з посиланням на акти звірки розрахунків від 01.08.2010р. та 01.08.2011р., оскільки: дані акти не відображають та не конкретизують розрахунків по господарській операції, пов'язаній із придбанням відповідачем трактора; акт звірки розрахунків не є первинним документом в розумінні ст.ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Чинним законодавством акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності або відсутності обов'язку сплатити грошові кошти.

Не знайшло свого підтвердження в матеріалах справи і посилання скаржника на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права щодо не задоволення клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки відповідач у своїх письмових та усних поясненнях не заперечує факт купівлі трактора, не ставить під сумнів отримання його згідно накладної №47 від 29.10.2014р., визнає факт видачі працівнику ДП "Золочівське лісове господарство" ОСОБА_5 довіреності №350 від 29.10.2009р.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дослідження даних документів шляхом проведення судової почеркознавчої експертизи є недоцільним та призведе до затягування процесуальних строків розгляду справи.

Судом встановлено, що передача відповідачу трактора відбувалася за накладною №47 від 29.10.2009р., через його представника ОСОБА_5, повноваження якого були підтверджені довіреністю №350 від 29.10.2009р., виданої на його ім'я. Підпис ОСОБА_5 в графі "підпис" вказаної довіреності засвідчений керівником та головним бухгалтером ДП "Золочівське лісове господарство" та ця довіреність скріплена печаткою підприємства, що підтверджує дійсність відповідних підписів.

За таких обставин, не може бути сумнівів щодо правдивості підпису ОСОБА_5 в графі "підпис" у довіреності №350 від 29.10.2009р. Це також підтверджується поясненнями самого ОСОБА_5, які містяться в матеріалах справи (а.с. 127).

Щодо підпису ОСОБА_5 у накладній №47 від 29.10.2009р. в графі "прийняв", то в даному випадку, немає сумнівів у приналежності цього підпису вказаній особі з огляду на те, що накладна №47 від 29.10.2009р. оформлялась та видавалась представнику відповідача ОСОБА_5 згідно вищевказаної довіреності №350 від 29.10.2009р., в якій внесено його паспортні дані та наявний підпис в графі "підпис", який засвідчений керівником та головним бухгалтером ДП "Золочівське лісове господарство" та яка скріплена печаткою підприємства. Як вбачається з накладної №47 від 29.10.2009р. "кому відпущено" та "за довіреністю" передача трактора здійснювалась ОСОБА_5 за довіреністю №350 від 29.10.2009р., про що зазначено у самій довіреності.

Крім того, як з'ясовано судом першої інстанції, в судових засіданнях 26.11.2014р. та 09.12.2014р. представник відповідача ОСОБА_5 визнав на накладній №47 від 29.10.2009 р. свій підпис.

Підтвердженням того, що саме ОСОБА_5 підписав накладну №47 від 29.10.2009р. є передача останнім ФОП ОСОБА_2 оригіналу довіреності №350 від 29.10.2009р.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеній нормі права, не подано доказів, які б спростовували факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2014р. у справі № 914/3688/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Мирутенко О.Л. Якімець Г.Г.