РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015Справа №910/12966/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Ідеа Капітал»

До Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг»

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест»

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача

Публічне акціонерне товариство «Кредобанк»

Про стягнення 107 444 474,31 грн. шляхом звернення на предмет іпотеки

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Костур Р.В. - по дов. № 04/08-1 від 04.08.2014

від відповідача не з'явився

від третьої особи-1 не з'явився

від третьої особи-2 Костур Р.В. - по дов. № 16/06-14 від 16.06.2014

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (позивач) про стягнення з Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» (відповідач) заборгованості за кредитним договором № 48/2006 від 17.10.2006, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест», в розмірі 107 444 474,31 грн., яка складається з: 93 745 255,75 грн. основний борг, 12 685 581,21 грн. борг за відсотками, 4 500,00 грн. борг за комісіями та 1 009 137,35 грн. пені шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 06.05.2010, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Русанюком З.З, та зареєстрованого в реєстрі за № 3451, а саме - нерухоме майно: нежитлове приміщення № 28 літ. А, площею 933,90 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, будинок 5, який належить іпотекодавю на праві приватної власності згідно зі свідоцтвом про право власності серія ЯЯЯ № 652064, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 23.05.2006, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 969-С/ЮНП від 17.05.2006 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 30.05.2006 та записаного в реєстрову книгу № д 16п-240 за реєстровим № 5476-П, визначивши спосіб звернення стягнення шляхом проведення прилюдних торгів та початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки в сумі 14 400 399,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2014 порушено провадження у справі № 910/12966/14 та призначено до розгляду на 17.07.2014.

17.07.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» звернулось до суду із заявою про залучення останнього до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/12966/14 від 17.07.2014 залучено до участі справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» та відкладено розгляд справи на 19.08.2014.

В судовому засіданні 19.08.2014 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 21.08.2014.

19.08.2014 позивач звернувся до суду із заявою про залучення до участі у справі правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал».

19.08.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» звернулось до суду із заявою про залучення останнього до участі у справі в якості правонаступника позивача. Також просить змінити процесуальний статус Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» шляхом залучення його до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/12966/14 від 19.08.2014 здійснено процесуальне правонаступництво позивача - Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» та залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2014 провадження у справі № 910/12966/14 зупинено у зв'язку зі зверненням з дорученням про надання правової допомоги та розгляд справи відкладено до 19.02.2015.

Позивачем в судовому засіданні 19.02.2015 подано клопотання про продовження строку вирішення спору у справі № 910/12966/14 на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду місат Києва від 19.02.2015 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/12966/14 на 15 днів та відкладено розгляд справи на 05.03.2015.

Відповідач в судове засідання 05.03.2015 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав.

Третя особа-1 в судове засідання 05.03.2015 не з'явилась.

В судовому засіданні 05.03.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення його представників, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2006 між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (позичальник) було укладено кредитний договір № 48/2006 (далі - кредитний договір) з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до умов п. 1.1. кредитного договору банк зобов'язався надати у власність позичальника грошові кошти (далі - кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ними та комісії.

Згідно з п. 2.1. кредитного договору банк видає позичальнику інвестиційний кредит в розмірі 5 000 000,00 доларів США.

Додатковим договором № 11 від 29.04.2010 до кредитного договору суму кредиту визначено у розмірі 7 113 353,71 доларів США та 39 615 599,52 грн.

Додатковим договором № 12 від 11.05.2011 до кредитного договору валюту кредиту повністю переведено в гривню та сума кредиту склала 95 988 927,67 грн.

Додатковим договором № 13 від 27.07.2011 до кредитного договору суму кредиту визначено у розмірі 97 490 100,43 грн.

Відпровідно до п. 1.5. кредитного договору порядок видачі кредиту визначено - траншами шляхом оплати платіжних документів з позичкового рахунку позичальника безпосередньо за цільовим призначенням; траншами, шляхом направлення кредитних коштів на поточний рахунко позичальника і Івано-Франківській філії ВАТ «Кредиобанк» з подальшою конвертацією у валюту платежу і оплатою платіжних документів безпосередньо за цільовим призначенням.

Доадтковим договором № 11 від 29.04.2010 до кредитного договору порядок видачі кредиту змінено та визначено в такому порядку: траншами, шляхом оплати платіжних документів з позичкового рахунку позичальника безпосередньо за цільовим призначенням; шляхом переведення кредитної заборгованості в доларах США у національну валюту, згідно курсу МВРУ на дату переведення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов кредитного договору, Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» кредит перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» траншами в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору за надання кредиту позичальник сплачує банку комісії, встановлені тарифами банку. Розміри та порядок комісій, що підлягають сплаті, визначені підпунктами до п. 4.1. кредитного договору згідно змін,Ю внесених додатковими договорами до кредитного договору, в редакціях, що діяли на момент нарахування відповідних клмісій.

Згідно з п. 2.1.3. кредитного договору за користування кредитом були встановлені наступні процентні ставки:

з 17.10.2006 по 13.04.2007 - 13% річних (кредитний договір);

з 13.04.2007 по 23.04.2007 - 12,5% річних (додатковий договір № 5 від 13.04.2007);

з 23.04.2007 по 29.08.2008 - 12,5% річних в доларах США та 18% річних в гривнях (додатковий договір № 6 від 23.04.22007);

з 29.08.2008 по 29.04.2010 - 15% річних в доларах США та 24% річних в гривнях (додатковий договір № 7 від 29.08.2008);

з 29.04.2010 по 11.05.2010 - 14% річних (додатковий договір № 11 від 29.04.2010);

з 11.05.2010 по 2707.2011 - 14% річних (додатковий договір № 12 від 11.05.2010);

з 27.07.2011 по 31.12.2012 - 13% річних (додатковий договір № 13 від 27.07.2011);

з 01.01.2013 до кінця кредитування - 14% річних (додатковий договір № 13 від 27.07.2011).

Пунктом 2.1.4. кредитного договору передбачено право банку, у випадках визначених в цьому пункті, змінювати кредитну ставку без обов'язкового погодження сторонами.

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору: проценти за користування кредитом нараховуються на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але, умовно, 360 днів у році), за ставкою, визначеною у п. 2.1. цього договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаному вп.2.2. цього договору.

Додатковим договором № 9 від 05.03.2009 пункт 4.2. кредитного договору доповнено підпунктами наступного змісту:

4.2.2. Нарахування комісій відбувається згідно строків, передбачених обліковою політикою банку, до терміну, вказаному у п. 2.2. цього договору.

4.2.3. Нарахування процентів та комісій за користування кредитом може бути припинене раніше, ніж до настання терміну, вказаного в п. 2.2. цього договору, у випадках передбачених законодавством України або за згодою сторін.

Згідно з п. 4.3. кредитного договору позичальник сплачує проценти у валюті кредиту щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня міфсяця, за який нараховані проценти.

Відповідно до п. 5.1. кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

Згідно з п. 2.7. кредитного договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно частинами. Розмір і детальний порядок сплати заборгованості визначено згідно графіку погашення заборгованості (в редакціях п. 2.7. кредитного договору, що діяли у відповідний період згідно змін, внесених додатковими договорами).

Відповідно до п. 2.2. кредитного договору визначено дату остаточного повернення кредиту - 14.10.2016.

Згідно з п. 5.2. кредитного договору повернення кредиту може здійснюватися шляхом безготівкових перерахунків або внесенням готівки в касу банку.

Додатковим договором № 8 від 25.02.2009 кредитний договір доповнено пунктом 4.7. наступного змісту: позичальник виконує свої зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті комісій, процентів та інших платежів зап цим договором шлхом перерахування у безготівковій формі та/або внесенням готівки в касу банку на рахунок (рахунки зазначені в цьому додатковому договорі та додатковому договорі № 13 від 27.07.2011).

Відповідач погасив заборгованість по кредиту та процентам лише частково та станом на 23.04.2014 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 107 444 474,31 грн.

Вказані обставини підтвердженні наданими позивачем суду відомостями про стан заборгованості відповідача за кредитним договором та виписками по особовим рахункам.

Згідно з п. 5.9. кредитного договору банк, у випадках, передбачених п 2.9. даного договору, вправі имагатати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим джоговром, про що письмово повідомляє позичальника.

Так, пунктом 2.9. кредитного договору передбачені наступні підстави

- невиконання позичальником зобов'язань, передбачених цим договором та/або договорами, якими забезпечується виконання зобов'язань за цим договором;

- несвоєчасна сплата процентів та/або повернення крдиту (частини кредиту).

Згідно з п. 5.10 кредитного договору позичальник зобов'язаний протягом 10 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги банку (п. 5.9.) достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором.

Відповідно до п. 7.1. кредитного договру за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення кредиту або його частини, оплати процентів, комісій) позичальник на вимогу банку сплачує йому пеню:

за зобов'язання в гривні - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяча в період прострочки за весь період прострочки;

за зобов'язаннями в іноземній валюті - 0,1% за кожен день простроченої/несплаченої суми.

Згідно з п. 7.2. кредитного договору при неповерненні або несвоєчасному поверненні суми кредиту (його частини) в гривні позичачьник на вимогу банку повертає цю суму кредиту збільшену на розмір індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно з до п. 7.5. кредитного договору за невиконання або неналежне виконання позичальником свого зобов'язання по своєчасному поверненню кредиту та його частин, позичальник, крім сплати пені, відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі і упущену вигоду. Упущена вигода розраховується наступним чином: сума, яка несплачена або несвоєчасно сплачена, помножена на розмір процентів, вказаний у п. 2.1. цього договору, який збільшений 1,5 рази.

Згідно з п. 7.7. кредитного договору (в редакції додаткового договору № 11 від 29.04.2010) сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу), за цим договором, прирівнюється до строку позовної давності, встановленого законом для основної вимоги за цим договором

06.05.2010 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (іпотекодержатель) та Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Брумберг» (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки (далі - договір іпотеки), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюклм З.З., зареєстрований в реєстрі за № 3451.

Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки цей договір забезпечує виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (позичальник) та вимог іпотекодержателя за кредитним договором № 48/2006 від 17.10.2006, а також усіх додаткових договорів до нього, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі.

Згідно з п. 1.3. договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлове приміщення № 28 літ. А, площею 933,90 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, будинок 5, який належить іпотекодавю на праві приватної власності згідно зі свідоцтвом про право власності серія ЯЯЯ № 652064, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 23.05.2006, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 969-С/ЮНП від 17.05.2006 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 30.05.2006 та записаного в реєстрову книгу № д 16п-240 за реєстровим № 5476-П.

Отже, відповідач передав в іпотеку визначене у договорі нерухоме майно у якості забезпечення своєчасного та повного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» грошових зобов'язань за кредитним договором.

В п. 1.5. договору іпотеки зазначено, що ринкова вартість предмета іпотеки становить 26 182544,00 грн. (згідно звіту від 16.02.2010 незалежної експертної оцінки експертом-оцінщиком Андрєєвим А.В.).

Згідно з п. 1.6. договору іпотеки заставна вартість предмета іпотеки визначена в розмірі 14 400 399,20 грн.

Пунктом 5.1. договору іпотеки передбачено, що право звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строк суми відсотків, комісії, неустойки (штрафних санкцій).

Згідно пункту 5.2. договору іпотеки іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконаний зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена протягом 30 днів, звернути стягнення на предмет іпотеки:

якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитнім договором строк суми відсотків, комісії, неустойки (пені, штрафних санкцій).

Пунктом 5.3. договору іпотеки визначено, що іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки має право на власний розсуд звернути стягнення на предмет іпотеки.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» порушено зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за кредитним договором, укладеними з банком, у зв'язку з чим у відповідача виникла станом на 23.04.2014 прострочена заборгованість на загальну суму 107 444 474,31 грн.

Оскільки, позичальником порушувались терміни повернення кредиту, та у зв'язку із тривалим невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, у відповідності до умов кредитного договору, банком було 07.10.2013 направлено позичальнику повідомлення-вимогу № 27-8898/13 від 03.10.2013 про дострокове повернення кредиту з вимогою погасити всю наявну заборгованість за кредитним договором, у тому числі в частині, що ще не була прострочена, достроково.

Проте, позичальником не було здійснено жодних дій направлених на погашення заборгованості за кредитним договором, хоча з моменту направлення повідомлення минув значно довший за встановлений кредитним договором строк для добровільної сплати заборгованості.

Нормативно обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на приписи ст. ст. 3, 33, 37 Закону України «Про іпотеку», відповідно до яких у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом набуття права власності на нього.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні норми закріплені також і в Господарському кодексу України.

Так, відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як встановлено ч.ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст. ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як зазначає позивач, станом на 23.04.2014 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» наявна прострочена заборгованість перед ПАТ «Кредобанк» за кредитним договором в розмірі 107 444 474,31 грн., з яких: по тілу кредиту - 93 745 255,75 грн., по сплаті процентів - 12 685 581,21 грн.; за комісіями - 4 500,00 грн., штрафні санкції, пеня 1 009 137,35 грн.

При цьому, факт наявності заборгованості за кредитними договором підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до ч. 1 ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою, відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», є вид забезпечення виконання зобов'язань нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі не виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього божника у порядку встановленому цім законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

За приписами ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Цією ж статтею передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом іпотечного договору (п. 5.1.) іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі настання випадку невиконання відповідно до умов кредитного договору, а також невиконання обов'язків, умов, домовленостей або зобов'язань за іпотечним договором.

Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Як зазначено вище, позичальником, всупереч вимогам законодавства України та умовам кредитного договору, не виконано зобов'язання щодо погашення в повному розмірі заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим банк змушений був звертатись до суду.

Згідно зі ст. 39 закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, а також початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

З огляду на викладене у банку виникло право, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Трускавецьінвест» за кредитним договором, звернути стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки за договором іпотеки.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно п. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Як вбачається з матеріалів справи 07.07.2014 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» (новий кредитор) було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними документами № 33 (далі - договір факторингу).

07.07.2014 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» (цесіонарій) було укладено договір відступлення прав за забезпечувальними документами (далі - договір відступлення). Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юріяком М.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2586, 2587.

Пунктом 3.1. договору факторингу передбачено (з урахуванням визначення термінів, здійсненого в п. 1.1 договору факторингу), що на умовах договору факторингу банк - ПАТ «Кредобанк» відступає новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» (передає у власність останнього) з 08.07.2014 (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення), зокрема, всі права грошової вимоги до ТОВ «Трускавецьінвест» за кредитним договором в повному обсязі під фінансування від нового кредитора, а новий кредитор набуває (приймає у власність) від банку з 08.07.2014 (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення), зокрема, всі права грошової вимоги до ТОВ «Трускавецьінвест» за кредитним договором в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) банку за плату.

Пунктом 2.1. договору відступлення передбачено (з урахуванням визначення термінів, здійсненого в преамбулі та п. 1.1 договору відступлення), що в зв'язку з укладенням договору факторингу цедент - ПАТ «Кредобанк» відступає цесіонарієві - ТОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал», а цесіонарій набуває від цедента всі права заставодержателя/іпотекодержателя за, в тому числі договором іпотеки (з визначеного договором факторингу дня переходу від цедента до цесіонарія прав вимоги за кредитним договором, тобто з 08.07.2014).

Стаття 514 Цивільного кодексу України встановлює, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Пунктом 8.5. договору іпотеки від 06.05.2010 передбачено, що

відступлення прав за цим договором здійснюється іпотекодержателем (позивачем) без отримання згоди іпотекодавця (відповідача), за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за кредитним договором № 48/2006 від 17.10.2006.

відступлення прав іпотеко держателем за цим договором здійснюється за правочином про відступлення прав, який підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити іпотекодавця про відступлення прав за цим договором і права вимоги за кредитним договором.

В матеріалах справи наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 23984137 від 08.07.2014, який підтверджує державну реєстрацію заміни іпотекодержателя на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал».

Наявні в матеріалах справи документи свідчать, що банком дотримано порядок повідомлення відповідача про відступлення прав вимоги за договором іпотеки.

Отже, матеріали справи свідчать, що банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» право вимоги, що виникло на підставі кредитного договору № 48/2006 від 17.10.2006 та договору іпотеки від 06.05.2010.

Таким чином, відповідач має відповідати перед новим кредитором - позивачем.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» (Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії м. Лондон, офіс 21, Шеферд маркет 8, Мейфер, W1J7JY, UK, номер компанії 5567378, зареєстроване за законодавством Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 43, ) заборгованості за кредитним договором № 48/2006 від 17.10.2006, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест», в розмірі 107 444 474,31 грн., яка складається з: 93 745 255,75 грн. основний борг, 12 685 581,21 грн. борг за відсотками, 4 500,00 грн. борг за комісіями та 1 009 137,35 грн. пені шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 06.05.2010, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Русанюком З.З, та зареєстрованого в реєстрі за № 3451, а саме - нерухоме майно: нежитлове приміщення № 28 літ. А, площею 933,90 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, будинок 5, який належить іпотекодавю на праві приватної власності згідно зі свідоцтвом про право власності серія ЯЯЯ № 652064, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 23.05.2006, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 969-С/ЮНП від 17.05.2006 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 30.05.2006 та записаного в реєстрову книгу № д 16п-240 за реєстровим № 5476-П, визначивши спосіб звернення стягнення шляхом проведення прилюдних торгів та початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки в сумі 14 400 399,20 грн.

3. Стягнути з Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» (Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії м. Лондон, офіс 21, Шеферд маркет 8, Мейфер, W1J7JY, UK, номер компанії 5567378, зареєстроване за законодавством Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 43, ) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 13.03.2015.

Суддя В.В.Сівакова