ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.03.2015 р. Справа № 914/569/15

За позовом:Приватного підприємства «Ренесанс-Стиль», с. Солонка, Пустомитівський р-н, Львівська обл.;
до відповідача:Приватного підприємства «Будторгсервіс», м. Львів;
про:стягнення 471460,80 грн. боргу, 26454,00 грн. інфляційних втрат, 2610,00 грн. три відсотки річних
Суддя - Крупник Р.В. Секретар - Яслик Н.М.
Представники сторін:
від позивача:Якимів А.І. - представник (довіреність б/н від 06.02.2015р.);
від відповідача:не з'явився.

20.02.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Приватного підприємства «Ренесанс-Стиль» до Приватного підприємства «Будторгсервіс» про стягнення 471460,80 грн. боргу, 26454,00 грн. інфляційних втрат, 2610,00 грн. три відсотки річних. Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 23.02.2015р. суд порушив провадження у справі, розгляд якої призначив на 16.03.2015р. Крім цього, даною ухвалою суд відмовив ПП «Ренесанс-Стиль» у задоволенні клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

04.03.2015р. від позивача на адресу суду повторно надійшло клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, яким заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти відповідача в розмірі 500524,80 грн.

Представник позивача (заявник) в судове засідання 16.03.2015р. з'явився, подане клопотання підтримав. Заявлені в клопотанні вимоги обґрунтовує тим, що після подання позову до суду відповідачем вчиняються підготовчі дії щодо відчуження належного йому нерухомого майна з метою ухилення від виконання зобов'язання перед позивачем за договором підряду №10/12/13/1 від 10.12.2013р. Зважаючи на той факт, що статутний фонд ПП «Будторгсервіс» складає лише 1000,00 грн., іншого майна за рахунок котрого можна було б погасити заборгованість у відповідача немає, враховуючи велику кредиторську заборгованість відповідача перед іншими суб'єктами господарювання, позивач просить суд накласти арешт на банківський рахунок відповідача в межах суми боргу, в розмірі 500524,80 грн. Також додав, що невжиття судом заходів забезпечення позову про які просить позивач, унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 16.03.2015р. не забезпечив, вимог ухвали суду від 23.02.2015р. не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи.

Розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду (п. 4. Постанови Пленуму ВГС України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (надалі - Постанова)).

Положеннями п. 1, 3 Постанови визначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 3 Постанови, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову являються вимоги ПП «Ренесанс-Стиль» до ПП «Будторгсервіс» про стягнення з останнього заборгованості за виконані роботи по монтажу систем опалення, водопостачання та каналізації житлового багатоквартирного будинку за адресою: вул. Наукова, 2 у м. Львові за Договором підряду №10/12/13/1 від 10.12.2013р. у розмірі 471460,80 грн., інфляційних втрат у розмірі 26454,00 грн. та три відсотки річних у розмірі 2610,00 грн., а всього 500524,80 грн.

Обгрунтовуючи повторне клопотання про забезпечення позову, позивач долучив до вказаного клопотання примірник Договору купівлі-продажу №П-26 від 01.06.2013р., укладений між ПП «Будторгсервіс» та ТОВ «БМ Галичина», а також акт звірки взаєморозрахунків до нього з яких вбачається наявність заборгованості відповідача перед ТОВ «БМ Галичина» у розмірі 92 940,00 грн.

Також з наявного в матеріалах справи інтернет-витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ДП «Інформаційно-ресурсний центр» прослідковується, що розмір статутного капіталу ПП «Будторгсервіс» складає всього 1000,00 грн. Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 144 ЦК України статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, що гарантує інтереси його кредиторів.

Крім цього, з долученого до повторного клопотання витягу з інтернет-сайту «Olx» (веб-адреса: http://olx.ua/) судом встановлено, що відповідачем вчиняються підготовчі дії щодо реалізації належного йому майна, а саме після порушення провадження у справі, відповідачем 12.03.2015р. на вказаному інтернет-ресурсі виставлено на продаж нежитлове приміщення, яке знаходиться по вул. Мазепи у м. Львові, загальною площею 98,6 кв.м., вартістю 847960,00грн.

Вказане, на думку суду, є доказом того, що відповідач вдається до дій, спрямованих на відчуження належного йому майна, що може свідчити про уникнення ним відповідальності за порушення зобов'язань в тому числі і за договором підряду №10/12/13/1 від 10.12.2013р.

Таким чином, враховуючи те, що розмір заборгованості, що становить предмет позову є значною, зобов'язання щодо погашення цієї заборгованості не виконують відповідачем протягом тривалого періоду часу, враховуючи заборгованість відповідача перед іншими контрагентами, а також те, що його статутний капітал не може покрити заборгованості ні перед позивачем, ні перед третіми особами, враховуючи факт вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження належного йому майна, суд приходить до висновку, що невжиття судом заходів до забезпечення позову утруднить виконання рішення господарського суду в даній справі.

Згідно ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно абз. 3 п. 3 Постанови, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд вважає, що забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача лише у межах заявлених позовних вимог, свідчить про адекватність та розумність обраного позивачем заходу забезпечення позову, який створює належні умови для ефективного судового захисту прав та інтересів позивача (заявника) у разі задоволення його позовних вимог, а також не порушуватиме законних прав та інтересів третіх осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що повторне клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову є підставним, документально обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2.14 Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (надалі - Постанова) якщо господарським судом розглянуто і відхилено заяву про вжиття запобіжних заходів або про забезпечення позову, то за подання іншої заяви з тих же питань заявник зобов'язаний сплатити судовий збір на загальних підставах. Використання з цією метою первісного документа про сплату судового збору не допускається.

Разом з тим, в п.2.5 Постанови зазначено, що Законом України «Про судовий збір» передбачено (абзац третій частини другої статті 6) зменшення розміру судового збору з позовної заяви, поданої після подання заяви про вжиття запобіжних заходів або забезпечення позову, на розмір судового збору, сплаченого за подання заяви про вжиття запобіжних заходів чи заяви про забезпечення позову. Зазначене зменшення розміру судового збору здійснюється і в разі одночасного (в один і той же день) подання до господарського суду позовної заяви і заяви про забезпечення позову, в тому числі при об'єднанні їх в одному документі. Якщо заяву про забезпечення позову подано після подання позовної заяви, то відповідне зменшення суми судового збору не здійснюється. Згадане зменшення розміру судового збору не є можливим, якщо сума судового збору, що сплачується за подання позовної заяви, є меншою від суми судового збору, сплачуваного за подання заяви про вжиття запобіжних заходів чи заяви про забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позову та первісного клопотання про забезпечення позову, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 10010,50 грн. згідно платіжного доручення №1432 від 20.02.2015р. за подання позовної заяви та судовий збір у розмірі 1827,00 грн. згідно платіжного доручення №1375 від 06.02.2015р. за подання заяви про забезпечення позову.

Водночас, враховуючи той факт, що судовий збір за подання первісного клопотання про забезпечення позову включено в розмір судового збору сплаченого згідно платіжного доручення №1432 від 20.02.2015р. (так як згідно цього платіжного доручення відбулася сплата судового збору в повному обсязі, без урахування зменшення передбаченого п.2.5 Постанови), суд вважає за можливим зарахувати судовий збір, сплачений згідно платіжного доручення №1375 від 06.02.2015р. в якості збору за подання повторного клопотання про забезпечення позову.

Таким чином, керуючись, ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства «Ренесанс-Стиль» про вжиття заходів до забезпечення позову задоволити повністю.

2. Накласти арешт на грошові кошти приватного підприємства «Будторгсервіс» (79059, м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 29; ) в межах суми 500524,80 грн., які знаходяться на розрахунковому рахунку № 7, відкритому в ЦФ ПАТ «Кредобанк», м. Львів, МФО 325365.

3. Ухвала є виконавчим документом, набирає чинності з 16.03.2015р. та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

4. Строк пред'явлення ухвали до виконання становить один рік, тобто до 16.03.2016р.

5. Стягувачем за цією ухвалою є: приватне підприємство «Ренесанс-Стиль» (81131, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Солонка, вул. Івасюка, 30; ).

6. Боржником за цією ухвалою є: приватне підприємство «Будторгсервіс» (79059, м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 29; ).

7. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

Суддя Крупник Р.В.