ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 910/3707/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Дерепи В.І.
суддівБондар С.В. (доповідач), Кривди Д.С.
розглянувши матеріали касаційної скарги за участю представників : Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" від позивача: Данілевська О.О. від відповідача: не з'явились
на рішенняГосподарського суду міста Києва від 20.05.2014 року
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 року
у справі№ 910/3707/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Боріс"
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово"
простягнення 244 139, 03 грн.
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Боріс" (далі позивач) звернулось з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" (далі відповідач) про стягнення 240 910, 29 грн. - основний борг, з урахуванням індексу інфляції та 3 228, 74 грн. - 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2014 року позовні вимоги задоволені частково, а саме: з відповідача підлягає стягненню 238 659, 13 грн. - боргу; 3 028, 79 грн. - 3% річних та 2 251, 16 грн. - інфляція.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суди прийшли до висновку про те, що відповідачем, в порушення умов укладеного договору про співробітництво від 27.10.2008 року (далі Договір), не в повному обсязі сплачено вартість наданих послуг, у період з другої половини березня по першу половину липня 2013 року (сплачено частково лише 14 886, 42 грн., в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 238 659, 13 грн., нараховані 3% річних та інфляційній витрати.)

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими рішеннями, відповідача звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати прийняті рішення та передати дану справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В своїй касаційній скарзі відповідач зазначає, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами невірно застосоване діюче законодавство та дана невірна оцінка матеріалам зібраним у справі. Відповідач, звертає увагу суду касаційної інстанції на ту обставину, що акти надання послуг не підписані уповноваженим представником страхової компанії, Договором передбачено, що у разі ненадання позивачем документів, що підтверджують факт надання медичного обслуговування, за переліком погодженим сторонами, відповідач має право не здійснювати оплату медичного обслуговування. Відповідач вважає, що позивачем не надані документи, які б підтверджували факт надання медичного обслуговування та його вартості. Також, відповідач посилається на п.2.12 Договору та зазначає, що вказані у цьому пункті документи не узгоджені сторонами.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм діючого законодавства, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

27.10.2008 року між позивачем та відповідачем укладено Договір (т.1 а.с.10 - 27).

За умовами Договору, передбачено, що сторони заявляють та гарантують встановлення засад співробітництва сторін у галузі добровільного медичного страхування та медичного обслуговування застрахованих осіб, а також визначення кола прав та обов'язків сторін, щодо ефективної реалізації та просування на ринку України страхового продукту на взаємовигідних умовах (п. 2.1 Договору ).

Пунктом 2.12 Договору передбачено, що сторони узгоджують додатки до Договору, які стосуються макету індивідуальної пластикової картки застрахованої особи (застрахована особа - фізична особа, про страхування якої укладено договір страхування); програму страхування; прейскурант цін; процедуру медичного обслуговування застрахованих осіб; форму звіту про медичне обслуговування; перелік об'єктів прав інтелектуальної власності кожної сторони із зазначенням їх реєстраційних номерів; макет рекламної наліпки страхової компанії.

Пунктом 6.1 Договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою №3 (т.1 а.с.28) до Договору, передбачено, що оплата медичного обслуговування застрахованих осіб за договорами страхування (страхова виплата) здійснюється відповідачем на підставі звіту позивача про медичне обслуговування, що складається позивачем двічі на місяць, а саме: 15-го числа кожного поточного місяця та останнього дня кожного поточного місяця і підписується належним чином уповноваженими представниками сторін, та відповідно до рахунку позивача.

В абзаці 2 пункту 6.1 Договору сторони дійшли згоди, що страхова виплата здійснюється відповідачем з відстроченням платежу на чотири місяці з дня формування звіту про медичне обслуговування та виставлення відповідного рахунку-фактури у порядку, передбаченому цим договором.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що до звіту про медичне обслуговування мають бути надані документи, що підтверджують надання такого медичного обслуговування та його вартість, за переліком, окремо погодженим сторонами.

Пунктом 6.5 Договору передбачено, що в разі ненадання позивачем документів, що підтверджують факт надання медичного обслуговування за переліком окремо погодженим сторонами відповідач має право не здійснювати оплату медичного обслуговування.

Пунктом 6.6 Договору передбачено, що відповідач оплачує вартість фактично наданого та належним чином документально підтвердженого медичного обслуговування у строк визначений цим Договором, але в будь - якому разі не раніше дня надання клінікою останнього з документів згідно переліку, погодженого сторонами.

Сторонами у справі, не надано перелік погоджених документів, який передбачений п.6.4 Договору.

Як вбачається з зібраних у справі матеріалів, на виконання умов Договору у період з березня по липень 2013 року позивачем було надано відповідачу звіти медичних послуги на загальну суму 253 545,64 грн. (звіти з зазначенням вартості наданих послуг), на підтвердження чого надано рахунки на оплату № 456 від 31.03.2013 р., № 561 від 15.04.2013 року, № 695 від 30.04.2013 року, № 1021 від 30.06.2013 року, № 1089 від 15.07.2013 року та акти наданих послуг № 886 від 31.03.2013 року, № 1064 від 15.04.2013 року, №1302 від 30.04.2013 року, № 1877 від 30.06.2013 року, №2007 від 15.07.2013 року. Також, на підтвердження наданих послуг, Клініка надала звіти про надання послуг з медичної допомоги за періоди з 16.03.2013 року по 31.03.2013 року, з 01.04.2013 року по 15.04.2013 року, з 16.04.2013 року по 30.04.2013 року, з 16.06.2013 року по 30.06.2013 року, з 01.07.2013 року по 15.07.2013 року (т.1 а.с.29-122).

До матеріалів справи (т. 1 а.с. 125-127) залучена копія претензії позивача, а також докази направлення її на адресу відповідача.

Відповідачем, частково було оплачено 14 886, 42 грн. (т.1 а.с.171).

Контррозрахунка позовних вимог, при поданні касаційної скарзі, відповідачем не надано.

До матеріалів справи (т.3 а.с. 2 - 208) залучені виписки з медичних карток, консультативні висновки, в яких зазначені номери полісів, виданих відповідачем, що свідчить про надання позивачем медичних послуг застрахованим особам.

Неузгодження сторонами переліку документів, про які зазначено в п.6.4 Договору та неузгодження документів, про які зазначено в п.2.12 Договору не може бути обставиною, яка свідчить про те, що послуги передбачені Договором не надавались застрахованим особам.

За своєю правовою природою Договір укладений між сторонами є договором про надання медичних послуг, які надає позивач фізичним особам, про страхування яких укладено договір страхування (застраховані особи).

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що судами обґрунтовано задоволені позовні вимоги, тому касаційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення прийняті у справі повинні бути залишені без змін.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" відмовити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 року прийняті у справі № 910/3707/14 залишити без змін.

Головуючий В.І.Дерепа

Судді С.В.Бондар

Д.С.Кривда