РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015Справа №910/28192/14

За позовом Комунального підприємства "Грушківське" Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації

до Приватного підприємства "Ліга Сервіс"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Романенко С.В. (за довіреністю від 12.01.2015);

від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні 11 лютого 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

16 грудня 2014 року Комунальне підприємство "Грушківське" Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації (позивач) подало до канцелярії Господарського суду міста Києва позовну заяву, про стягнення з Приватного підприємства "Ліга Сервіс" (відповідач) заборгованості в розмірі 9 316,61 грн. за договором № 356-1-Г про надання послуг з утримання будинків споруд та прибудинкової території.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх обов'язків щодо оплати послуг за Договором № 356-1-Г про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладений на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2014 року по справі № 910/22120/13.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2014р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/28192/14. Розгляд справи призначено на 26.01.2015р.

Ухвалою Господарського суду від 26.01.2015 року розгляд справи відкладено на 11.02.2015 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2014 року по справі № 910/22120/14, визнано укладеним між Комунальним підприємством "Грушківське" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (виконавець) та Приватним підприємством "Ліга Сервіс" (споживач) ТИПОВИЙ ДОГОВІР № 356-1-Г про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Договір).

Відповідно до п. 1. Договору, предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) у житловому будинку № 11 по вулиця Метробудівській у Солом'янському районі м. Києва, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Позивач стверджує, що через невиконанням відповідачем своїх обов'язків щодо оплати послуг за Договором № 356-1-Г про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладений на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2014 року по справі № 910/22120/13, з квітня 2012 року по травень 2014 року, з останнього підлягає стягненню заборгованість в розмірі 9 316,61 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2014 року по справі № 910/22120/14, визнано укладеним між Комунальним підприємством "Грушківське" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації та Приватним підприємством "Ліга Сервіс" ТИПОВИЙ ДОГОВІР № 356-1-Г про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Вказаним рішенням встановлено, що відповідно до ч. 2 ст. 187 Господарського кодексу України, день набрання даним рішенням суду законної сили буде вважатися днем укладення господарських договорів

Відповідно до п. 1. Договору, предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) у житловому будинку № 11 по вулиця Метробудівській у Солом'янському районі м. Києва, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення цього договору становить 1,9867х115,1=228,67 грн. без ПДВ (п. 3 Договору).

Виконавцем з надання житлово-комунальних послуг в будинку № 11 на вул. Метробудівській в м. Києві є позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що у відповідача виник обов'язок по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на підставі договору № 356-1-Г з 16.05.2014р.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, та відповідно до ст. 629 ЦК України договір, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були порушені договірні зобов'язання щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за договором № 356-1-Г з 16.05.2014р.

З огляду на викладене позовні вимоги щодо стягнення основного боргу підлягають задоволенню в частині 2 080,14 грн. за період з 16.05.2014 року по 31.12.2014 року.

Щодо посилань позивача про стягнення з відповідача вартості наданих послуг за період з 01.04.2014 року по 12.05.2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

В період з 01.04.2014 року по 12.05.2014 року правовідносини між сторонами не було врегульовані договором № 356-1-Г про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з огляду на це підстав для стягнення вартості наданих послуг за вказаний період суд не вбачає.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 8 Договору, за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня в розмірі 1% від суми боргу за кожний день затримки платежів, але не більше 100% суми боргу.

Перевіривши розрахунок пені, з урахуванням умов Договору, прострочення відповідачем грошового зобов'язання, приймає розрахунок пені, наданий позивачем, та вважає його обґрунтованим, у зв'язку із чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 261,28 грн.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 2 341,42 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 459,13 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ЛІГА СЕРВІС" (ідентифікаційний код: 31778991, адреса: 03148, м. Київ, вул. Якуба Коласа, будинок 25, ІПН 75, свідоцтво платника ПДВ № 36368981), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Комунального підприємства "ГРУШКІВСЬКЕ" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (ідентифікаційний код 35756939, адреса: 03124, м. Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 23-А, р/р 2 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: 2 341,42 грн. (дві тисячі триста сорок одна гривня 42 копійки) за договором № 356-1-Г про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та судові витрати - 459,13 грн. (чотириста п'ятдесят дев'ять гривень 13 копійок). Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити відповідачу по справі № 910/28192/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10.03.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало