ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2015 р. Справа № 908/3339/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився.

третьої особи - не з'явився.

відповідача - ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги б/н від 17.11.2014 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 (вх. № 346 З/3-11) на рішення господарського суду Запорізької області від 24.11.2014 р. у справі № 908/3339/14

за позовом Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах - Управління комунальної власності Бердянської міської ради, м. Бердянськ

до ФОП ОСОБА_2, м. Бердянськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Бердянська міська рада Запорізької області, м. Бердянськ

про стягнення 14386,37 грн., розірвання договору оренди № 1307 від 20.07.2009 р. та зобов'язання повернути предмет оренди

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 р. Бердянський міжрайонний прокурор звернувся до господарського суду Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Управління комунальної власності Бердянської міської ради з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення 14386,37 грн., розірвання договору оренди № 1307 від 20.07.2009 р. та зобов'язання повернути предмет оренди.

В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор посилався на приписи ст.ст. 327, 526, 530, 610, 651, 762, 785 Цивільного кодексу України та ст.ст. 18, 27 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» та умови укладеного між сторонами договору. При цьому вказує, що відповідачем, в порушення чинного законодавства неодноразово порушувались умови договору щодо своєчасності та повноти внесення орендної плати. За доводами прокурора, за період з 01.12.2012 р. по 29.07.2014 р. заборгованість відповідача по орендним платежам складає 13153,92 грн., що покладає на нього додаткову відповідальність у вигляді пені в сумі 1232,45 грн.

Рішення господарського суду Запорізької області від 24.11.2014 р. позовні вимоги Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах в особі - Управління комунальної власності Бердянської міської ради до ФОП ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь Управління комунальної власності Бердянської міської ради із зарахуванням на рахунок: 0011 в ГУДКУ у Запорізькій області, МФО 813015, ) заборгованість по орендній платі у розмірі 3153 (три тисячі сто п'ятдесят три) грн. 92 коп. та 1232 (одна тисяча двісті тридцять дві) грн. 45 коп. пені.

Розірвано договір оренди комунального майна № 1307 від 20.07.2009 р., укладений між Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради та ФОП ОСОБА_2

Зобов'язано ФОП ОСОБА_2 повернути Управлінню комунальної власності Бердянської міської ради (71100, Запорізька обл., м.Бердянськ, пл. І-ої Бердянської ради, буд. 2, ) асфальтове замощення площею 500,0 кв.м., вартістю 35546,00 грн., розташоване за адресою: 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Руденка, 15 за актом здачі-приймання.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь державного бюджету України суму 3045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп. судового збору.

В частині стягнення 10000,00 грн. основного боргу провадження у справі припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Так, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що з доводами прокурора щодо допущеного ним істотного порушення умов договору, а саме, порушення порядку оплати орендної плати за договором, не погоджується. Вказує, що з липня 2012 року орендні платежі вносилися систематично. Вважає, що в позові не наведено конкретних підстав для розірвання договору, оскільки не вказується несплата орендних платежів за які саме місяці є підставою для розірвання договору. Також посилається на те, що заборгованість утворилася за ті місяці, коли відповідач не міг належним чином користуватися орендованим майном внаслідок ініціювання позивачем спору про визнання недійсним рішення Бердянської міської ради, яким надано згоду на укладання даного договору.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 року апеляційну скаргу відповідача було прийнято до провадження і призначено її до розгляду на 23.02.2015 р.

Бердянським міжрайонним прокурором 23.02.2015 р. було надано заперечення на апеляційну скаргу за вх. № 2874 відповідача, в яких він проти апеляційної скарги відповідача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Управлінням комунальної власності було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому також проти апеляційної скарги відповідача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Крім того, зазначив, що виписок Бердянського управління державної казначейської служби орендарем частково сплачено заборгованість за оренду: 13.10.2014 р. - 5000,00 грн. та 20.10.2014 р. - 5000,00 грн. Зазначає, що на теперішній час за орендарем наявна заборгованість за оренду у розмірі 3153,92 грн. за період з 01.03.2014 р. по 31.07.2014 р.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві, запереченнях на неї доводи сторін та прокурора, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін та прокурора, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, між 20.07.2009 року між Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради (орендодавцем, позивачем у справі) та Фізичною особою-підприємця ОСОБА_2 (Орендарем, відповідачем у справі) було укладено договір оренди комунального майна № 1307 (надалі - Договір), предметом якого є передача в строкове платне користування асфальтового замощення, яке знаходиться на балансі Відділу освіти виконавчого комітету Бердянської міської ради (майно), площею 500,0 кв.м., згідно зі звітом про оцінку майна, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1, вартість майна становить 35546,00 грн. (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору вступ Орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами договору та Акта здачі-приймання вказаного майна.

Передача майна в оренду здійснюється згідно Акта здачі-приймання, майно вважається повернутим після підписання Акта здачі-приймання (п. 2.3 Договору).

Пунктом 2.4 Договору визначено особливі умови Договору оренди:

- відгородити шкільний стадіон з боку вул. Орджонікідзе, обладнавши ворота для в'їзду аварійних служб до будівлі шкільної майстерні, капітально перекрити проїзд в огорожі стадіону зі східної сторони, встановити бетонну плиту та металеві ворота з м. Бердянськ, вул. Руденко, 15;

- відремонтувати частково зруйновану дощами стіну та встановити козирок для запобігання замокання.

Згідно з п. 3.1 Договору орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати користування майном територіальної громади міста Бердянська і складає 541,75 грн.

Відповідно до п. 3.1.1 орендна плата встановлюється у грошовій формі та перераховується на розрахунковий рахунок до місцевого бюджету м. Бердянськ, щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця з урахуванням індексу інфляції з початку строку оренди щодо суми орендної плати, визначеної за перший місяць після укладення договору оренди, яка становить 541,75 грн.

За визначенням п. 3.3 Договору, у випадку неперерахування орендної плати або перерахування її після останнього банківського дня поточного місяця, або не в повному обсязі, Орендодавцем нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати) з першого числа наступного місяця.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що Орендар зобов'язаний вчасно й у повному обсязі вносити Орендодавцеві оренду плату.

Пунктом 5.9 Договору передбачено, що у разі припинення або розірвання Договору оренди Орендар зобов'язаний в 5-денний термін повернути Орендодавцеві, або підприємству, вказаному Орендодавцем, орендоване майно за Актом здачі-приймання у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати орендованого майна з вини Орендаря.

Згідно з п. 10.1. Договору строк його дії встановлено з 20.07.2009 р. до 20.06.2012 р.

Додатковою угодою від 01.10.2012 р. сторони внесли зміни до Договору, зокрема:

- п. 1.1 Договору щодо вартості майна згідно зі звітом станом на 30.09.2012 р., що становить 43744,00 грн.;

- п. 3.1 Договору щодо орендної плати, що складає 654,19 грн.;

- п. 3.1 Договору щодо розміру орендної плати, яка перераховується на розрахунковий рахунок місцевого бюджету з урахуванням індексу інфляції, виходячи з суми орендної плати, що становить 654,19 грн.

Також цією додатковою угодою внесено зміні до п. 10.1 Договору та продовжено строк оренди до 20.05.2015 року.

Згідно акту приймання-передачі від 20.07.2009 р. Балансоутримувачем було передано ФОП ОСОБА_2 асфальтове замощення площею 500,0 кв.м., згідно зі звітом про оцінку майна, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1.

Так, прокурор в своїй позовній заяви зазначив, що порушення приписів закону та умов вищевказаного Договору оренди, відповідач несвоєчасно та не в повному сплачував орендну плату, що є підставою для стягнення пені, розірвання договору та повернення майна.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), згідно з якою господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

За своєю правовою природою Договір, за яким між позивачем і відповідачем склалися господарські правовідносини, є договором найму.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Дана норма кореспондується з ч. 1 ст. 286 ГК України, якою передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Частиною 5 статті 762 ЦК України встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 3.1.1 орендна плата встановлюється у грошовій формі та перераховується на розрахунковий рахунок до місцевого бюджету м. Бердянськ, щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця з урахуванням індексу інфляції з початку строку оренди щодо суми орендної плати, визначеної за перший місяць після укладення договору оренди, яка становить 541,75 грн.

Відповідно до п. 5.2 договору відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі проводити розрахунки з орендодавцем.

Умовами п. 10.6 Договору передбачено, що достроково дія договору припиняється у випадках, зокрема, порушення строків внесення орендної плати більше ніж два місяці.

Стаття 193 ГК України передбачає, що суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання за Договором оренди позивачем виконано у повному обсязі, майно передано відповідачу в оренду, що підтверджується актом здачі-приймання від 20.07.2009 р. до Договору оренди, копія якого міститься в матеріалах справи (арк. справи 17).

Колегією суддів встановлено, що відповідач з моменту укладення договору не виконував свої зобов'язання за Договором оренди в частині своєчасності внесення орендних платежів.

Як свідчать матеріали справи, а саме надана позивачем Довідка в період з березня 2011 року по червень 2012 року відповідачем орендні платежі не вносилися взагалі, з липня 2012 року по серпень 2013 року заборгованість частково погашалася, проте не в повному обсязі і з порушенням строків оплати. Починаючи з вересня 2013 року по липень 2014 року, включно, відповідач свої зобов'язання щодо сплати оренди не виконував, в зв'язку з чим у ФОП ОСОБА_2 на день звернення прокурора до суду з даним позовом виникла заборгованість по орендній платі в розмірі 13153,92 грн.

Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

При цьому повинні враховуватися приписи ч. 2 ст. 651 ЦК України, які є загальними для розірвання договору та передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Так, орендна плата відповідачем в обумовлений укладеним ним з позивачем Договором розмірі та строку не вносилася, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за Договором.

За змістом ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», однією з істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем у період дії договору з листопада 2010 року по серпень 2014 року систематично порушувалися умови Договору щодо вчасності внесення орендної плати, що підтверджується Довідкою про порядок проведення нарахувань та оплати відповідачем орендної плати, підписаною головним бухгалтером Управління комунальної власності Бердянської міської ради.

Згідно із здійсненим позивачем у відповідності до зазначених норм розрахунком, станом на 29.07.2014 р. заборгованість відповідача по орендній платі складала 13153,92 грн. (арк. справи 18-19).

Як свідчать матеріали справи, під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач частково погасив заборгованість, перерахувавши на розрахунковий рахунок місцевого бюджету міста Бердянськ заборгованість по оренді в сумі 10000,00 грн., що підтверджується наданими відповідачем копіями квитанцій від 10.10.2014 р. та від 17.10.2014 р.

Також, згідно з виписками Бердянського управління державної казначейської служби орендарем ОСОБА_2 здійснено два платежі за оренду комунального майна по 5000,00грн., всього на 10000,00 грн.

20.11.2014 р. позивачем надано пояснення, відповідно до яких з урахуванням часткового погашення відповідачем суми боргу, на момент розгляду справи заборгованість останнього за договором складає 3153,92 грн.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов'язання, та факт несплати відповідачем у визначений зобов'язанням термін орендних платежів колегія суддів вважає доведеним. Доказів погашення суми боргу відповідачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано.

В своїх поясненнях вх. № 4177 від 16.03.2015 р. представник Бердянської міської ради просив апеляційний суд врахувати позицію Бердянської міської ради, викладену у протоколі № 72 від 18.02.2015 р. засідання постійної комісії з питань управління комунальною власністю, з якого вбачається, що комісією прийняте рішення рекомендувати не розривати спірний договір оренди, що укладено з відповідачем. Крім того, просив апеляційну скаргу задовольнити та змінити оскаржуване рішення відмовивши у задоволенні вимог стосовно розірвання спірного договору.

В свою чергу, управління комунальної власності під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції та в своєму відзиві на апеляційну скаргу наполягало на залишенні оскаржуваного рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Прокурором також були надані пояснення, в яких він зазначив, що погашення заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитись від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом двох місяців підряд, тому підтримує свій позов в повному обсязі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч. 6 ст. 29 ГПК України відмова позивача від позову, поданого прокурором в інтересах держави, не позбавляє прокурора права підтримувати позов і вимагати вирішення спору по суті. Тому позиція міської ради, навіть якби цей орган був особою, в інтересах якої поданий позов, не може вплинути на процесуальну судьбу позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача 13153,92 грн. орендної плати та розірвання договору оренди №1307 від 20.07.2009 р.

З урахуванням фактичних обставин справи та положень вищезазначених положень чинного законодавства колегія суддів висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення суми основного боргу за Договором в розмірі 3153,92 грн., а в частині стягнення 10000,00 грн. боргу провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Колегія суддів вважає також обґрунтованим стягнення з відповідача 1232,45 грн. пені. Перевіркою наданих прокурором розрахунку встановлено, що він здійснений у відповідності до вимог чинного законодавства (ст. 230, 232 ГК України, ст. 549, 610, 611 ЦК України ), положень договору (п. 3.3) та фактичних обставин справи.

Пунктом 5.9 Договору сторони передбачили, що у разі припинення або розірвання Договору оренди Орендар зобов'язаний в 5-денний термін повернути Орендодавцеві, або підприємству, вказаному Орендодавцем, орендоване майно за Актом здачі-приймання.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна (в даному випадку - територіальна громада в особі Управління комунальної власності Бердянської міської ради) має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на вищевикладене, позовна вимога про зобов'язання ФОП ОСОБА_2 повернути Управлінню комунальної власності Бердянської міської ради асфальтове замощення площею 500,0 кв.м., вартістю 35546,00 грн., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, підлягає задоволенню.

Щодо вимоги прокурора про зобов'язання відповідача підписати акт здачі - приймання асфальтового замощення, яке знаходиться на балансі Відділу освіти виконавчого комітету Бердянської міської ради (майно), площею 500,0 кв.м., згідно зі звітом про оцінку майна, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що оцінюючи позовні вимоги стосовно обраного прокурором способу захисту права (зобов`язання підписати акт здачі - приймання асфальтового замощення) вважає їх зайвими та такими, що не можуть бути виконані в примусовому порядку.

Відповідно до ст.13 ЦК України особа здійснює цивільні права у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Будь-яке рішення суду повинно мати здатність до примусового виконання. Між тим, вимога про примушення відповідача до підписання акту здачі - приймання асфальтового замощення унеможливлює примусове виконання рішення, оскільки діюче законодавство не передбачає дієвих правових механізмів примушення боржника до складення та підписання юридичних актів.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для судового захисту прав та інтересів прокурора способом, зазначеним прокурором, а саме, зобов'язанням відповідача підписати акт здачі - приймання асфальтового замощення і відсутністю у справі достатніх правових підстав для задоволення даної позовної вимоги.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо часткової обґрунтованості позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано будь-яких доказів на спростування позовних вимог. Заперечення відповідача фактично зводяться до того, що прокурором не доведено допущеного відповідачем істотного порушення умов договору та не зазначення прокурором у позові несплата орендних платежів за які саме місяці є підставою для розірвання договору, колегія суддів зазначає, що факт істотного порушення відповідачем договору встановлено матеріалами справи.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем у період дії договору з листопада 2010 року по серпень 2014 року систематично порушувалися умови Договору щодо вчасності внесення орендної плати, що підтверджується Довідкою про порядок проведення нарахувань та оплати відповідачем орендної плати, підписаною головним бухгалтером Управління комунальної власності Бердянської міської ради. Згідно цієї Довідки в період з березня 2011 року по червень 2012 року відповідачем орендні платежі не вносилися взагалі, з липня 2012 року по серпень 2013 року заборгованість частково погашалася, проте не в повному обсязі і з порушенням строків оплати. Починаючи з вересня 2013 року по серпень 2014 року, включно, відповідач свої зобов'язання щодо сплати оренди не виконував. Остання оплата зо подачі позову здійснена відповідачем 30.08.2013 року. Таким чином, несплата відповідачем орендних платежів протягом вересня 2013 року по серпень 2014 року, що є більш ніж встановленого Законом тримісячного терміну (ч. 1 ст. 782 Цивільного кодексу України), є достатньо істотним порушенням, яке встановлено апеляційним судом.

Щодо посилання відповідача, що заборгованість утворилася за ті місяці, коли відповідач не міг належним чином користуватися орендованим майном внаслідок ініціювання позивачем спору про визнання недійсним рішення Бердянської міської ради, яким надано згоду на укладання даного договору, колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що на підтвердження цих доводів не надано жодних документів, крім того, оскарження рішення міської ради не може бути підставою для звільнення орендаря від виконання договірних зобов'язань.

Однак, колегія суддів вважає, оскаржуване рішення підлягає частковому скасуванню, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення господарським судом першої інстанції не було належним чином досліджено існування такого способу захисту порушеного права як зобов`язання відповідача підписати акт здачі-приймання.

Згідно ст. 49 ГПК України, державне мито покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У даному випадку, як встановлено судом, спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 на рішення господарського суду Запорізької області від 24.11.2014 р. у справі № 908/3339/14 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 24.11.2014 р. у справі № 908/3339/14 скасувати частково в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача підписати акт здачі - приймання асфальтового замощення, яке знаходиться на балансі Відділу освіти виконавчого комітету Бердянської міської ради (майно), площею 500,0 кв.м., згідно зі звітом про оцінку майна, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 та в цій частині прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині господарського суду Запорізької області від 24.11.2014 р. у справі № 908/3339/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 23.03.15

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.