РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015Справа №910/668/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго"
до Спільного Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс" (товариство з обмеженою відповідальністю)
про стягнення 16 619,64 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.

представники:

від позивача:Костерний Д.О. -дов.№ 435/22 від 18.12.2014
від відповідача:Новинський О.В. - дов. від 19.01.2015
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору поставки № 121/65 від 29.11.2011 у розмірі 16 619,64 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.01.2015 порушено провадження у справі №910/668/15-г та призначено до розгляду на 10.02.2015.

Представник відповідача в судове засідання 10.02.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, але через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання.

Також відповідач подав клопотання про залучення до участі у справі третьою особою ДП "Південна залізниця". Суд відмовив в задоволенні даного клопотання, оскільки рішення з даної справи ніяк не вплине на права та обов'язки ДП "Південна залізниця", а відтак підстави для залучення його до участі у справі відсутні.

Крім того, відповідач подав клопотання про витребування доказів. Суд задовольнив дане клопотання.

В судове засідання 10.02.2015 прибув представник позивача та дав пояснення по справі.

Розгляд справи відкладено на 26.02.2015.

26.02.2015 розгляд справи не відбувся у зв'язку зі знаходженням судді Головатюка Л.Д. у відрядженні.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.02.2015 розгляд справи призначено на 10.03.2015.

В судовому засіданні 10.03.2015 оголошено перерву на 17.03.2015.

В судове засідання 17.03.2015 представники сторін з'явились.

Представник позивач, присутній в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, присутній в судовому засіданні, проти позову заперечив з підстав, того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесення витрат з транспортування порожніх цистерн після вивантаження власнику у розмірі 16619,64 грн.

В судовому засіданні 17.03.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судових засіданнях складені протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України та здійснювалася фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між публічним акціонерним товариством «Центренерго» (далі - покупець,позивач) та Спільним Українсько-Латвійським підприємством «Хімімпекс» (Товариство з обмеженою відповідальністю) (далі - постачальник, відповідач) укладено договір про закупівлю (поставку) товарів № 121/65 від 29.11.2011(далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити покупцю товари (продукцію) згідно умов договору, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов договору (п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п.1.3. договору найменування (номенклатура, асортимент), ціна, кількість, строки поставки та інші характеристики продукції зазначені в Додатку до договору.

Згідно з п.1.5. договору умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2000 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов'язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору.

Положеннями пункту 3.1. договору визначено, що постачальник здійснює поставку продукції за умовами згідно додатку до договору.

Відповідно до п.4 додатку №1 до договору постачальник зобов'язався здійснювати поставку продукції залізницею на умовах поставки DDP (Зміївська ТЕС, Трипільська ТЕС,Вуглегірська ТЕС), відповідно до Правил «Інкотермс 2000».

На виконання умов договору в період з січня 2012 по березень 2012 зі станції відправлення Баглій Придніпровської залізниці відповідачем на ім'я одержувача ПАТ «Центренерго», станція одержувача Зміївська ТЕС було відправлено залізничним транспортом товар (натрій гідроксид), що підтверджується залізничними накладними №45638194, № 45535713, № 45247442, № 46143348, № 46427613, № 46427621 та № 47218243.

Також в період з січня 2012 по лютий 2012 зі станції відправлення Баглій Придніпровської залізниці відповідачем на ім'я одержувача ПАТ «Центренерго», станція одержувача Трипільська ТЕС було відправлено залізничним транспортом товар (натрій гідроксид), що підтверджується залізничними накладними №45246723 та № 46286316.

В лютому 2012 року зі станції відправлення Баглій Придніпровської залізниці відповідачем на ім'я одержувача ПАТ «Центренерго», станція одержувача Вуглегірська ТЕС було відправлено залізничним транспортом товар (натрій гідроксид), що підтверджується залізничною накладною №46143327.

Копії перелічених вище залізничних накладних залучено до матеріалів справи.

Відправлений відповідачем товар було отримано позивачем, що підтверджується видатковими накладними, зокрема, № РН-0000006 від 16.01.2012, № РН-0000025 від 26.01.2012, № РН-0000034 від 30.01.2012, № РН-0000056 від 17.02.2012, № РН-0000066 від 27.02.2012, № РН-0000067 від 27.02.2012, № РН-0000119 від 21.03.2012, №РН-0000010 від 16.01.2012, № РН-0000072 від 27.02.2012, № РН-0000058 від 20.02.2012, а також актом приймання-передачі продукції від 19.01.2012, № 16 від 20.02.2012 та від 27.02.2012 копії яких долучено до матеріалів справи.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказує, що сторонами договору було погоджено здійснення поставки товару на умовах поставки DDP відповідно до Правил «Інкотермс 2000», згідно яких відповідач за власний рахунок зобов'язався укласти договір перевезення товару до названого місця призначення та нести всі витрати, пов'язані з товаром до моменту здійснення його поставки. Однак, відповідачем оплата провізної плати завантажених вагонів-цистерн на адресу Зміївської ТЕС, Трипільської ТЕС таВуглегірської ТЕСпозивача було здійснено без урахування плати за перевезення (повернення) порожніх вагонів-цистерн власнику - ПАО "Дніпроазот", у зв'язку з чим позивач після вивантаження продукції, повернув власнику цистерни за залізничними накладними № 44122836, № 44096576, № 44009512, 44288074, № 44372548, № 44372399, № 44615243, № 32222358, № 32490609 та № 48073829, у яких зазначено відправником відповідно Зміївську ТЕС, Трипільську ТЕС таВуглегірську ТЕС, одержувачем ПАО "Дніпроазот" та у графі 20 зазначена наступна інформація: вагони-цистерни, що перевозяться на своїх осях, порожня власна цистерна, власник ПАО "Дніпроазот", після перевезення натрію їдкого, що прибув по накладній (номер), злита повністю, дата, не очищена, направляється до пункту навантаження.

Між Статутним територіально-галузевим об'єднанням "Південна залізниця" та позивачем в особі Зміївської ТЕС укладено договір про транспортно-експедиторське обслуговування № 2267 від 11.02.2010, між Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" та позивачем в особі Трипільської ТЕС укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 2036103 від 18.05.2010, а також між Державним підприємством "Донецька залізниця" і позивачем в особі Вуглегірської ТЕС укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 07.01.2010 № 412/807 (15/1) із додатковими угодами до перелічених договорів.

Як свідчать записи у графі 34 залізничних накладних, ДовідкиХарківської дирекції залізничних перевезень Південної залізниці про рух коштів за період з січня по березень 2012, переліки ЄТехПД № 2001 та № 2602 Південно-західної залізниці про списання коштів з особового рахунку та Переліки ТехПД-1 від 19.02.2012 ДП "Донецька залізниця", за перевезення порожніх цистерн за вищезазначеними накладними до їх власника позивачем сплачено залізниці тариф у загальному розмірі 16619,64 грн.

Таким чином, залізничними накладними № 44122836, № 44096576, № 44009512, 44288074, № 44372548, № 44372399, № 44615243, № 32222358, № 32490609 та № 48073829 та відповідними Довідками Харківської дирекції залізничних перевезень Південної залізниці про рух коштів за період з січня по березень 2012, переліком ЄТехПД № 2001 та № 2602 Південно-західної залізниці про списання коштів з особового рахунку, Переліком ТехПД-1 від 19.02.2012 ДП "Донецька залізниця" підтверджується понесення позивачем витрат, пов'язаних з доставкою товару, а саме за транспортування порожніх цистерн після вивантаження власнику у розмірі 16619,64 грн., які відповідно до терміну DDP Правил «Інкотермс-2000» покладаються на відповідача.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст.265 ГК України, сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Згідно з пунктом 1.5 наказу Мінекономіки від 06.09.2001 р. N 201 "Про затвердження Положень про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів)" базисні умови поставки товарів (приймання-здавання виконаних робіт або послуг) визначаються відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів.

Суб'єкти господарської діяльності мають можливість укладати контракти, використовуючи при цьому Правила «ІНКОТЕРМС» в будь-якій редакції, узгодженої сторонами контракту.

Судом встановлено, що пунктом 4 Додатку №1 до Договору сторонами було погоджено, що поставка продукції здійснюється постачальником залізницею на умовах поставки DDP (Зміївська ТЕС, Трипільська ТЕС,Вуглегірська ТЕС), відповідно до Правил «Інкотермс 2000».

Термін DDP "поставка зі сплатою мита" означає, що продавець здійснює поставку покупцю товару, який пройшов митне очищення для імпорту, без розвантаження з будь-якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення. Продавець несе всі витрати та ризики, пов'язані з доставкою товару до цього місця, включаючи (у відповідних випадках) будь-які "мита" (під словом "мито" тут розуміється відповідальність за виконання та ризики виконання дій з проходження митних процедур, а також оплата витрат митного очищення, податків, митних і інших зборів) на імпорт до країни призначення.

Відповідно до п.а ст.А3 терміну DDP Правил «Інкотермс-2000» продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару до названого місця призначення. Якщо конкретної точки поставки не узгоджено або не визначено практикою поставок, продавець може вибрати точку в межах названого місця призначення, яка найбільш задовольняє його цілям.

Відповідно до ст.А6 терміну DDP Правил «Інкотермс-2000» продавець зобов'язаний, з урахуванням положень статті Б.6, додатково до витрат, що випливають із статті А.3 "а", нести всі витрати, пов'язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності з статтею А.4.

Таким чином, статтями А.3., А.6. терміну DDP Правил «Інкотермс-2000» на продавця покладений обов'язок за власний рахунок укласти договір перевезення товару до названого місця призначення та додатково до витрат, що випливають із статті А.3 "а", нести всі витрати, пов'язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності з статтею А.4.

Згідно зі ст.В6 терміну DDP Правил «Інкотермс-2000», покупець зобов'язаний сплатити всі витрати, пов'язані з товаром, із моменту здійснення його поставки у відповідності зі статтею А.4.

Відповідно до ст. А.4 терміну DDP Правил «Інкотермс-2000», продавець зобов'язаний надати нерозвантажений товар у розпорядження покупця або іншої особи, призначеної покупцем, на будь-якому прибулому транспортному засобі, у названому місці призначення, в узгоджену дату або в межах періоду, узгодженого для поставки.

Отже, у розумінні ст.В6 терміну DDP Правил «Інкотермс-2000» витрати пов'язані з товаром, які покладаються на покупця з моменту здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4 є витрати, що пов'язані, зокрема, з розвантаженням товару та подальшого його транспортування.

Одночасно з цим, як вбачається з п.а ст.Б.3. розділу Б «Обов'язки покупця» терміну DDP Правил «Інкотермс-2000», у покупця відсутні зобов'язання з договору перевезення.

Згідно із ст.1 Статуту залізниць України накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача.

Отже, внаслідок укладення саме такого договору залізничного перевезення у вищезазначених цистернах, які є власністю ПАО "Дніпроазот", позивач став одержувачем вантажу, на якого нормами транспортного законодавства покладені відповідні обов'язки.

Статтею 46 Статуту залізниць України встановлено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання установлюються Правилами.

Відповідно до п.15 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Мінтрансу України від 25.02.99 № 113, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.99 за № 165/3458, за час перебування на під'їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься; якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

При цьому слід зазначити, що перебування чужих порожніх цистерн перешкоджає здійсненню належним чином господарської діяльності, що є порушенням права суб'єкта господарювання.

Таким чином, внаслідок здійснення відповідачем постачання продукції згідно із договором № 121/65 від 29.11.2011 у цистернах, які належать ПАО "Дніпроазот", позивач змушений був відправити зазначені порожні цистерни їх власнику, за що сплатив залізниці тариф у розмірі 16619,64 грн.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Договором № 121/65 від 29.11.2011 не передбачено умови про те, що на позивача покладається обов'язок по поверненню, після вивантаження, порожніх цистерн їх власнику, так само не передбачено й умови про покладення на позивача витрат по сплаті залізничного тарифу за повернення порожніх цистерн.

Відповідно до договору № 121/65 грошове зобов'язання позивача, як покупця продукції, обмежувалось оплатою вартості одержаної продукції, отже, відповідно до умов договору № 121/65 продукція повинна була бути поставлена у цистернах, які належать залізниці, й порожні цистерни були б повернуті на станцію призначення без понесення додаткових витрат на їх повернення власнику.

Отже, відповідач своїми діями спричинив позивачу збитки у вигляді додаткових витрат по сплаті залізничного тарифу, у зв'язку з необхідністю повернення порожніх цистерн, та цідії є такими, щопорушують установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності.

Статтею 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Суд приходить до висновку, що сплачені позивачем суми за транспортування порожніх цистерн після вивантаження власнику у розмірі 16619,64 грн.є збитками позивача, які мали місце внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору про закупівлю (поставку) товарів № 121/65 від 29.11.2011 щодо поставки товару, зокрема, здійсненняоплати за транспортування порожніх цистерн після вивантаження власнику.

Отже, з урахуванням наявних матеріалів справи та вищенаведеного, позивачем доведено причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями відповідача та понесеними позивачем збитками саме внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору про закупівлю (поставку) товарів № 121/65 від 29.11.2011 щодо поставки товару.

Факт спричинення позивачу збитків, внаслідок понесення додаткових витрат на сплату залізниці тарифу за повернення порожніх цистерн у вищезазначеному розмірі, підтверджений наявними у справі документами, які є належними доказами, також доведена матеріалами справи вина відповідача, причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та спричиненням збитку і відповідачем не вжито заходів по зменшенню збитків, натомість своєчасне повернення порожніх цистерн позивачем мінімалізувало додаткові витрати по їх зберіганню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 24.02.2015 у справі № 910/15966/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго"доСпільного Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс"простягнення 22 545, 60 грн.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 16619,64 грн. є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а відтак підлягають задоволенню.

Що стосується заперечень відповідача щодо того, що Довідки Харківської дирекції залізничних перевезень Південної залізниці про рух коштів за період з січня по березень 2012, переліки ЄТехПД № 2001 та № 2602 Південно-західної залізниці про списання коштів з особового рахунку, Переліки ТехПД-1 від 19.02.2012 ДП "Донецька залізниця",за відсутності банківських виписок з особового рахунку позивача, не можуть вважатись належними та допустимими доказами в розумінні статті 34 ГПК України понесення витрат на транспортування порожніх цистерн після вивантаження власнику, то суд їх до уваги не приймає при вирішенні даного спору з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.2 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 та зареєстровані у Мінюсті України 24.11.2000 р. за № 864/5085 (далі - Правила розрахунків за перевезення вантажів), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, плата за перевезення вантажу вноситься відправником під час оформлення перевезення.

Відповідно до п. 1.8 Правил розрахунків за перевезення вантажів, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, отримана залізницею при відправленні сума платежів указується цифрами у відповідних графах комплекту перевізних документів.

Розрахункові підрозділи залізниць (далі - розрахункові підрозділи) здійснюють безготівкові розрахунки з відправниками, одержувачами та експедиторами через установи банків за перевезення вантажів, вантажобагажу та за надання додаткових послуг (п. 2.1 Правил розрахунків за перевезення вантажів, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 2.6 зазначених Правил розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису). Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Положеннями п. 2.7 Правил цих же на кожного платника розрахунковий підрозділ складає перелік документів, які включені до розрахунку за звітну добу щодо відправлення, видачі вантажів і додаткових зборів у двох примірниках. Перший примірник переліку після прийняття вантажу до перевезення (або видачі) надається платнику через залізничну станцію. Другий примірник переліку залишається в справах розрахункового підрозділу. Сплата додаткових провізних платежів, зборів та штрафів, які виникли при перевезенні або на станції призначення, провадиться в такому самому порядку через розрахунковий підрозділ незалежно від терміну видачі вантажу станцією.

Після закінчення звітного місяця розрахунковий підрозділ видає платнику виписку з особового рахунку (п. 2.8 Правил розрахунків за перевезення вантажів).

Додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 изначені Пояснення щодо заповнення накладної. Згідно пояснень щодо заповнення граф 31, 34 накладної:, зокрема, графа 31. Провізна плата:відомості, що вказуються в накладній: Провізна плата;ким заповнюється графа накладної: Залізницею ;Графа 34. Усього сплачено відправником (прописом):відомості, що вказуються в накладній: Усього сума платежів цифрами та прописом, сплачена відправником;ким заповнюється графа накладної: Залізницею.

У даному випадку, належними і допустимими доказами здійснення перевезення (повернення) порожніх цистерн власнику ПАТ «Дніпроазот» Південною, Південно- Західною, Донецькою залізницями та списання останніми з особових рахунків Зміївської, Трипільської та Вуглегірської ТЕС Позивача провізної плати за дане перевезення узагальному розмірі 16 619,34 грн., є:накладні № 44122836, 44096576, 44009512, 44288074, 44372548, 44372399, 44615243, 32222358, 32490609, 48073829 з підтверджуючою у них інформацією, зокрема, графи 31, 34, присвоений номер та дата приймання вантажу доперевезення; довідки про рух коштів за період січень-березень 2012 р. Південної залізниці;Акти здачі-приймання виконаних робіт за період січень-березень 2012 р. та Акти звірки розрахунків за даний період по Договору № 2267 від 10.02.2010 р., укладений

з Південною залізницею;Переліки ЄТехПД Південно-Західної залізниці № 2001 від 20.01.2012 р. та№ 2602 від 26.02.2012 р.; Перелік ЄТехПД Донецької залізниці № 163 від 19.02.2012 р.

витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судом на відповідача, позаяк спір виник внаслідок його неправильних дій. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями . 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Центренерго" задовольнити повністю.

2. Стягнути з спільного Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс" (товариство з обмеженою відповідальністю) (01103, м.Київ, вул.Кіквідзе, буд.18 А, ідентифікаційний код 14345702 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (03151, м.Київ, вул.Народного Ополчення, буд.1, ідентифікаційний код 22927045) 16619 (шістнадцять тисяч шістсот дев'ятнадцять) грн. 64 коп. збитків, 1827 (тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення 23.03.2015