ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" березня 2015 р.Справа № Б-39/147-10

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

за участю сторін:

представника ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області - не з"явився

ліквідатора - не з"явився

розглянувши заяву ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області з грошовими вимогами до боржника

По справі за заявою ВАТ по будівництву, реконструкції автомобільних шляхів та шляхових споруд "Харківшляхбуд", м. Харків

до ВАТ по будівництву, реконструкції автомобільних шляхів та шляхових споруд "Харківшляхбуд", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 04.07.2013 р. визнано Відкрите акціонерне товариство "Харківшляхбуд" (код 03450502) банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Жарова П.В.

Ухвалою суду від 24.12.2013 р. затверджено реєстр вимог кредиторів.

01.12.2014 р. до суду надійшла заява ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області (вх. № 42695 від 01.12.2014 р.) з грошовими вимогами до боржника в сумі 77427,61 грн.

Розглянувши надану заяву, суд призначив її до розгляду в судовому засіданні 12.03.2015 р.

В судове засідання 12.03.2015 р. представник ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області не з"явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду заяви.

Ліквідатор також не з"явився в дане судове засідання, проте від нього надійшли результати розгляду вимог податкової інспекції, відповідно яких ліквідатором не визнано вимоги ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області в сумі 77427,61 грн. у зв"язку з тим, що вони не є поточними.

Розглянувши вимоги ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Статтею 1 Закону визначено поняття кредитора - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство.

До конкурсних кредиторів належать також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

Із дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури згідно з частиною першою 1 статті 23 Закону закінчується технологічний цикл із виготовлення продукції, і підприємницька діяльність банкрута завершується. Строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав. Припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури. Водночас, зазначеною статтею передбачено, що за відповідних обставин припиняється підприємницька діяльність банкрута та повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом і розпорядження його майном, а також повноваження власника (власників) майна банкрута.

У межах повноважень, визначених частиною першою 1 статті 25 Закону, ліквідатор заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, є неоплаченими і заявлені кредитором у межах строку ліквідаційної процедури, передбаченого частиною другою статті 22 Закону.

Отже, зазначеними нормами Закону, законодавець чітко встановив, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

В ліквідаційній процедурі нові зобов'язання у банкрута в особі його органу управління - ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених у цьому Законі, а порядок їх виконання визначений відповідними нормами Закону про банкрутство. Такими випадками є зобов'язання з оплати поточних комунальних і експлуатаційних витрат та інших витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури (ч.8 ст. 41 Закону України про банкрутство).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору, визначені у частині другій цієї статті, сплачують до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України.

З наданої кредитором заяви вбачається, що вимоги кредитора в сумі 77427,61 грн. по земельному податку, які нараховані з липня 2014 р. по січень 2015 р., виникли після визнання боржника банкрутом.

Таким чином, вимоги податкової інспекції не мають характеру поточних у розумінні статті 1 Закону, заявлені після введення ліквідаційної процедури, під час якої не виникає будь-яких нових зобов'язань, що можуть бути заявлені в порядку частини 1 статті 23 Закону. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїх постановах від 18.03.2014 у справі № 6/108-09, від 08.04.2014 р. № 3-8гс14 (10/б-711).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, суд вважає за необхідне відхилити вимоги ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області по земельному податку за період з липня 2014 р. по січень 2015 р. в сумі 77427,61 грн.

Керуючись ст.86 ГПК України, ст.ст.23, 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

УХВАЛИВ:

Відхилити вимоги ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області по земельному податку за період з липня 2014 р. по січень 2015 р. в сумі 77427,61 грн.

Ухвалу направити ліквідатору, ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області.

Суддя Усатий В.О.