Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"11" березня 2015 р. Справа № 927/50/15

Позивач: Селянське фермерське господарство "Світанок", , вул. Густинська, 13, с. Погреби, Прилуцький район, Чернігівська область, 17560

Відповідач: Селянське фермерське господарство "Едельвейс", , вул. Степаненка 30, с. Воровського, Прилуцький район, Чернігівіська область, 17525

Про: витребування майна з чужого незаконного володіння

Представники сторін:

позивача: Фесик І.А.

відповідача: Харченко М.І., Бербушенко В.Г.

Заявлений позов про витребування з незаконного володіння селянського фермерського господарства «Едельвейс» зернозбирального комбайну Claas «Мега 208», 1995 року випуску, реєстраційний номер 15990 ЯО, заводський номер 09450190 та зернової жатки.

Обґрунтовуючи заявлене, позивач, зокрема зазначає, що на стадії узгодження істотних умов договору купівлі-продажу відбулася передача техніки за актом приймання-передачі від 26.06.2013, однак договір укладений не був через недосягнення згоди щодо ціни (відповідач пропонував 250000грн., позивач бажав продати за 350000грн.), перехід права власності не відбувся, між сторонами відсутні будь-які зобов'язувальні відносини щодо спірного майна, яке належить позивачеві та яким неправомірно володіє відповідач.

Відповідач подав заперечення, вказує, що сторони дійшли згоди про вартість майна у 250000грн., які мали бути сплачені рівними частинами до 01.12.2013р. та до 01.12.2014р., але договір відповідачем не підписаний, оскільки в текст договору внесений пункт про визначення остаточної вартості залежно від курсу долара США; в подальшому сторони дійшли згоди про виключення даного пункту, комбайн та жатка передані відповідачу, позивачу сплачено готівкою 125000грн., але останній документів та договору не надав. Відповідач відмічає, що позивач не прийняв жодних мір по досудовому врегулюванню спору, на момент передачі майна істотні умови договору були погоджені, позивач передав майно за узгодженою з покупцем ціною без його попередньої експертної оцінки. На думку відповідача, акт приймання-передачі від 26.06.2013р. відповідає нормам п. 2 ст. 207 ЦК України, не суперечить закону, є беззаперечним правочином, виконаним у належній формі, скріплений підписами сторін та печатками, набуття майна проходило у законний спосіб.

Дослідивши матеріали, суд

в с т а н о в и в:

Згідно з актом приймання-передачі предмета договору купівлі-продажу від 26.06.2013р. селянське (фермерське) господарство «Світанок», іменоване продавцем, передало селянському (фермерському) господарству «Едельвейс», яке виступило покупцем, зернозбиральний комбайн марки Claas Мега-208, 1995 р.в., серійний номер 09450190 та зернову жатку 1995р.в.

В акті зазначено, що підставою його складання є договір купівлі-продажу від 25.06.2013р. № 1-Т. Проте такий договір до матеріалів справи не наданий, судом встановлено, що договір між сторонами з такими реквізитами відсутній.

Позивач вважає, що оскільки договір купівлі-продажу зернозбирального комбайну та зернової жатки не був укладений, то вбачається, що відповідач неправомірно володіє вищезазначеним майном, добровільно повертати майно відмовляється.

Предметом позовних вимог є витребування з незаконного володіння відповідача зернозбирального комбайну та зернової жатки.

Згідно з ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В силу ст.ст. 1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовують також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

З огляду на викладене можна зробити висновок, що витребування майна із чужого незаконного володіння є одним із способів захисту права власності. При цьому позивач має довести наявність права власності на річ, що витребовується, володіння майном іншою особою незаконно.

З матеріалів справи вбачається, що позивач придбав комбайн зерновий Клас Мега-208, 1995 року випуску шасі 09450190, двигун № 289497 в комплекті з зерновою жаткою 5,2м, транспортним візком за договором № 11/7 від 11.07.2006року із приватним підприємцем Закревським В.П. У свідоцтві про реєстрацію машини серії АБ № 191262 зазначено, що власником зернозбирального комбайну марки Мега-208 1995 року випуску, заводський номер 09450190, двигун № 289497 є фермерське господарство «Світанок».

У судовому засіданні 11.03.2015р. представник позивача пояснив, що зернова жатка є однією із складових частин комбайну, комбайн та жатку придбано в комплекті, на балансі господарства рахується зернозбиральний комбайн, жатка окремо не оприбутковувалася, оскільки придбавалась в комплекті.

З наданих до матеріалів справи документів у суду відсутня можливість ідентифікувати жатку, що не дає підстав визначити, яка ж саме жатка перебувала (перебуває) у власності позивача, чи дійсно жатка, що витребовується, є власністю позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Відсутність договору купівлі-продажу від 25.06.2013р. № 1-Т не може вказувати про безпідставність передачі майна, оскільки акт підписаний сторонами та скріплений печатками. Згідно з ст. 207 ЦК України ( в діючій на 26.06.2013р. редакції) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Виходячи з матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відносини сторін були фактично направлені на встановлення відносин купівлі-продажу, чому є підтвердженням акт приймання-передачі предмета договору купівлі-продажу від 26.06.2013р. Не зазначення в акті ціни комбайну, індивідуальних ознак зернової жатки, які б дали можливість виокремити її з ряду інших, строку дії акту, не є підставою для твердження про неукладеність договору купівлі-продажу техніки, яким фактично виступає в даному разі акт, оскільки фактичні обставини справи вказують на реальне виконання дій з передачі-приймання майна.

Правочин недійсним не визнаний.

У постанові від 25.02.2015року у справі № 910/1913/14 Верховний Суд України зробив висновок, що у разі виникнення спору стовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Одночасно слід зазначити, що досудове врегулювання спору не є передумовою звернення особи до суду, оскільки юрисдикція судів на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції України).

Враховуючи викладене, а також керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в

У позовних вимогах відмовити повністю.

Повне рішення виготовлене 16.03.2015р.

Суддя С.І. Михайлюк

.