ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р.Справа № 922/192/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень", м. Дніпропетровськ,
до товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК "Ровенькиантрацит", м. Ровеньки Луганської області,
про стягнення 24055,00 грн.
за участю представників:

позивача - Алєксєєв С.С. (дов.),

відповідача - Шиян Є.І. (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДП "Придніпровська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ТОВ "ДТЕК "Ровенькиантрацит", про стягнення штрафу в сумі 24055,00 грн. за невірно вказану в накладній масу вантажу. Позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

В слуханні справи оголошувались перерви до 05.03.2015р. об 11:30 год., 17.03.2015р. об 11:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача вказує на те, що відповідач визнає факт порушення, але просить зменшити розмір застосованих штрафних санкцій на підставі ст. 551 ЦК України, 233 ГК України, ст. 83 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

У липні 2014 року зі станції Фащівка Донецької залізниці ТОВ "ДТЕК "Ровенькиантрацит" (відповідач) здійснило відправлення вагону № 66934126 згідно накладної № 50614189 на станцію Миколаїв Одеської залізниці.

Відповідач в транспортній накладній № 50614189 вказав, що маса вантажу у вагоні № 66934126 складає 69000 кг.

На станції Синельниково-1 Придніпровської залізниці було здійснено контрольне переважування спірного вагону, яке проводилось на 150-тонних вагонних вагах, тобто таким самим способом, яким цю масу визначено на станції відправлення.

Перевіркою було виявлено, що у вагоні № 66934126 фактична маса вантажу складає 71900 кг, що на 2900 кг більше, ніж вказано у накладній та на 2800 кг більше ніж вантажопідйомність вагону, про що було складено комерційний акт АА № 009474/21/12 від 07.07.2014 р. (а.с. 13).

За допущення відповідачем порушень в частині неправильності зазначення відомостей щодо маси вантажу у спірній накладній, позивачем нарахований штраф у розмірі 24055,00 грн., сума якого заявлена до стягнення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них; умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Враховуючи наявність в матеріалах справи складеної сторонами транспортної накладної № 506142189 (а.с. 12), суд приходить до висновку про укладення між сторонами договору перевезення вантажу.

В статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" зазначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України (ч. 2 вказаної статті).

Згідно ч.5 ст.307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

В ст.6 Статуту зазначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 "Правила оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084 (Правила № 863/5084 від 24.11.2000 року), а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Маса вантажу, згідно ст. 37 Статуту та п. 5 "Правил приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за №861/5082, визначається відправником.

Статтею 24 Статуту передбачено, що вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 "Правилами оформлення перевізних документів", зареєстрованих з Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. за № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Згідно з п. 28 "Правил приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку спірні вагони є напіввагонами, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Пунктом 22 "Правил видачі вантажів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 862/5083, передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Контрольне переважування спірних вагонів проводилось на 150-тонних вагонних вагах, тобто таким самим способом, яким цю масу визначено на станції відправлення.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст.122 Статуту залізниць України.

Статтею 24 Статуту залізниць України відзначається, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. В свою чергу, статтею 122 Статуту встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Враховуючи викладене, беручи до уваги кількість вагонів та вартість провізної плати за вагон, відповідно до даних спірної накладної, суд, перевіривши розрахунок позивача, приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену масу вантажу в сумі 24055,00 грн. є законною та обґрунтованою.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 Господарського кодексу України також встановлює, що у разі якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України надає суду право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Зменшення розміру штрафних санкцій є правом, а не обов'язком суду, яким суд користується виходячи з установлених обставин.

Приймаючи до уваги думку позивача, який проти клопотання відповідача заперечує, приймаючи до уваги те, що перевищення маси вантажу понад вантажопідйомність вагону є загрозою безпеці руху, а також те, що наявними у справі документами не доведена винятковість випадку, суд відмовляє відповідачу в задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафу, оскільки таке зменшення є необґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги нормативно та документально обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" (94700, Луганська область, м. Ровеньки, вул. Комуністична, 6, код 37713861) на користь державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108, код 01073828 в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень") суму штрафу в розмірі 24055,00 грн., судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.03.2015 р.

Суддя В.О. Яризько