ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р.Справа № 916/4747/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.,

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом - Тарановський Д.С. - за довіреністю,

від відповідача за первісним позовом - Досковська В.Г. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБ'ЄДНАНА ТОРГІВЕЛЬНА МЕРЕЖА» та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

на рішення господарського суду Одеської області від 04 лютого 2015 року

у справі №916/4747/14

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБ'ЄДНАНА ТОРГІВЕЛЬНА МЕРЕЖА»

про стягнення 112482,29 грн. боргу та 9716,59 грн. пені

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБ'ЄДНАНА ТОРГІВЕЛЬНА МЕРЕЖА»

до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

про стягнення 965612,22 грн.

встановив:

У листопаді 2014 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі-позивач за первісним позовом) звернувся з позовом до господарського суду Одеської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана торгівельна мережа» (далі-відповідач за первісним позовом) про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 112482,29 грн. та 9716,59 грн. пені на підставі договору оренди №18 від 31.10.2012р.

У грудні 2014 року від товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана торгівельна мережа» надійшла зустрічна позовна заява до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про стягнення з останнього 965612,22 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19 грудня 2014 року зустрічна заява прийнята до спільного розгляду разом з первісним позовом.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04 лютого 2015 року (суддя Брагіна Я.В.) в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні первісного позову мотивовано тим, що ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» протягом всього часу дії договору оренди нежилого приміщення №18 від 31.10.2012р., укладеного між сторонами, не мало змоги користуватися об'єктом оренди (нежитловими приміщеннями, загальною площею 686,2 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 13), оскільки у вказаних приміщеннях знаходилась та здійснювала свою підприємницьку діяльність інша юридична особа - ТОВ «Наталка-Трейд», про що свідчать відповідні судові рішення.

Таким чином, як зазначив суд, з урахуванням приписів ч.6 ст.762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Щодо відмови в задоволенні зустрічного позову, господарський суд вказав наступне.

Під час сплати орендних платежів відповідачем за первісним позовом, договір №18 від 31.10.2012р. не був розірваний і не був змінений, тобто діяв, хоча ч.3 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Ч.2 ст.651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Сторони вказаним договором узгодили підстави для його зміни або розірвання на вимогу однієї із сторін (п.п.7.3, 7.5, 7.6, 7.12 договору).

Відповідно до ч.4 ст.653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано ними за зобов'язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ні умовами договору, ні іншими законами не встановлено повернення того, що було виконано стороною за зобов'язаннями до моменту зміни або розірвання договору.

Таким чином, суд не знайшов підстав для задоволення зустрічного позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» , в якій просить рішення господарського суду Одеської області від 04.02.2015р. у справі №916/4747/14 в частині відмови в задоволенні зустрічного позову про стягнення 965612,22 грн. скасувати та прийняти нове рішення в цій частині, а саме задовольнити зустрічний позов.

ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» не погоджується з рішенням суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та вважає, що у цій частині рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права, що, згідно п.4 ч.1 ст.104 ГПК України є підставою для його скасування.

10.03.2015р. від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради надійшла апеляційна скарга, в якій останній просить суд скасувати рішення господарського суду Одеської області від 04.02.2015р. у справі №916/4747/14 в частині відмови в задоволенні первісного позови та прийняти нове рішення, яким задовольнити первісні позовні вимоги у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради її не визнав, вважаючи її доводи безпідставними.

Представник відповідача за первісним позовом у відзиві на апеляційну скаргу позивача за первісним позовом заперечував проти її задоволення.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача за первісним позовом наполягав на задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених в іній.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційних скарг, заслухавши представників позивача та відповідача, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» та відмову у задоволенні апеляційної скарги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, з огляду на таке.

Господарським судом встановлено, що 31 жовтня 2012 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю «Об'єднана торгівельна мережа» (Орендарем) укладено договір оренди нежилого приміщення №18, згідно умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху та підвалу, загальною площею 686,2 кв.м, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 13.

Пунктом 1.2 вказаного договору встановлено, що передача в оренду об'єкта, зазначеного у п.1.1 цього договору, здійснюється на підставі Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України «Про оренду державного та комунального майна», на підставі розпорядження міського голови №1047-01р від 31.10.2012р.

Строк дії договору з 21.10.2012р. до 30.09.2015р. (п.1.3 договору).

На виконання умов договору оренди від 31.10.2012р. Орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення, загальною площею 686,2 кв.м за вказаною вище адресою, про що свідчить акт приймання-передачі.

Згідно п.2.2 договору встановлений обов'язок орендаря сплачувати орендну плату за орендоване приміщення, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 41967,17 грн. (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Згідно умов п. 2.4 договору, орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Пунктом 4.7 договору передбачено, що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов'язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об'єкта оренди.

Пунктом 4.8 договору визначено, що орендар має право передавати частину орендованого приміщення в суборенду іншим особам чи організаціям лише за письмовим погодження орендодавця.

Відповідно до п.3.3 договору, орендодавець має право виступати з ініціативою розірвання договору оренди у разі невикористання орендованого приміщення на протязі 3-х місяців, або невиконання чи порушення умов цього договору орендарем.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд виходив з того, що відповідач за первісним позовом протягом всього часу дії договору оренди не мав змоги користуватися об'єктом оренди, оскільки в нежилому приміщенні загальною площею 686,2 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 13 знаходилась та здійснювала свою господарську діяльність інша юридична особа - ТОВ «Наталка-Трейд»

Про вказане вище свідчать рішення господарського суду Одеської області від 02.04.2013р., постанова Вищого господарського суду України від 10.07.2014р. у справі №916/347/13-г, якими було встановлено, що нежитлове приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 686,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська,13, яке було передано на підставі договору №18 від 31.10.2012р. Департаментом комунальної власності Одеської міської ради в оренду ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа», знаходиться в користуванні ТОВ «Наталка-Трейд», а тому останнє було виселено із зазначеного спірного приміщення на користь Департаменту КВ Одеської міської ради; ухвала господарського суду Одеської області від 07.11.2013р., якою було зупинено виконання наказу господарського суду Одеської області у справі №916/347/13-г; рішення господарського суду Одеської області від 12.08.2013р., постанова Одеського апеляційного господарського суду від 29.10.2013р., постанова Вищого господарського України від 17.03.2014р. у справі №916/1668/13, якими було встановлено, що договір суборенди між ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» та ТОВ «Наталка-Трейд» не був укладений та відсутні докази про передачу ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» спірного приміщення ТОВ «Наталка-Трейд»; ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013р. у адміністративній справі №522/20934/13-а, якою було скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2013р. у зазначеній справі і якою було задоволено заяву ТОВ «Наталка-Трейд» про забезпечення позову шляхом заборони Другому Приморському відділу ДВС ОМУЮ та будь-яким особам, фізичним та юридичним здійснювати будь-які дії, направлені на виселення ТОВ «Наталка-Трейд», в тому числі у межах здійснення виконавчих проваджень по виконанню наказу №916/347/13-г виданого 23.07.2013р. господарським судом Одеської області; ухвала господарського суду Одеської області від 26.08.2014р. у справі №916/347/13-г, якою було поновлено провадження щодо розгляду заяви по виконанню наказу господарського суду Одеської області у справі №916/347/13-г та інші докази.

Згідно ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову.

Доводи, викладені Департаментом комунальної власності Одеської міської ради в апеляційній скарзі, щодо передачі ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» спірного приміщення в суборенду ТОВ «Наталка-Трейд», є необґрунтованими, спростовуються зібраними по справі доказами.

Посилання Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на акт приймання-передачі спірних приміщень від 31.10.2012р., як на беззаперечний доказ отримання ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» спірних приміщень у користування, судовою колегією не приймається до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджено, що спірне приміщення на час укладання договору оренди не було вільне, а використовувалось іншою юридичною особою - ТОВ «Наталка-Трейд».

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що господарський суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа», з огляду на таке.

Частиною 1 ст.762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч.1 ст.773 ЦК України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Частиною 4 ст.13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендодавець зобов'язаний передати орендарю об'єкт оренди в комплекті та у стані, що відповідають істотним умовам договору оренди та призначенню майна, і повідомити орендаря про особливі властивості та недоліки майна, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров'я, майна орендаря або інших осіб чи призвести до пошкодження самого майна під час користування ним.

Таким чином, діючим законодавством передбачено, що наймодавець зобов'язаний передати майно наймачу у визначені строки та забезпечити можливість використання такого майна за призначенням для досягнення мети оренди.

Відповідно, правова природа орендних правовідносин полягає саме у передачі майна у користування іншої особи. Виключно на це направлені орендні правовідносини та без можливості використовувати об'єкт оренди орендні правовідносини втрачають будь-який сенс. І саме за користування майном з наймача справляється орендна плата.

Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає (ч.6 ст.762 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, з чим також погоджується апеляційний господарський суд, що з незалежних від позивача за зустрічним позовом обставин останній не мав змоги використовувати орендовані нежитлові приміщення по вул. Софіївський, 13 у м. Одесі за їх цільовим призначенням з початку дії договору оренди нежитлового приміщення №18 від 31.10.2012р. та до моменту його розірвання - 31.07.2014р., оскільки ці приміщення весь на протязі всього часу дії договору були зайняті іншою юридичною особою, що підтверджено судовими рішеннями.

При цьому, як свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення, ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» відповідно до умов договору оренди №18 від 31.10.2012р. було здійснено орендну плату в сумі 965612,22 грн.

В свою чергу, Орендарю надається право порушувати питання про повне звільнення його від внесення орендної плати, якщо він з незалежним обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном.

У разі коли за відповідний період часу, протягом якого орендоване майно не використовувалось, орендну плату було внесено, орендар вправі вимагати її повернення, при цьому відповідно до законодавства повернення сплаченої орендної плати через неможливість використання орендованого майна з незалежних від орендаря обставин, не потребує необхідності внесення відповідних змін до договору оренди.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Таким чином, суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин ч.4 ст.653 ЦК України та дійшов неправомірного висновку про те, що сплачені ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» грошові кошти в сумі 965612,22 грн. не можуть бути повернені йому через те, що це не передбачено умовами договору оренди №18 від 31.10.2012р.

З урахуванням того, що належними доказами було підтверджено те, що ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» не мало змоги використовувати орендовані приміщення по вул. Софіївській у м. Одесі через обставини, за які позивач за зустрічним позовом не відповідає, в нього відсутній обов'язок щодо сплати орендної плати за період існування таких обставин (протягом всієї дії договору), а тому одержані Департаментом комунальної власності Одеської міської ради орендні платежі в сумі 965612,22 грн. повинні бути повернуті ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» на підставі приписів ч.6 ст.762 та п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судова колегія приходить до висновку, що вимоги ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа», викладені в апеляційній скарзі, належним чином доведені, обґрунтовані нормами законодавства, а тому підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Одеської області в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення зустрічного позову та стягнення з Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на користь ТОВ «Об'єднана торгівельна мережа» 965612,22 грн.

Судові витрати у справі розподіляються відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 99, 101-105

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

У задоволенні апеляційної скарги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відмовити.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана торгівельна мережа» задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 04 лютого 2015 року у справі №916/4747/14 скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічного позову.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана торгівельна мережа» задовольнити.

Стягнути з Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана торгівельна мережа» 965612 грн. 22 коп.

В іншій частині рішення господарського суду Одеської області від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідній наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 23.03.2015р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

Таран С.В.