ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015 р. Справа №917/5/15

за позовом Товариства з обмеженою відповілальністю "Баядера Логістик", вул.Визволення,26, м.Полтава, 36009

до Приватного підприємства "Парекс", вул.Зіньківська, буд.6/1А, м.Полтава, 36000

про стягнення 23415,07грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: Недошитко Р.Ю.

від відповідача: не з"явився

У судовому засіданні 19.03.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованість за Договором поставки №БП 829 від 07.07.2013р. у розмірі 23415,07грн., у т.ч. 19982,02грн. - сума основного боргу, 640,51грн. - 3% річних, 1393,80грн. - пеня, 1398,74грн. - штраф 7%.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Ухвали суду, які направлялась відповідачу за адресою зазначеною в позовній заяві, повернулись до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Згідно витягу про включення відповідача до ЄДР від 05.03.2015 року наданого позивачем, місцезнаходження приватного підприємства "Парекс" - вул.Зіньківська, буд.6/1А, м.Полтава, 36000

Відповідно до 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, господарський суд повідомляв належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, то справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

07 липня 2013 року Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (Постачальник) та Відповідач - Приватне Підприємство «Парекс» (Покупець) уклали договір поставки № БП 829 від 07 липня 2013 р.

Відповідно до п.1.1. цього Договору «Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця алкогольні напої, надалі - Товар, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити Товар в порядку, визначеному умовами цього договору».

Згідно п.6.1. Договору: «Розрахунки за товар здійснюються Покупцем протягом 14 (чотирнадцяти ) календарних дня з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника або в іншому узгодженому Сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю Сторін - шляхом попередньої оплати».

На виконання умов договору Позивач поставив Відповідачу товар на суму - 25869,18 грн., що підтверджується видатковою накладною №60668/58567 від 30.10.2013 р.

Відповідач свої зобов"язання за Договором щодо оплати товару виконав не належним чином. За період з 30.10.2013 року по 05.12.2014 року Відповідач частково погасив борг у розмірі - 5887,16 грн.

Отже, заборгованість Відповідача станом на 05.12.2014 р. становить 19982,02 грн.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частина друга статті 712 Цивільного кодексу України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ч. 1 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Таким чином, вимога позивача про стягнення заборгованості у сумі 19982,02грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 1393,80грн. - пені та 1398,74грн. - 7% штрафу.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.7.1. Договору, у випадку порушення Покупцем строків оплати вартості одержаного від Постачальника товару, Покупець зобов"язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення Покупцем строків оплати вартості одержаного від Постачальника товару більш ніж на тридцять календарних днів, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі сім відсотків від суми боргу.

Так, Відповідачу нараховано 1393,80грн. - пені та 1398,74грн. - 7% штрафу.

За приписами п. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 3% річних у розмірі - 640,51грн.

Здійснивши перерахунок пені, 3% річних та штрафу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Парекс" ( м.Полтава, вул.Зіньківська, буд.6/1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" ( м.Полтава, вул.Визволення, 26, ) - суму основного боргу у розмірі - 19982,02 грн., 3% річних у розмірі - 640,51грн., пеню у розмірі - 1393,80 грн., штраф 7% - 1398,74 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили..

Повний текст рішення складено: 20.03.2015р.

Суддя Кльопов І.Г.