ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2015 р. Справа №917/2458/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Кузнєцовій І.В.,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі, м.Полтава (вх.№749П/1-40) на рішення господарського суду Полтавської області від 13.01.2015 року по справі №917/2458/14,

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі, м.Полтава,

до Полтавської районної ради Полтавської області, м.Полтава,

про стягнення 63906,05 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Полтавської районної ради Полтавської області з позовною заявою про відшкодування переплати пенсії за період з 01.01.2004 року по 31.05.2013 року у розмірі 63906,05 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 13.01.2015 року у справі №917/2458/14 (суддя Киричук О.А.) у позові відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 13.01.2015 року та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення по справі надав невірну та упереджену оцінку доказам, які надавалися позивачем. На думку скаржника, ним були надані належні та допустимі докази в підтвердження факту створення та існування трудового архіву в складі Полтавської районної ради, який видав спірну довідку, а висновки місцевого господарського суду, що видана довідка з невірними даними не є підставою для притягнення до відповідальності зроблені з порушенням норм матеріального права, зокрема, Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30.01.2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі прийнято до провадження та призначено до розгляду.

05.03.2015 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3652), в якому заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить рішення господарського суду Полтавської області від 13.01.2015 року по справі №917/2458/14 залишити без змін.

Відповідач вказує, що Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі не довело належним чином існування трудового архіву Полтавської районної ради як установи (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців) так і існування трудового архіву як структурного підрозділу Полтавської районної ради.

Крім того, у зв'язку з скороченням фінансування на утримання виконавчого апарату районної ради і неможливістю районною радою направити до суду представника, розгляд апеляційної скарги просить провести без участі представника.

10.03.2015 року від позивач до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів (вх.№3817), яке колегією суддів задоволено та в якому позивач також просить розглянути справу за наявними в ній матеріалами без участі представника.

Враховуючи, що наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, приймаючи до уваги заявлені сторонами клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників, а також те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року №384/2011, органи Пенсійного фонду України є органами виконавчої влади, що призначають пенсії та акумулюють кошти на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування для забезпечення фінансування витрат на виплату пенсій. Одним з основних завдань органів Пенсійного фонду України є ефективне та цільове використання коштів, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів.

Так, в Управлінні Пенсійного фонду України в Полтавському районі на обліку як отримувач пенсії за віком перебував Матюшев Микола Іванович, якому 27.09.2004 року розпорядженням №143696 призначено пенсію за віком. Серед інших необхідних документів, що мали значення для визначення стажу і розміру пенсії, пенсіонером було надано архівну довідку №297 від 15.09.2004 року.

При поданні даної довідки достовірність викладених у ній відомостей не перевіряється (контролюється тільки дотримання встановленої форми), а чинне законодавство не містить обмежень щодо строків проведення достовірності та правильності викладеної у ній інформації.

Управлінням Пенсійного фонду України в Полтавському районі 25.02.2013 року проведено перевірку, результати якої відображені в акті №246 від цієї дати. За результатами перевірки встановлено низку розбіжностей зазначених в довідці №297 від 15.09.2004 року сум зарплати та визначено, що недостовірну довідку необхідно замінити.

На заміну довідки №297 від 15.09.2004 року видано іншу довідку №36 від 25.02.2013 року.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, для притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді відшкодування заподіяної ним шкоди є наявність складу правопорушення: протиправна поведінка особи, шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

При цьому, чинне законодавство передбачає принцип вини контрагента або особи, яка завдала шкоду як підставу для відшкодування заподіяних збитків (шкоди): за приписами ст. п. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (затверджений наказом Міністерства праці і соціальної політики №224/30 від 30.04.2002 року), який був чинний на момент призначення пенсії Матюшеву М. І., передбачено подання особою довідки про заробіток. Зазначені довідки видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією, або годувальник. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки видаються правонаступником або державними архівними установами.

Статтею 1 Закону України «Про національний архівний фонд та архівні установи» передбачено, що архівна установа, архів, архівний підрозділ, архівний відділ - це відповідно установа чи структурний підрозділ, що забезпечує облік і зберігання архівних документів, використання відомостей, що в них містяться, та формування Національного архівного фонду і/або здійснює управління, науково-дослідну та інформаційну діяльність у сфері архівної справи і діловодства.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національний архівний фонд та архівні установи», систему архівних установ України становлять в тому числі місцеві державні архівні установи та архівні установи органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 даного Закону державні органи, органи місцевого самоврядування, державні і комунальні підприємства, установи та організації створюють архівні підрозділи для тимчасового зберігання архівних документів, що нагромадилися за час їх діяльності, використання відомостей, що містяться в цих документах, для службових, виробничих, наукових та інших цілей, а також для захисту прав і законних інтересів громадян.

Так, довідка Матюшеву М.І. №297 була видана 15.09.2004 року Полтавським районним трудовим архівом Полтавської районної ради за підписом головного спеціаліста трудового архіву - Котляр Л.М., скріплена печаткою з відтиском: «Полтавська районна рада Полтавської області Канцелярія».

Відповідач, заперечуючи проти вимог Управління Пенсійного фонду України спростовував засвідчення архівної довідки від 15.09.2004 року печаткою канцелярії Полтавської районної ради, зокрема тим, що такої печатки немає та не було. Крім того, відповідачем надано до матеріалів справи копії рішень від 05.02.2002 року, від 12.05.2006 року, від 26.11.2010 року про затвердження структури та чисельності виконавчого апарату районної ради, які свідчать про відсутність в складі районної ради Полтавського районного трудового архіву чи будь-якого архівного підрозділу для тимчасового зберігання архівних документів.

Суд першої інстанції, підтримав позицію відповідача та зазначив, що позивачем не доведено факту існування Полтавського районного трудового архіву Полтавської районної ради.

Проте, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду не погоджується із доводами відповідача та висновками суду першої інстанції.

У матеріалах справи міститься копія рішення дев'ятої позачергової сесії районної ради двадцять четвертого скликання від 01.09.2003 року, згідно якого прийнято рішення створити районний трудовий архів підприємств, установ і організацій різної форми власності, що ліквідуються, за адресою: м.Полтава, вул. Шевченка, 7. Затверджено Положення про місцеву архівну установу для централізованого тимчасового зберігання документів, нагромаджених у процесі документувань службових, трудових або інших правовідносин юридичних і фізичних осіб та інших архівних документів, що не належать до Національного архівного фонду. Крім того, вирішено з 1 січня 2004 року в штатний розпис районної ради ввести одну штатну одиницю головного спеціаліста по обслуговуванню архіву.

Згідно Положення про місцеву архівну установу для централізованого тимчасового зберігання документів, нагромаджених у процесі документувань службових, трудових або інших правовідносин юридичних і фізичних осіб та інших архівних документів, що не належать до Національного архівного фонду трудовий архів є структурним підрозділом районної ради (пункт 2 Положення).

У розділі 6 Положення визначено основні завдання трудового архіву, до яких, зокрема, належить: організація користування документами у службових, наукових, соціально-правових та інших цілях, видача у встановленому Держкомархівом порядку архівних довідок, копій та витягів з документів, що знаходяться на зберіганні, юридичним особам і громадянам.

У пункті 12 Положення встановлено, що трудовий архів має власні бланки, штампи та печатку із своєю назвою. Для засвідчення архівних довідок, копій, витягів з архівних документів, необхідних для соціально-правового захисту громадян та інтересів держави, трудовий архів використовує гербову печатку районної ради.

Також, у матеріалах справи міститься копія листа №225 від 08.07.2011 року, який адресований Полтавській обласній раді, в якому зазначено, що трудовий архів Полтавського району створений у 2003 році. Він не має статусу юридичної особи, а для засвідчення архівних довідок, копій, витягів з архівних документів використовується гербова печатка районної ради. При цьому, в листі повідомлено, що головний спеціаліст виконавчого апарату районної ради Котляр Л.М. здійснює видачу довідок відповідно до звернень громадян.

Таким чином, матеріалами справи спростовується твердження відповідача про відсутність в складі районної ради Полтавського районного трудового архіву чи будь-якого архівного підрозділу для тимчасового зберігання архівних документів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на лист Полтавської районної ради №115 від 02.02.2015 року адресований Управлінню Пенсійного фонду України в Полтавському районі, в якому повідомлено про прийняття сесією районної ради рішення щодо передачі архівних документів з Полтавської районної ради до сільських рад, оскільки вказаний лист тільки додатково підтверджує факт зберігання Полтавською районною радою архівних документів, а отже і створеного трудового архіву, який видає довідки.

Відхиляє колегія суддів посилання відповідача на рішення від 05.02.2002 року, від 12.05.2006 року, від 26.11.2010 року про затвердження структури та чисельності виконавчого апарату районної ради, як доказ відсутність в складі районної ради Полтавського районного трудового архіву, адже зазначені рішення містять загальний кількісний перелік затверджених штатних одиниць. У затвердженому штатному розписі районної ради та структурі виконавчого апарату районної ради прямо не визначено наявності такого структурного підрозділу як трудовий архів, однак є відомості щодо наявності такої посади як головний спеціаліст, а згідно рішення дев'ятої позачергової сесії районної ради двадцять четвертого скликання від 01.09.2003 року про створення районного трудового архіву підприємств, установ і організацій різної форми власності, що ліквідуються, введено одну штатну одиницю - головного спеціаліста, який займається обслуговуванням архіву.

Також, колегія суддів відхиляє посилання відповідача щодо неналежної печатки на довідці №297 від 15.09.2004 року. Так, у матеріалах справи наявні документи стороною за якими є Полтавська районна рада і дата складання яких є різними. На відповідних документах, зокрема на іншій архівній довідці, акті звірки взаємних розрахунків, рахунках фактурі, наявні відтиск печатки - «Полтавська районна рада Полтавської області, Канцелярія», який є тотожним відтиску, який міститься на спірній довідці. Тобто, вказані документи з відтиском печатки підтверджують факт її наявності та використання відповідачем у своїй діяльності. У той час, проставлення відповідної печатки на спірній архівній довідці може свідчити про неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків, які полягають у дотриманні умов Положення про місцеву архівну установу для централізованого тимчасового зберігання документів, нагромаджених у процесі документувань службових, трудових або інших правовідносин юридичних і фізичних осіб та інших архівних документів, що не належать до Національного архівного фонду щодо використання гербової печатки районної ради для засвідчення архівних довідок, копій, витягів з архівних документів. Однак, порушення умов вищевказаного Положення щодо використання відповідної печатки зі сторони відповідача не може бути підставою визнавати довідку №297 від 15.09.2004 року як неналежну.

Колегія суддів зазначає, що довідка, відповідно до якої було здійснено нарахування пенсії, складена на бланку, містить необхідні реквізити, підписана уповноваженою особою - головним спеціалістом трудового архіву Полтавської районної ради Котляр Л.М. та скріплена печаткою, тобто станом на момент подання довідки для нарахування пенсії у позивача могло не виникнути сумнівів у її достовірності.

Відмовляючи у задоволені позову по даній справі, суд виходив з того, що архівна довідка №297 від 15.09.2004 року, не може слугувати підставою для покладення матеріальної відповідальності за заподіяну шкоду на відповідача.

Проте, колегія суддів зазначає, що предметом дослідження по даній справі є факт понесеної позивачем шкоди, яка полягає у надмірній виплаті суми пенсії, що відбулася внаслідок видачі трудовим архівом Полтавської районної ради, який є структурним підрозділом відповідача недостовірної довідки, в якій останнім було вказано завищені розміри заробітної плати Матющеву М.І., що враховується при обчисленні пенсій. Тобто, встановлені колегією суддів апеляційної інстанції обставини свідчать про те, що завдана шкода у вигляді переплати пенсії в розмірі 63906,05 грн. відбулась внаслідок неправомірних дій відповідача з його вини (видача довідки з невірними даними - недостовірного документу), а в силу приписів ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відшкодування даної шкоди покладається на відповідача.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки викладені у рішенні місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи та здійснені з порушенням норм матеріального права через що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі підлягає задоволенню, рішення господарського суду Полтавської області від 13.01.2015 року по справі №917/2458/14 - скасуванню, з прийняття нового судового рішення про задоволені позовних вимог щодо стягнення 63906,05 грн.

Згідно положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати при відмові в позові - покладаються на позивача, а при задоволенні позову - на відповідача. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

У зв'язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та позовних вимог в повному обсязі, судові витрати покладаються на відповідача у повному розмірі, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру та апеляційної скарги на рішення господарського суду.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 99, 101, п.2 ст. 103, п.1, п.4 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 13.01.2015 року по справі №917/2458/14 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позов Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі задовольнити.

Стягнути з Полтавської районної ради Полтавської області (36011, м.Полтава, вул. Шевченка, 5, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі (36011, м.Полтава, вул. Шевчека, 7, , р/р 5 в ОПЕРВ «Ощадбанк», МФО 331467) 63906,05 грн. (шістдесят три тисячі дев'ятсот шість грн. 05 коп.).

Стягнути з Полтавської районної ради Полтавської області (36011, м.Полтава, вул. Шевченка, 5, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі (36011, м.Полтава, вул. Шевчека, 7, , р/р 5 в ОПЕРВ «Ощадбанк», МФО 331467) 1827,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 913,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідні накази.

Повний тест постанови складено 18 березня 2015 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.