КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р. Справа№ 910/27797/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання: Кац О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Гапич Ю.Л. довіреність №1432 від 18.11.13р.;

від відповідача: Яременко В.Д. довіреність № б/н від 15.01.15р.;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10 лютого 2015 року

у справі №910/27797/14(Суддя: Котков О.В.)

за позовом Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа - Солсиф"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Спільне українсько-французьке підприємство з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" про стягнення грошових коштів (т. І, а.с.5-13).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10 лютого 2015 року по справі № 910/27797/14 провадження у справі припинено (т. І, а.с.199-206).

Спільне українсько-французьке підприємство з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі ТОВ звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати в повному обсязі ухвалу у справі № 910/27797/14.

Апеляційна скарга Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права оскільки судом першої інстанції не враховано, що спір між сторонами існує, а визнання боржником претензії кредитора не є способом припинення зобов'язання і не свідчить про відсутність спору. На думку Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа - Солсиф" наявність спору унеможливлює припинення провадження у справі, а тому оскаржувана ухвала винесена неправомірно.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справи між суддями від 25 лютого 2015 року, справу № 910/27797/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25 лютого 2015 року прийнято апеляційну скаргу Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа - Солсиф" до провадження та призначено розгляд справи на 10 березня 2015 року.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду Шевченка Е.О. від 10.03.2015 року у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Агрикової О.В., склад суду змінено на - головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді: Рудченко С.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10 березня 2015 року вказана колегія суддів прийняла справу №910/27797/14 до свого провадження.

В судовому засіданні 10 березня 2015 року представник Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю надав суду свої пояснення в яких підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі, просив ухвалу господарського суду міста Києва від 10 лютого 2015 року по справі №910/27797/14 скасувати.

Представник ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" також надав суду свої пояснення в яких заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 10 лютого 2015 року - без змін.

Згідно з частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

28 травня 2013 року між Спільним українсько-французьким підприємством з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" було укладено договір субпідряду № 30/01-02. (т. І, а.с. 15-21).

Факт виконання робіт за договором №30/01-02 від 28 травня 2013 року підтверджується: актом №1 приймання виконаних робіт за червень 2013 року, актом №2 приймання виконаних робіт за червень 2013 року, актом №1 приймання виконаних робіт за липень 2013 року та довідками про вартість виконаних робіт за червень 2013 року, за липень 2013 року, на загальну суму 1 939 552,80 грн. (т. І, а.с. 28-35).

31 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Центренергобуд", як Первісним боржником, Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд", як Новим боржником, та Спільним українсько-французьким підприємством з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, як Кредитором, було укладено договір про заміну боржника у зобов'язанні № 27/01-02. (т. І, а.с. 26-27)

Відповідно до п.п. 1, 2 договору №27/01-02 цим договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (Первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає з Договору субпідряду № 48/01-02 від 24 грудня 2012р. та Договору № 01/06 від 30.01.13р. укладеного між Первісним боржником та Кредитором в об'ємі та умовах передбачених договором. Первісний боржник переводить на Нового боржника борг (грошове зобов'язання) у розмірі 8 353,57 грн. з ПДВ, що виник на підставі договорів.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" на виконання умов договору №30/01-02 та договору №27/01-02 перераховано Спільному українсько-французькому підприємству з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю грошові кошти на суму 1 200 000,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень. (т. І, а.с. 37-54).

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків від 23.10.2014р. було зараховано суму за взаємозаліком по операції № 17473 в розмірі 358 489,33 грн. (т. І, а.с. 36).

Таким чином, загальна сума заборгованості за договором №30/01-02 та за договором №27/01-02 складає 381 063,47 грн. (1 939 552,80 -1 200 000,00 -358 489,33=381 063,47).

26 травня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Центренергобуд", як Кредитором-1, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд", як Кредитором-2, укладено договір відступлення права вимоги № ПЖБ-14р за п. 1. якого Кредитор-1 відступив на користь Кредитора-2 право вимоги на отримання зайво перерахованих коштів в сумі 671 179,09 грн. від Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, як Боржника, за договором будівельного підряду № 04/19-11 від 21.04.2011р. (т. І, а.с. 172 173).

30 травня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" надіслано Спільному українсько-французькому підприємству з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю вимогу (вих. №60 від 29 травня 2014 року) про повернення суми договірного забезпечення, яка сплачена безпідставно та незаконно у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, що підтверджується копіями фіскального чеку та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (т. І, а.с. 174-176).

25 грудня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" надіслано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. №309 від 25.12.2014р.), що підтверджується копіями фіскального чеку та описом вкладення у цінний лист. (т. І, а.с. 177-179).

21 січня 2015 року Спільним українсько-французьким підприємством з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю отримано заяву про зарахування зустрічних однорідних (вих. №09 від 16.01.2015р., т. І, а.с. 180-182), що підтверджується відповіддю на заяви про зарахування зустрічних вимог (№32 від 21.01.2015р.), відповідно до тексту якої Спільне українсько-французьке підприємство з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю вказує на отримання заяв №309 від 25.12.2014р., №09 від 16.01.2015р. та відмовляє в проведенні зарахування зустрічних однорідних вимог. (т. І, а.с. 184).

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу погоджується з висновком місцевого господарського суду про припинення провадження у справі за відсутності предмету спору за позовом №734 від 10 грудня 2014 року виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Аналогічні норми містить і ст.203 Господарського кодексу України.

Сукупний аналіз наведеної норми дає підстави дійти до висновку, що для зарахування зустрічних однорідних вимог необхідні наступні умови: вимоги мають бути однорідними та зустрічними, тобто кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим, строк виконання таких вимог за одним зобов'язанням настав, а щодо зустрічних - може бути не встановлений чи визначений моментом пред'явлення вимоги або також настав, стороною подана іншій стороні заява про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Матеріалами справи підтверджено, що Спільне українсько-французьке підприємство з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю є кредитором за зобов'язаннями, які виникли на підставі договору №30/01-12 від 28.05.2014р. та договору №27/01-12 від 31.05.2014р., а в свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" є боржником в даному зобов'язанні. Сума грошового зобов'язання складає 519 075,43 грн.

Водночас, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" є кредитором за зобов'язаннями, які виникли на підставі договору будівельного підряду № 04/19-11 від 21.04.2011р. та договору №ПЖБ-14р відступлення права вимоги від 26.05.2014р., а в свою чергу Спільне українсько-французьке підприємство з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю є боржником у даному зобов'язанні. Сума грошового зобов'язання складає 617 179,09 грн.

Строк виконання зобов'язань за договорами будівельного підряду № 04/19-11 від 21.04.2011р. та договору №30/01-12 від 28.05.2014р. настав, що підтверджується актами приймання виконаних робіт №1, №2 за червень 2013 року, актом №1 за липень 2013 року та надсилання вимоги про погашення суми заборгованості у розмірі 617 179,09 грн. за договором №ПЖБ-14р відступлення права вимоги від 26.05.2014р.

Наявність заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог та факт її направлення іншій стороні договору є достатньою правовою підставою для зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до ч. 2 статті 601 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду зазначає, що господарським судом міста Києва було правомірно винесено ухвалу про припинення провадження у справі на підставі п. 1, ч. 1, статті 80 ГПК України.

В апеляційній скарзі скаржник вказує, що судом першої інстанції не враховано, що спір між сторонами існує, а визнання боржником претензії кредитора не є способом припинення зобов'язання і не свідчить про відсутність спору. На думку Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа - Солсиф" наявність спору унеможливлює припинення провадження у справі, а тому оскаржувана ухвала винесена неправомірно.

Дані твердження Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа - Солсиф" спростовується тим, що Спільне українсько-французьке підприємство з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа - Солсиф" не позбавлено права звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів до Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" про виконання зобов'язання в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом. (Дана позиція викладена в інформаційному листі Вищого господарського суду України 07.04.2008 року N 01-8/211 "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України" ).

Інші доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, однак, які не впливають на результат розгляду справи.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів зазначає, що скаржник не надав суду достатніх доказів в розумінні статті 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги.

З огляду на зазначене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю не підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду міста Києва від10 лютого 2015 року по справі №910/27797/14 слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 49, 79, 99, 101-102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю на ухвалу господарського суду міста Києва від 10 лютого 2015 року по справі №910/27797/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 10 лютого 2015 року по справі №910/27797/14 залишити без змін.

3. Справу №910/27797/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді С.Г. Рудченко

А.О. Мальченко