РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015Справа №910/1799/15-г
За позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Добробут та захист"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 4 094,70 грн.

Суддя В.О. Демидов

За участю представників:

від позивача: Колодежний С.В. (довіреність № 1 від 02.01.15);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.01.2015 позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Добробут та захист", звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою № 15 від 29.01.2015 про стягнення з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах" заборгованості в порядку регресу в розмірі 4 094,70 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспортну № 22/17/1-0054 від 30.04.2013 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, з вини якого трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом - ДТП), що підтверджується постановою суду, була застрахована відповідачем, позивач просить стягнути з останнього шкоду в порядку регресу у розмірі 4 094,70 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.02.2015 порушено провадження у справі № 910/1799/15-г та вказану справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.02.2015.

В судове засідання 16.02.2015 прибув представник позивача, надав пояснення по спраі та подав додаткові докази по справі.

Представник відповідача в судове засідання 16.02.2015 не прибув, причин неявки суд не повідомив, причин неявки суд не повідомив, про час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим переповненням №831. Розгляд справи відкладено на 12.03.2015.

Представник відповідача в судове засідання 12.03.2015 не прибув, причин неявки суд не повідомив, про час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим поверненням №397, повернутий органом поштового зв'язку з позначкою "не розшукано", що відповідно до п.4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 07-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» може вважатися належним доказом виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу.

В судове засідання 12.03.2015 прибув представник позивача, надав пояснення по спраі та подав додаткові докази по справі.

16.02.2015 через загальний відділ канцелярії господарського суду м. Києва надійшов лист МТСБУ № 7/2-28/4156 від 11.02.2015 щодо інформації відповідно до полісу № АЕ/1814389.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

30.04.13 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Добробут і захист" та ТОВ "Імперіал Транс" укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 22/17/1-0054(далі за текстом - договір), предметом якого, є майнова відповідальність за пошкодження вантажного транспортного засобу «DAF FT XF» державний номерний знак АІ 8789 ЕС.

Пунктом 5.12 договору визначено строк його дії з 30.04.2013 по 29.04.2014.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, та відповідно до п. 4 договору вигодонабувачем є АТ "ТАСкомбанк".

18.11.2013 о 18 год. 35 хв. в м. Києві по просп. Повітрофлотський - вул. Волинська,, громадянин Рачинський Артем Володимирович, керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer 2», державний номерний знак АА 3539 КІ, не врахував дорожньої обстановки яка склалася при зміні напрямку руху не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «DAF FT XF» державний номерний знак АІ 8789 ЕС, під керуванням водія Макозюба Ігоря Павловича, чим порушив п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

В результаті ДТП автомобіль «DAF FT XF» державний номерний знак АІ 8789 ЕС, було пошкоджено, що підтверджується розширеною довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 9303697, виданою Солом`янським ВДАІ м. Києва.

Згідно з постановою Солом`янським районного суду м. Києва від 27.11.2013 у справі № 760/25517/13-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Рачинський Артемом Володимировичем п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, в результаті чого останнього визнано винним у скоєні правопорушення.

В матеріалах справи міститься заява про страховий випадок № 124/13 від 19.11.2013, який трапився 18.11.2013 з транспортним засобом «DAF FT XF» державний номерний знак АІ 8789 ЕС, та заява про виплату страхового відшкодування №124/13 від 23.01.2014,в якій страхувальник просить здійснити виплату страхового відшкодування за наслідками ДТП на рахунок станції технічного обслуговування ТОВ "Транс Центр ЛТД".

Матеріали справи містять наказ на №28-П від 23.10.2013, відповідно до якого транспортний засіб «DAF FT XF» державний номерний знак АІ 8789 ЕС закріплений за Макозюбом Ігорем Павловичем, прийнятим на на посаду водія ТОВ "Імперіал-Транс" наказом № 65-П від 23.10.2013.

Відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу № 1/2215 від 20.01.2014 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «DAF FT XF», державний номерний знак АІ 8789 ЕС , розробленого на підставі системи «Audatex», становить 4 256, 21грн.

Матеріали справи містять лист вигодонабувача АТ "ТАСкомбанк", в якому останній надає згоду на виплату страхового відшкодування на відновлювальний ремонт транспортного засобу транспортний засіб «DAF FT XF» державний номерний знак АІ 8789 ЕС, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортну № 22/17/1-0054 від 30.04.2013.

Відповідно до рахунку на оплату № 3864 від 19.11.2013 виставленого ТОВ "Трак Центр ЛТД" на ім`я страхувальника, вартість відновлювального ремонту застрахованого позивачем транспортного засобу становить 4 244,98 грн.

Відповідно до страхового акту № 008/02/14 від 05.02.2014, позивачем узгоджено суму виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортну № 22/17/1-0054 від 30.04.2013 в розмірі 4 244, 98 грн.

Позивачем на виконання умов договору було здійснено виплату страхового відшкодування на відновлювальний ремонт транспортного засобу «DAF FT XF» державний номерний знак АІ 8789 ЕС, в сумі 4 244,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 137 від 14.02.2014 (копія міститься в матеріалах справи).

Матеріали справи містять претензію позивача № 210 від 24.04.2014 про сплату страхового відшкодування в розмірі 3 244,98 грн., з урахуванням франшизи відповідно до полісу АЕ/1814389, направлену на адресу відповідача, цінним листом №3, отриману представником відповідача 28.04.2014.

На вказану вимогу відповідач відповіді не надав, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову частково з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 257, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки, а за регресними зобов'язаннями, перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У відповідності до п.п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбаченихстаттею 41 цього закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення

Відповідно до пункту 36.5статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Згідно з постановою Солом`янським районного суду м. Києва від 27.11.2013 у справі № 760/25517/13-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Рачинський Артемом Володимировичем п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, в результаті чого останнього визнано винним у скоєні правопорушення.

Судом встановлено, що за наслідками вказаної ДТП позивачем, на виконання умов договору було здійснено виплату страхового відшкодування на відновлювальний ремонт транспортного засобу «DAF FT XF» державний номерний знак АІ 8789 ЕС, в сумі 4 244,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 137 від 14.02.2014 (копія міститься в матеріалах справи).

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин справи, наведених норм закону та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/1814389, на відповідача покладений обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Mitsubishi Lancer 2», державний номерний знак АА 3539 КІ.

Полісом № АЕ/1814389 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн., франшиза за даним полісом - 1000,00 грн.

Отже, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 3 244,98 грн. з розрахунку 4244,98 грн. (вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу з врахуванням зносу та роком випуску) - 1000,00 грн. (франшиза).

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Матеріали справи містять претензію позивача № 210 від 24.04.2014 про сплату страхового відшкодування в розмірі 3 244,98 грн., з урахуванням франшизи відповідно до полісу АЕ/1814389, направлену на адресу відповідача, цінним листом №3, отриману представником відповідача 28.04.2014.

Позивачем нараховано до виплат з відповідача суму регламентної виплати, з урахуванням 428, 21 грн. суми пені, 372, 44 грн. суми інфляції, 49,07 грн. 3% річних у за період просточення регламентної виплати із 28.07.2014 по 27.01.2014.

Суд, перевіривши розрахунки позивача, з урахуванням пункту 5 статті 36 вищезазначеного Закону, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 244, 98 грн. регресного відшкодування, 428, 21 грн. суми пені, 372, 44 грн. суми інфляції, 49,07 грн. 3% річних та підлягають задоволенню повністю .

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Інкомстрах" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 72, оф. 32-33, код 31282951) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Добробут і захист" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 24/11-13 В, код 31571133) страхове відшкодування в сумі 3 244, (три тисячі двісті сорок чотири) грн. 98 коп. , 428 (чотириста двадцять вісім) грн. 21 коп. пені, 372 (триста сімдесят дві) грн. 44 коп. інфляції, 49 (сорок дев'ять) грн. 07 коп. 3% річних та судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 12.03.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане 17.03.2015.

Суддя В.О. Демидов