РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015Справа №910/137/15-г
За позовом Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомрайс"

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 249 345,82 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Шуман С.І. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про 1) зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомрайс" виконати обов'язок по поверненню майна: плити електричної типу ПЕ-6Ш в кількості 13 шт., плити електричні типу ПЕ-4Ш в кількості 7 шт. (загальною вартістю 199 158,00 грн.) відповідно до умов договору відповідального зберігання від 27.12.13 р. № 10-2013 з належним оформленням актів приймання-передачі майна; 2) стягнення з відповідача штрафних санкцій за невиконання зобов'язання по поверненню майна у розмірі 50 181,82 грн., а саме: 36 246,76 грн. пені за період із 21.02.14 р. по 21.08.14 р., 13 941, 06 грн. - 7 % штрафу відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після закінчення встановленого строку зберігання переданого відповідачу майна, останній на вимогу поклажодавця всупереч умовам договору майно у встановленому порядку не повернув.

Представник позивача у засіданні суду позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, свого представника у засідання суду 03.03.2015р., 17.03.2015р. не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, жодних клопотань від відповідача не надходило.

За таких обставин, справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013р. між позивачем (Управління освіти за договором) та відповідачем (зберігач) був укладений договір відповідального зберігання № 10-2013, за умовами якого управління освіти передало, а зберігач прийняв на відповідальне зберігання товар, у кількості, асортименті, на термін зберігання та інших обов'язкових умов договору, що визначаються договором, специфікацією та Актом приймання-передачі, що є невід'ємними частинами договору, а зберігач зобов'язався повернути товар управлінню освіти у схоронності.

За актом приймання-передачі товару від 27.12.2013р. відповідно до Специфікації від 27.12.2013р. до договору, позивач передав, а відповідач отримав на відповідальне зберігання товар, у кількості 20 одиниць, а саме: плити електричної типу ПЕ-6Ш, 6-ти комфорочні з нержавіючої сталі, з духовою шафою, 380В, в кількості 13 шт. та плити типу ПЕ-4Ш, 4-ти комфорочні з нержавіючої сталі, з духовою шафою, 380В, в кількості 7 шт, загальною вартістю 199 158,00 грн., строк зберігання до 31 травня 2014 року.

Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріпленні їх печатками.

Сторони у п.1.3 договору погодили, що договір зберігання є безоплатним та не покладає на управління освіти жодних фінансових зобов'язань.

Згідно положень п.2.3, товар вважається повернутим зі зберігання з моменту підписання Акту приймання-передачі товару Управлінню освіти.

Зберігач зобов'язаний повернути весь товар або його частину на вимогу Управління освіти, навіть якщо строк дії договору або строку зберігання не закінчився. У випадку пред'явлення вимоги про повернення товару до закінчення строку дії договору, зберігач зобов'язаний повернути весь товар протягом семи календарних днів (п. 2.4 договору).

Відповідно до п.4.3 договору визначено, що моментом пред'явлення вимоги про повернення товару вважається дата її відправлення Управлінням освіти (дата календарного штемпеля відділення зв'язку).

За доводами позивача, що підтверджується матеріалами справи, після закінчення встановленого у Специфікації від 27.12.2013р.(додаток до договору) строку зберігання - до 31.05.2014р., Управління освіти листом № 1-45/1538 від 31.07.2014р. звернулось до ТОВ «Інкомрайс» з вимогою терміново надати інформацію щодо схоронності переданого йому на зберігання товару, повернути протягом 7-ми днів товар, переданий на зберігання згідно договору, підписати акт приймання-передачі про повернення товару в порядку п.2.3 договору. Вказана вимога залишена останнім без реагування.

В подальшому відповідач неодноразово звертався до зберігача з проханням повернути товар, проте відповідачем товар не повернуто, відповіді на вимоги позивача не надано.

Судом встановлено, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Статтею 938 Цивільного кодексу України встановлено, що зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 949, 951 ЦК на зберігача покладається обов'язок зберегти та повернути річ, яка передавалось на зберігання, а в разі неможливості - сплатити її вартість.

Приписами ст. ст. 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не спростовано доводів позивача, як і не надано доказів повернення товару за договором зберігання на вимогу позивача після закінчення встановленого строку зберігання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача повернути товар, прийнятий на зберігання за договором зберігання № 10-2013 від 27.12.2013р.: плити електричні типу ПЕ-6Ш в кількості 13 шт., плити електричні типу ПЕ-4Ш в кількості 7 шт., загальною вартістю 199 158,00 грн. з належним оформленням актів приймання-передачі майна, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Нараховані позивачем штрафні санкції за невиконання зобов'язання по поверненню майна у розмірі 50 181,82 грн., а саме: 36 246,76 грн. пені за період із 21.02.2014 р. по 21.08.2014 р., 13 941, 06 грн. 7 % штрафу відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України судом не задовольняються, виходячи з наступного.

Умова договору відповідального зберігання № 10-2013 від 27.12.2013р. відповідальності у вигляді пені та штрафу за неповернення зберігачем отриманого на зберігання товару, не передбачено.

Частиною другою статті 231 ГК України, на яку посилається позивач, передбачено відповідальність за порушення господарського зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Виходячи із положень зазначеної норми, застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, можливо при сукупності відповідних умов, а саме: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо, між іншим, порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Позивачем не дотримано сукупність вказаних умов, що було б підставою для нарахування штрафних санкцій за прострочення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення товару з відповідального зберігання, що було б підставою для їх нарахування та стягнення.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомрайс" виконати обов'язок по поверненню майна: плити електричної типу ПЕ-6Ш в кількості 13 шт., плити електричні типу ПЕ-4Ш в кількості 7 шт. (загальною вартістю 199 158,00 грн.) відповідно до умов договору відповідального зберігання від 27.12.13 р. № 10-2013 з належним оформленням актів приймання-передачі майна. В решті позову належить відмовити.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкомрайс" (02192, м.Київ, вул.Миропільська, 19, ) виконати обов'язок по поверненню Управлінню освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02105, м.Київв, пр.-т Миру, 6а, ) майна: плити електричної типу ПЕ-6Ш в кількості 13 шт., плити електричні типу ПЕ-4Ш в кількості 7 шт. (загальною вартістю 199 158,00 грн.) відповідно до умов договору відповідального зберігання від 27.12.13 р. № 10-2013 з належним оформленням актів приймання-передачі майна.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомрайс" (02192, м.Київ, вул..Миропільська, 19, ) на користь Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02105, м.Київ, пр.-т Миру, 6а, ) 3983 (три тисячі дев'ятсот вісімдесят три) грн. 16 коп. судового збору.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В решті позову відмовити.

Суддя О.М. Ярмак