РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015Справа №910/29305/14

За позовомПублічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик»
доФізичної особи-підприємця Яремчука Андрія Ігоровича
провиселення
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Кушнір С.Л.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» (надалі - «Підприємство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Яремчука Андрія Ігоровича (надалі - «Підприємець») про виселення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору оренди №ДО-77/Б-2013 від 01.09.2013 р. позивач передав у тимчасове платне користування об'єкт оренди - службово-побутові приміщення механізованої залізничної будки на 1 поверсі, за адресою:

м. Київ, вул. Гарматна, 4-а, загальною площею 68,00 кв. м., вартістю 326 978,00 грн., а відповідач належним чином не виконав обов'язку щодо повернення майна з оренди внаслідок закінчення терміну дії вказаного договору, у зв'язку з чим позивач вказує на підстави для виселення відповідача із зайнятого ним приміщення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.12.2014 р. порушено провадження у справі №910/29305/14 та призначено її до розгляду на 02.02.2015 р.

Розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі у зв'язку з неявкою відповідача.

В судове засідання 16.03.2015 р. представник позивача з'явився, вимоги ухвал суду виконав, надав пояснення по суті спору та провив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, витребувані ухвалами суду докази та відзив на позовну заяву не подав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується відміткою про відправлення на звороті ухвал суду та інформацією з пошукової системи поштових відправлень, яка міститься на офіційному веб-сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» за адресою http://services.ukrposhta.com/barcodesingle/default.aspx, відповідно до якої поштове відправлення на адресу Підприємця №383 надійшло до відділення поштового зв'язку 04.03.2015 р., однак на даний час не вручене.

При цьому, суд відзначає, що за змістом ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Місцепроживання відповідача за адресою: 03058, м. Київ, вул. Генерала Тупікова,

буд. 14-А, кв. 88, на яку було відправлено ухвали суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №20194032 від 03.03.2015 р., який міститься в матеріалах справи.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 р. в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2013 р. між Підприємством (орендодавець) та Підприємцем (орендар) було укладено договір оренди №ДО-77/Б-2013 (надалі - «Договір»), відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 та 1.4 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування об'єкт оренди - службово-побутові приміщення механізованої залізничної будки на 1 поверсі, за адресою:

м. Київ, вул. Гарматна, 4-а, загальною площею 68,00 кв. м., вартістю 326 978,00 грн.

Пунктом 1.1 Договору визначено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна. Передача об'єкта в оренду здійснюється двосторонньою комісією, що складається із представників сторін. Сторони повинні призначити своїх представників у двосторонню комісію для оформлення акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 2.2 Договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно.

У пункті 2.4 Договору вказано, що у разі припинення цього Договору майно повертається орендарем орендодавцю протягом 10 робочих днів з дати припинення цього Договору. Орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим Договором. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Згідно п. 10.1 Договору цей Договір укладено на строк 1 (один) рік, що діє з 01.09.2013 р. по 31.08.2014 р. включно.

У пункті 10.4 Договору сторонами було погоджено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

01.09.2013 р. на виконання умов Договору орендодавцем було передано орендарю в оренду службово-побутові приміщення механізованої залізничної будки на 1 поверсі, за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 4-а, загальною площею 68,00 кв. м., що підтверджується актом прийому-передачі об'єкта від 01.09.2013 р.

19.08.2014 р. Підприємство звернулось до Підприємця з листом №740-33 від 13.08.2014 р., що підтверджується підписом відповідача на ньому про отримання, в якому орендодавець вказав про відсутність у нього наміру надалі продовжувати Договір у зв'язку із систематичними порушеннями орендарем його умов в частині сплати за користування об'єктом оренди та просив передати майно з оренди по акту прийому-передачі після закінчення строку дії Договору (31.08.2014 р.).

У зв'язку з тим, що орендарем не було повернуто об'єкт оренди після припинення Договору, позивач 28.10.2014 р. звернувся до відповідача з повідомленням №987-33 від 24.10.2014 р., в якому просив сплатити заборгованість за оренду та комунальні послуги, а також звільнити об'єкт оренди.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання по поверненню майна з оренди внаслідок закінчення строку дії Договору, у зв'язку з чим позивач вказує на існування підстав для виселення відповідача із зайнятого ним приміщення.

Договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 759 Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи (актом здачі-приймання об'єкта від 01.09.2013 р.) підтверджується факт передачі приміщення в оренду та користування ним відповідачем.

Згідно ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно п. 10.1 Договору цей Договір укладено на строк 1 (один) рік, що діє з 01.09.2013 р. по 31.08.2014 р. включно.

Положеннями п. 10.4 Договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

В матеріалах справи міститься лист позивача №740-33 від 13.08.2014 р., в якому орендодавець вказав про відсутність у нього наміру надалі продовжувати Договір у зв'язку із систематичними порушеннями орендарем його умов в частині сплати за користування об'єктом оренди та просив передати майно з оренди по акту прийому-передачі після закінчення строку дії Договору (31.08.2014 р.). Даний лист був отриманий відповідачем 19.08.2014 р., що підтверджується підписом останнього про отримання на ньому.

Будь-яких інших доказів наявності звернення з пропозицією продовження строку дії Договору та акцептування такої пропозиції матеріали справи не містять.

До того ж, 28.10.2014 р. позивач повторно звернувся до відповідача з повідомленням №987-33 від 24.10.2014 р., в якому просив сплатити заборгованість за оренду та комунальні послуги, а також звільнити об'єкт оренди, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 28.10.2014 р.

Відтак, суд приходить до висновку, що Договір є припиненим після закінчення строку його чинності - з 01.09.2014 р.

Згідно із ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Із змісту п. 2.4 Договору вбачається, що у разі припинення цього Договору майно повертається орендарем орендодавцю протягом 10 робочих днів з дати припинення цього Договору. Орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим Договором. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Доказів на підтвердження повернення відповідачем майна з оренди матеріали справи не містять.

Із припиненням дії Договору відповідач втрачає статус орендаря, а оскільки належних доказів щодо підтвердження права користування орендованим приміщенням відповідач не надав, то існують підстави для виселення позивача із займаного ним приміщення за адресою:

м. Київ, вул. Гарматна, 4-а, загальною площею 68,00 кв. м.

За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» задовольнити повністю.

2. Виселити Фізичну особу-підприємця Яремчука Андрія Ігоровича (03058, м. Київ, вул. Генерала Тупікова, буд. 14-А, кв. 88; ідентифікаційний номер ) із зайнятого ним приміщення загальною площею 68,00 кв. м., що розташоване на першому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 4-а. Видати наказ.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Яремчука Андрія Ігоровича (03058, м. Київ, вул. Генерала Тупікова, буд. 14-А, кв. 88; ідентифікаційний номер ) на користь Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» (03680, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 49/2; ідентифікаційний код 14308569) судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.03.2015 р.

Суддя В.П. Босий