ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 березня 2015 року Справа № 15/5007/103/11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Кота О.В.
суддівКочерової Н.О. Саранюка В.І. - доповідача у справі
розглянувши матеріали касаційної скарги Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області
на ухвалу відгосподарського суду Житомирської області 23.04.2014
та на постанову відРівненського апеляційного господарського суду 16.12.2014
у справі господарського суду№ 15/5007/103/11 Житомирської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Житомир"
до1.Закритого акціонерного товариства "ЕЛПРОФІ" 2.Відкритого акціонерного товариства "Електровимірювач"
простягнення в сумі 279 446, 58 Євро та 1 088 881, 55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області касаційна скарга на ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.04.2014 та на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 у справі № 15/5007/103/11 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до пп. 8 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу господарського суду встановлена в розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 № 80-VIII розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становить 1218 грн.

Отже, відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подання касаційної скарги підлягає сплаті у розмірі 609,00 грн.

Матеріали скарги не містять доказів сплати судового збору, проте до касаційної скарги додано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення рішення у справі у зв'язку з відсутністю відкритих асигнувань загального фонду державного бюджету за відповідним кодом економічної класифікації видатків Головного управління юстиції.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Виходячи зі змісту заявленого клопотання, судова колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника касаційної скарги про відстрочення сплати судового збору.

Указане зумовлює повернення касаційної скарги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок (ч. 3 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що перебіг процесуального строку розпочинається саме з наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням, що оскаржується, тобто перебіг цього строку не залежить від інших обставин (тривалості поштового обігу кореспонденції, розісланої судом сторонам, необхідності часу на усунення допущених процесуальних недоліків при оформленні касаційної скарги тощо).

Предметом касаційного оскарження у даній справі є ухвала господарського суду Житомирської області від 23.04.2014 та постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 у справі № 15/5007/103/11, строк на оскарження яких у суді касаційної інстанції закінчився 05.01.2015.

Згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційну скаргу надіслано заявником до Рівненського апеляційного господарського суду 16.01.2015, тобто вже після закінчення строку, встановленого для її подання. При цьому клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження заявником не додано.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Отже, подання касаційної скарги після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення строку, враховуючи імперативні норми п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для повернення касаційної скарги з доданими до неї матеріалами скаржнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Управлінню державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області на ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.04.2014 та на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 у справі № 15/5007/103/11 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Кот О.В.

Судді Кочерова Н.О.

Саранюк В.І.