РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015Справа №910/29749/14

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк"

до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

про визнання кредитором та зобов'язання включити до реєстру кредиторів

за участю представників:

від позивача:Баранов О.В.- представник за ждовіреністю № 4 від 17.10.2014 р.
від відповідача:Голуб'ятникова Ю.А.- представник за довіреністю № 500/03 від 26.02.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Фінростбанк" з позовом до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про визнання кредитором та зобов'язання включити до реєстру кредиторів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про залучення міжбанківського депозиту № 222-12-2013 від 10.01.2014 р. в частині дострокового повернення депозиту та нарахованих на нього відсотків.

Враховуючи, що ПАТ "Брокбізнесбанк" віднесено до категорії неплатоспроможних та в ньому розпочато процедуру ліквідації, а також у зв'язку з неповерненням відповідачем депозиту та нарахованих на нього відстоків за договором № 222-12-2013 від 10.01.2014 р., позивач вважає себе кредитором ПАТ "Брокбізнесбанк".

У позові Публічне акціонерне товариство "Фінростбанк" просить суд:

- визнати ПАТ "Фінростбанк" кредитором ПАТ "Брокбізнесбанк" з грошовими вимогами на суму 35 672 065,76 грн.;

- зобов'язати ліквідатора ПАТ "Брокбізнесбанк" визнати ПАТ "Фінростбанк" кредитором на суму 35 672 065,76 грн.;

- внести зміни до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк" шляхом включення кредиторських вимог ПАТ "Фінростбанк" у сумі 35 672 065,76 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, вказав, що заявлені позивачем вимоги у сумі 35 672 065,76 грн. не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк", оскільки позивач не звернувся з ними у встановлений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" строк, а тому вимоги позивача задоволенню не підлягають та вважаються погашеними.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, 10.01.2014 між Публічним акціонерним товариством «Фінростбанк» (вкладник) та Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" (банк) укладено договір міжбанківського депозиту № 222-12-2013 (далі - договір).

Відповідно до п.п. 1.1, 2.2 договору вкладник розміщує, а банк приймає на зберігання грошові кошти у сумі 35 200 000,00 грн. на строк з 10.01.2014 р. по 15.07.2015 р. зі сплатою 5,5 % річних, з поверненням вказаних коштів вкладнику не пізніше 15.07.2015 р.

Відповідно до п. 2.4 договору банк сплачує вкладнику проценти за користування депозитом в останній робочий день місяця та в день повернення депозиту на рахунок вкладника.

Сторони домовились, що протягом строку цього договору дострокове повне або часткове повернення депозиту може бути здійснено виключно за наявності попередньої згоди банка. Проценти в цьому випадку нараховуються та сплачуються за фактичний час користування депозитом (п. 2.5 договору).

У судовому засіданні встановлено, що позивач на виконання умов договору у ПАТ "Брокбізнесбанк" розмістив на зберігання грошові кошти у сумі 35 200 000,00 грн. та у відповідача виникло зобов'язання сплачувати відсотки за користування даними грошовими коштами.

Оскільки відповідач не сплатив нараховані відсотки за користування депозитом у лютому-березні 2014 р., 28.04.2014 р. позивач звернувся до ПАТ "Брокбізнесбанк" з вимогою № 765/1 про дострокове повернення грошових коштів та нарахованих на них відсотків, як це передбачено договором. Однак, вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленого договором.

Згідно з ч. 3 статті 1060 ЦК України якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, умови укладеного сторонами правочину, суд приходить до висновку, що у позивача не виникло право на дострокове повернення суми вкладу та нарахованих на нього відсотків за договором міжбанківського депозиту, оскільки за умовами договору необхідна згода банку на таке дострокове повернення, яку останній не надав.

Крім того, судом встановлено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) 28.02.2014 р. прийнято рішення № 9 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у відповідача. Тимчасову адміністрацію в банку запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2014 р. по 02.06.2014 р.

Постановою Правління Національного банку України від 10.06.2014 р. № 339 було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації відповідача, в зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 11.06.2014 р. № 45 про початок здійснення процедури ліквідації відповідача, та призначено уповноважену особу фонду на ліквідацію.

Відтак, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду у відповідача було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Процедура введення тимчасової адміністрації, ліквідації, формування реєстру акцептованих вимог кредиторів регулюється спеціальним законом - Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, відповідно до ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав та припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Статтею 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Частиною 2 ст. 49 вказаного Закону України визначено порядок здійснення уповноваженою особою Фонду заходів щодо підготовки задоволення вимог кредиторів, якою передбачено, зокрема, складання реєстру акцептованих вимог кредиторів для затвердження виконавчою дирекцією Фонду.

У відповідності до ч. 3 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Як встановлено судом, 14.06.2014 р. у газетах «Голос України» № 113 та «Урядовий кур'єр» № 106 була оприлюднена інформація щодо відкликання банківської ліцензії ПАТ "Брокбізнесбанк", тобто з укладеної дати протягом 30 днів позивач мав можливість звернутись з грошовими вимогами до ПАТ "Брокбізнесбанк", тобто до 14.07.2014 р.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечуються сторонами, ПАТ «Фінростбанк» звернувся до відповідача про включення його кредитором з грошовими вимогами у розмірі 35 672 065,76грн, які складаються з 35 200 000,00 грн. - основної суми боргу (депозиту) та 472 065,76 грн. - заборгованості по процентах лише 30.07.2014 р., про що свідчить лист позивача № 1435 від 30.07.2014 р., надісланий на адресу банку, тобто з порушенням 30 - денного строку встановленого ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на звернення з кредиторськими вимогами до ПАТ "Брокбізнесбанк".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позивач із власної вини пропустив наданий йому діючим законодавством строк для заявлених грошових вимог з метою вирішення питання про включення їх до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк", тому вимоги ПАТ «Фінростбанк» про визнання його кредитором ПАТ "Брокбізнесбанк" з грошовими вимогами на суму 35 672 065,76 грн., зобов'язання ліквідатора ПАТ "Брокбізнесбанк" визнати ПАТ "Фінростбанк" кредитором на суму 35 672 065,76 грн. та внесення змін до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк" шляхом включення кредиторських вимог ПАТ "Фінростбанк" у сумі 35 672 065,76 грн. задоволенню не підлягають.

При цьому суд зазначає, що Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальним законом для застосування у спірних правовідносин, а всі інші закони України можуть застосовуватись у даному випадку лише в тій частині, що не суперечить положенням цього закону.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявлені позовні вимоги ПрАТ "Фінростбанк" є необгрунтованими, суд відмовляє у задоволенні позову.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України судові витрати, які складаються з судового збору, у даній справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" з до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про визнання кредитором та зобов'язання включити до реєстру кредиторів.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 2 березня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 10 березня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення

Суддя К.І. Головіна