ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" березня 2015 р.Справа № 916/5251/14

Позивач : Департамент комунальної власності Одеської міської ради

Відповідач: Приватне мале підприємство „Чорноморський центр проектно-конструкторських розробок"

Про стягнення штрафу

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: Смітюх В.В. - згідно довіреності №01-36/19 від 20.01.2015р.

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: Позивач , департамент комунальної власності Одеської міської ради , звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного малого підприємства (далі- ПМП) „Чорноморський центр проектно-конструкторських розробок" про стягнення штрафу у сумі 6 800 грн.

Представник позивача в судових засіданнях позовну заяву підтримує , наполягає на задоволенні позову .

Відповідач про місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином, але у судові засідання не з'являвся , про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв'язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

22 жовтня 2013 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець) та ПМП „Чорноморський центр проектно-конструкторських розробок" (Орендар) був укладений Договір оренди №58/5 нежилого приміщення , згідно якого Орендодавець передає , а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення третього поверху , загальною площею 84,7 кв.м, розташоване за адресою: м.Одеса, Польський узвіз,6 з метою розміщення офісу. Термін дії Договору- до 22.09.2016р.

Відповідно до п.4.2. Договору Орендар зобов'язався , зокрема, окремо сплачувати за власні кошти фактичні витрати за користування водою, каналізацією, газом, електроенергією, центральним опаленням, іншими комунальними послугами, для чого у місячний термін оформити договори з відповідними службами; укласти з балансоутримувачем об'єкта оренди договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання приміщень і при будинкової території та надати Орендодавцю копії відповідних документів , що засвідчують виконання зазначеного обов'язку протягом 30 днів з моменту укладання Договору; окремо сплачувати за власні кошти плату за користування земельною ділянкою для чого у місячний строк з дати укладання договору оренди звернутися до Держкомзему у м.Одесі з клопотанням про визначення нормативно-грошової оцінки землі та у п'ятиденний термін з дати отримання відповідної довідки надати податкову декларацію з плати за землю (земельний податок) до державної податкової інспекції за місцезнаходженням земельної ділянки.

Крім того, відповідно до п.4.13 Договору якщо будинок, в якому знаходиться об'єкт оренди , є пам'ятником архітектури та містобудування місцевого значення, Орендар зобов'язується у 30-денний термін з моменту укладання зазначеного договору оренди укласти охоронний договір з уповноваженим органом - управлінням з питань охорони об'єктів культурної спадщини Одеської міської ради , та у той же термін надати відповідний договір Орендодавцю.

Позивач у справі зазначає, що згідно ст.525,526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України також передбачає , що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до вимог закону, договору, а відповідно до ч.7 цієї ж статті , одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Але, ПМП „Чорноморський центр проектно-конструкторських розробок" своїх зобов'язань , передбачених п.п."в", „л", „м" п.4 та п.4.13 Договору не виконало, що підтверджується , зокрема, листами управління Держземагенства у м.Одесі Одеської області від 11.03.2015р. за №11-1505-0.12-2212/2-15, КП „Теплопостачання міста Одеси" від 10.03.2015р. за №13/7-04-524, ПАТ „Одесагаз" від 06.03.3015р. за №04/1-129.

Відповідно до п.5.4 Договору у разі невиконання чи неналежного виконання обов'язків за Договором Орендар сплачує Орендодавцю штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів прибутків громадян за кожне окреме порушення , з усуненням наслідків невиконання чи неналежного виконання обов'язків за договором і у строки, встановлені Орендодавцем.

На підставі зазначеного пункту Договору , з урахуванням приписів ст..ст.216, 217, 230 та 231 Господарського кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 6 800 грн. ( 100 х 17 грн.= 1 700 грн. х 4 = 6 800 грн.).

Відповідач доказів належного виконання умов договору до суду не надав.

Розглянув матеріали справи, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України , відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2013 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець) та ПМП „Чорноморський центр проектно-конструкторських розробок" (Орендар) був укладений Договір оренди №58/5 нежилого приміщення , згідно якого Орендодавець передає , а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення третього поверху , загальною площею 84,7 кв.м, розташоване за адресою: м.Одеса, Польський узвіз,6 з метою розміщення офісу. Термін дії Договору- до 22.09.2016р.

Відповідно до п.4.2. Договору Орендар зобов'язався , зокрема, окремо сплачувати за власні кошти фактичні витрати за користування водою, каналізацією, газом, електроенергією, центральним опаленням, іншими комунальними послугами, для чого у місячний термін оформити договори з відповідними службами; укласти з балансоутримувачем об'єкта оренди договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання приміщень і при будинкової території та надати Орендодавцю копії відповідних документів , що засвідчують виконання зазначеного обов'язку протягом 30 днів з моменту укладання Договору; окремо сплачувати за власні кошти плату за користування земельною ділянкою для чого у місячний строк з дати укладання договору оренди звернутися до Держкомзему у м.Одесі з клопотанням про визначення нормативно-грошової оцінки землі та у п'ятиденний термін з дати отримання відповідної довідки надати податкову декларацію з плати за землю (земельний податок) до державної податкової інспекції за місцезнаходженням земельної ділянки.

Крім того, відповідно до п.4.13 Договору якщо будинок, в якому знаходиться об'єкт оренди , є пам'ятником архітектури та містобудування місцевого значення, Орендар зобов'язується у 30-денний термін з моменту укладання зазначеного договору оренди укласти охоронний договір з уповноваженим органом - управлінням з питань охорони об'єктів культурної спадщини Одеської міської ради , та у той же термін надати відповідний договір Орендодавцю.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, визнається майново-господарським зобов'язанням. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193).

З матеріалів справи не вбачається, що Орендар- ПМП „Чорноморський центр проектно-конструкторських розробок" належним чином виконав прийняті на себе п.п."в", „л", „м" п.4 та п.4.13 Договору зобов'язання. Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За умовами п.5.4 Договору у разі невиконання чи неналежного виконання обов'язків за Договором Орендар сплачує Орендодавцю штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів прибутків громадян за кожне окреме порушення , з усуненням наслідків невиконання чи неналежного виконання обов'язків за договором і у строки, встановлені Орендодавцем.

За таких обставин, на думку суду, позивач правомірно нарахував відповідачу штраф у розмірі 6 800 грн. ( 100 х 17 грн.= 1 700 грн. х 4 = 6 800 грн.).

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст.ст.44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.44,49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного малого підприємства „Чорноморський центр проектно-конструкторських розробок" ( м.Одеса, Польський узвіз, 6, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради ( м.Одеса, вул..Артилерійська, 1, , р/р 1909 в ГУДКСУ в Одеській області , МФО 828011) штраф у сумі 6 800 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 827 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17 березня 2015р.

Суддя Н.В. Рога