ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.03.2015 Справа № 16/216/10-26/320/10

Суддя Серкіз В.Г. розглянувши заяву Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 25.02.2015р. № 4111 про видачу дублікату наказу від 13.01.2011р. у справі № 16/216/10-26/320/10

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-проектне підприємство "Променергокомплект" (69063, м. Запоріжжя, вул.Узбекистанська, 17/16, фактична адреса: 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 3 Г)

до Товариства з обмеженю відповідальністю "Лідер СДМ" (69093, м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, 2, кв. 45)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Територіальне управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду (вул. Північне шосе, 25, м. Запоріжжя, 69032)

про визнання права власності

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.10.2010р. у справі № 16/216/10-26/320/10 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-проектне підприємство "Променергокомплект" задоволено частково, визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-проектне підприємство "Променергокомплект" право власності на технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, а саме: автонавантажувач ВП-05, шасі № 120, 2006 року випуску; автонавантажувач ВП-03, шасі № 7, 2006 року випуску та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер СДМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-проектне підприємство "Променергокомплект" 85,00 грн. - державного мита та 236,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.12.2010р. у справі № 16/216/10-26/320/10 рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2010р. у справі № 16/216/10-26/320/10 залишено без змін.

На виконання вказаного вище рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2010р. у справі № 16/216/10-26/320/10, судом видано наказ № 16/216/10-26/320/10 від 13.01.2011р.

25.02.2015р. до господарського суду Запорізької області від Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції надійшла заява № 4111 від 25.02.2015р. про видачу дублікату наказу, відповідно до якої заявник просить суд видати дублікат наказу господарського суду Запорізької області у справі № 16/216/10-26/320/10 про стягнення з відповідача на користь позивача 321,00 грн.

Заявник обґрунтовуючи свою заяву, вказує на те, що наказ господарського суду Запорізької області від 13.01.2011р. у справі № 16/216/10-26/320/10 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер СДМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-проектне підприємство "Променергокомплект" 85,00 грн. - державного мита та 236,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 02.02.2011р. було пред'явлено до виконання в Ленінський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за даним наказом. Однак, після зміни державних виконавців виконавче провадження за цим наказом передано не було, а сам наказ був втрачений, що підтверджується довідкою № 4111 від 25.02.2015р. про втрату оригіналу виконавчого листа за підписом в.о. начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Гнідою Ю.В.. та державного виконавця Кравченка І.С., яка міститься в матеріалах заяви.

Розглянувши наявні матеріали справи, а також заяву від 25.02.2015р. № 4111 суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Розглядаючи вищевказане подання Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ суд виходив з наступного.

Статтею 45 ГПК України визначено, що … господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України (ч. 1). Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України (ч. 2).

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов'язковості виконання судових рішень, які набрали законної сили встановлений і ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010р. № 2453-VI відповідно до припису якої, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для ін. судів визначається процесуальним законом.

Згідно із ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Пунктом 8 ч. 3 ст. 11 вищевказаного Закону закріплено, що державний виконавець має право звертатись до суду, який видав виконавчий документ із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Статтею 120 ГПК України передбачено, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено. За видачу стягувачу дубліката судового наказу справляється судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З 01.11.2011р. набрав чинності Закон України "Про судовий збір" положеннями якого встановлено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

У зв'язку із внесенням Законом України "Про судовий збір" змін до деяких законодавчих актів України, в т.ч. до ГПК України та до декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.01.1993р. № 7-93, не вбачається, що органи Державної виконавчої служби України (до кола яких відноситься і Заводський ВДВС Запорізького МУЮ) звільнена від сплати судового збору за видачу дублікату наказу.

Згідно із ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. При цьому, у відповідності із п.п. 2 п. 4 ч. 2 ст. 4 наведеного вище Закону, за видачу дублікату судового наказу та виконавчого листа справляється судовий збір у розмірі 3 грн.

Разом з тим, всупереч вимогам ст. 44, ч. 4 ст. 120 ГПК України, а також ст. 4 Закону України "Про судовий збір", Ленінським ВДВС Запорізького МУЮ при зверненні із заявою від 25.02.2015р. № 4111 про видачу дублікату виконавчого документа у справі № 16/216/10-26/320/10 не надано суду доказів сплати судового збору за видачу дублікату виконавчого документа у розмірі 3 грн. та не наведено правових норм щодо наявності у Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ правових підстав для звільнення від сплати судового збору за видачу дубліката наказу, що виключає можливість, за таких обставин, видати дублікат наказу господарського суду у цій справі.

Не надання суду доказів сплати судового збору за видачу дублікату виконавчого документа підтверджується відсутністю відповідних посилань на додатки до заяви Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ від 25.02.2015р. № 4111 про видачу дублікату наказу у справі № 16/216/10-26/320/10, а також серед додатків до вказаного подання.

За таких обставин, заява виконавчої служби про видачу дублікату наказу у справі № 16/216/10-26/320/10 залишається без розгляду.

При цьому, суд звертає увагу виконавчої служби на те, що вона (або ж стягувач, як зацікавлена сторона) не позбавлена права ще раз звернутися до господарського суду з такою ж заявою, за умови дотримання всіх вимог, викладених вище, у т. ч. у випадку надання суду доказів переривання строку пред'явлення наказу до виконання (ст. 23 Закону України „Про виконавче провадження"), а також при надані доказів сплати судового збору за такою заявою.

Керуючись ст. ст. 86, 120 ГПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

У Х В А Л И В:

Заяву Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про видачу дублікату наказу у справі № 16/216/10-26/320/10 - залишити без розгляду.

Екземпляр ухвали направити сторонам у справі та до Ленінському відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (69006, м. Запоріжжя, вул. В. Лобановського, 10).

Суддя В.Г. Серкіз