номер провадження справи 17/172/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015 Справа № 908/6262/14

за позовною заявою: заступника прокурора прокуратури Запорізької області, 69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29а

в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Запорізької обласної державної адміністрації, 69107, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 164

до відповідача 1: головного управління Держземагенства у Запорізькій області, 69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 15

до відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник - 2007", 69037, м. Запоріжжя, вул. Чубаря, 3

про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору

суддя Корсун В.Л.

Представники сторін:

від позивача: Медведєва О.М., довіреність від 25.02.15 № 08-41/0380

від відповідача 1: Гайдаржийський В.С., довіреність від 13.11.14 № 58

від відповідача 2: не з'явився

від прокуратури: Дядюшева К.Є., посвідчення від 24.12.13 № 023838

СУТЬ СПОРУ:

29.12.14 до господарського суду звернувся заступник прокурора прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Запорізької обласної державної адміністрації (далі Запорізька ОДА) з позовними вимогами до відповідачів: 1 - головного управління Держземагенства у Запорізькій області (далі ГУ), 2 - товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник - 2007" (ТОВ "Будівельник - 2007") викладених у позовній заяві від 26.12.14 № 05/2-2551-14 про:

- визнання незаконним та скасування наказу головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 30.01.14 № ЗП/:01:009:00000169 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок»;

- визнання недійсним договору оренди землі від 31.01.14 укладеного між головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області та ТОВ "Будівельник - 2007" на підставі наказу головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 30.01.14 № ЗП/:01:009:00000169 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок».

29.12.14 автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено позовну заяву заступника прокурора прокуратури Запорізької області від 26.12.14 № 05/2-2551-14 до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 29.12.14 судом порушено провадження у справі № 908/6262/14, якій присвоєно № провадження 17/172/14, судове засідання призначено на 28.01.15. У сторін та прокурора витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті.

В судовому засіданні 28.01.15 судом оголошувалась перерва до 02.03.15.

Ухвалою від 02.03.15 судом було задоволено заяву (клопотання) прокурора, проти якої не заперечили позивач та відповідачі, строк вирішення спору продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 16.03.15.

В судовому засіданні 16.03.15 судом оголошувалась перерва до 17.03.15.

За заявою представників сторін та прокурора розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 17.03.15, на підставі ст. ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Присутнім представникам сторін та прокурору повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Прокурор та позивач підтримали заявлені вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві від 26.12.14 № 05/2-2551/14 (прокурор) та письмових поясненнях від 11.03.15 № 05/2-2551-15, зазначали наступне. Розпорядженням Запорізької обласної державної адміністрації від 28.12.2012р. № 674 ТОВ "Будівельник - 2007" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок орієнтовною площею 190 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення та 80 га за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики та оборони на території Василівського району для видобутку та переробки марганцевих руд зі зміною цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення та переведенням їх до категорії земель промисловості. У подальшому, наказом головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 30.01.14 № ЗП/:01:009/00000169 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду із зміною цільового призначення, для видобутку та переробки марганцевих руд ТОВ "Будівельник - 2007" на території П'ятихатської сільської ради Василівського району. Надано в оренду відповідачу 2 дев'ять земельних ділянок загальною площею 13,3093 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних, допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами, розташованих за межами населених пунктів за рахунок земель сільськ5огосподарського призначення державної власності (вид угідь - пасовища, полезахисні смуги). Пунктом 3 оспорюваного у цій справі наказу змінено цільове призначення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та ін. призначення. Відповідно до ст. 207 ЗК України, ТОВ "Будівельник - 2007" сплачено втрати сільськогосподарського виробництва. На підставі наказу від 30.01.14 між відповідачами 31.01.14 укладено договір оренди землі строком дії - до 28.01.30. На думку прокурора та позивача, наказ відповідача 1 у цій справі від 30.01.14 № ЗП/:01:009/00000169 прийнято з порушенням ст. ст. 20, 122 ЗК України, а тому такий наказ підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а укладений договір - визнанню недійсним. Звернули увагу суду на те, що оскаржуваним у цій справі наказом відповідачем 1 здійснено одразу дві розпорядчі дії щодо земельних ділянок на території П'ятихатської сільської ради, а саме: змінило цільове призначення із земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення та передало землі промисловості в оренду ТОВ "Будівельник - 2007". Вважають, що передавши в оренду відповідачу 2 у цій справі земельні ділянки, що належать до земель промисловості, транспорту. Зв'язку, енергетики, оборони та ін. призначення, відповідач 1 вийшов за межі повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України, адже на думку прокурора та позивача розпорядження землями цієї категорії здійснюють обласні державні адміністрації.

Відповідач 1 у відзиві від 27.01.15 на позовну заяву у цій справі зазначив, що не визнає позовні вимоги, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідач 1 є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане. ГУ діє на підставі Положення, що затверджується головою Держземагенства. Положенням про Головне управління Держземагенства у Запорізькій області (затв. наказом Державного агенства земельних ресурсів України від 21.09.12 № 442) визначено, що завданням ГУ є реалізація повноважень Держземагенства України на території Запорізької області. Відповідно до змін до Положення про ГУ Держземагенства у Запорізькій області, які є невід'ємною частиною Положення, затв. наказом Держземагенства України від 01.03.13 № 76, головне управління передає (п. 4.32.) відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області (п. 1.5. змін). Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" № 5245-VI від 06.09.12, який набув чинності з 01.01.13, частина 4 ст. 122 ЗК України викладено в редакції згідно з якою: "центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб". А тому, вважає, що з 01.01.13 повноваженням щодо розпорядження земельними ділянками сільгосппризначення наділено Державне агенство земельних ресурсів України та його територіальні органи. Посилаючись на ч.ч.1, 2 ст. 20, ч.1 ст. 123 ЗК України, відповідач 1 зазначає, що у повній відповідності до зазначених норм права, відповідачем 1 наказом від 30.01.14 № ЗП/:03:036/00000169 було затверджено проект землеустрою щодо відведення відповідачу 2 земельних ділянок в оренду із зміною цільового призначення, надано відповідачу 2 в оренду земельні ділянки загальною площею 13,3093 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами на строк дії спеціального дозволу та користування надрами …, а також змінено цільове призначення земельних ділянок з земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а також укладено договір оренди землі від 31.01.14.

Відповідач 2 у відзиві без номеру від 27.01.15 посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.12, ст. ст. 20, 122, 123 ЗК України, положення про Головне управління Держземагенства в області, ст.ст. 22, 28, 59 ГПК України просить суд у задоволенні позову у справі № 908/6262/14 відмовити повністю. Свою правову позицію обґрунтовує заступним. Відповідно до ст. 20 ЗК України, зміна ціьового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеутрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється органами … виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу таких ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Звернув увагу суду на те, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюється: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок; надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання (ч. 10 ст. 123 ЗК України). А тому, вважає, що відповідач 1 діяв у межах наданих йому повноважень. Зазначив, що у відповідності до ч. 4 ст. 122 ЗК України (в редакції Закону України від 06.09.12 № 5245-VI) та Положення про Державне агенство земельних ресурсів України (затв. Указом Президента України від 08.04.11 № 445), а також наказу Державного агенства земельних ресурсів України від 28.02.13 № 72 та п. 1, п. 4 Положення про Головне управління Держземагенства в області (затв. наказом Мінагрополітики та продовольства України від 30.05.12 № 258), з 01.01.13 саме Головному управлінню Держземагенства у Запорізькій області надано повноваження щодо передачі відповідно до закону земельних ділянок сільгосппризначення державної власності у власність або користування для всіх потреб в межах області. Зазначає, що оскаржуваний у цій справі наказ ГУ Держземагенства у Запорізькій області від 30.01.2014 № ЗП/:03:036/00000169 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок" та укладений між відповідачами договір оренди землі від 31.01.14, повністю відповідають вимогам діючого законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

28.01.10 на підставі протоколів проведення аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами від 29.12.09 за №№ 4, 5 та договору купівлі-продажу спеціального дозволу від 29.12.09 № 10/12-09 Міністерством охорони навколишнього природного середовища за реєстраційними номерами 5124 та 5125 ТОВ «Будівельник-2007» терміном на 20 років видані спеціальні дозволи на користування надрами (із видом користування надрами - видобування). Ділянки надр, що надаються в користування - Велико-Токмацьке родовище Північна ділянка (у межах межах полів шахт № 6, № 9, № 10, № 10 біс площею об'єкта-території 152,52 км2), а також шахти № 3, № 5 площею об'єкта-території 76,8 км2). Мета користування надрами - видобування руд марганцю.

Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 28.12.12 № 674 Про надання ТОВ «Будівельник-2007» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для видобутку та переробки марганцевих руд Велико-Токмацького родовища» вказаний голова розглянувши клопотання ТОВ «Будівельник-2007» (…) вирішив: припинити право постійного користування земельними ділянками загальною площею 137,2 га на території Василівського району, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею № 000088, зареєстрованому 06.05.93 за №261, Таврійському дослідно-промисловому гірничозбагачувальному комбінату, у зв'язку з його ліквідацією (п. 1). Надати ТОВ «Будівельник-2007», яке одержало спеціальний дозвіл на користування надрами (№5124 від 28.01.10), дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, орієнтовною загальною площею 270 га, з них 190 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення та 80 га за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та ін. призначення на території Степногірської селищної ради та П'ятихатської сільської ради Василівського району за межами населених пунктів для видобутку та переробки марганцевих руд Велико-Токмацького родовища зі зміною цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення і переведенням їх до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення (п. 2).

Наказом Головного управління Держземагентства у Запорізькій області від 30.01.14 № ЗП/:03:036/00000169 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок», який підписано першим заступником начальника Чкан Т.В., затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду зі зміною цільового призначення, для видобутку та переробки марганцевих руд Велико-Токмацького родовища ТОВ «Будівельник-2007» на території П'ятихатської сільської ради Василівського району (п. 1). Пунктом 2 вказаного наказу передбачено надати в оренду ТОВ «Будівельник-2007» земельні ділянки загальною площею 13,3093 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами (11.01) на строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 28.01.10 № 5124, розташовані за межами населених пунктів на території П'ятихатської сільської ради Василівського району за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (види угідь - пасовища (площа 4,7218 га); полезахисні смуги (площа 8,5875 га), в т.ч.:

- земельну ділянку площею 1,1158 га (кадастровий №:02:023:0006);

- земельну ділянку площею 3,5044 га (кадастровий №:02:028:0003);

- земельну ділянку площею 1,4324 га (кадастровий №:02:028:0004);

- земельну ділянку площею 2,2811 га (кадастровий №:03:036:0016);

- земельну ділянку площею 0,0419 га (кадастровий №:02:044:0007);

- земельну ділянку площею 0,2807 га (кадастровий №:02:044:0008);

- земельну ділянку площею 0,4236 га (кадастровий №:02:044:0009);

- земельну ділянку площею 1,6118 га (кадастровий №:02:047:0004);

- земельну ділянку площею 2,6176 га (кадастровий №:03:035:0010).

Змінено цільове призначення земельних ділянок з земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення (п. 3). Начальнику відділу Держземагенства у василевському районі укласти на підставі довіреності договір оренди землі (п. 4). Зобов'язати (п. 5) ТОВ «Будівельник-2007» укласти договір оренди на земельні ділянки.

31.01.14 між Головним управлінням Держземагентства у Запорізькій області (ОРЕНДОДАВЕЦЬ) в особі начальника відділу Держземагенства у Василівському районі Завадської Є.І. і ТОВ «Будівельник-2007» (ОРЕНДАР) укладено договір оренди землі предметом якого (п. 1.) є те, що ОРЕНДОДАВЕЦЬ надає, а ОРЕНДАР приймає в строкове платне користування земельні ділянки розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами, які знаходяться на території П'ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області за межами населеного пункту. В оренду (п. 2 договору) передаються наступні земельні ділянки:

- площею 1,1158 га (кадастровий №:02:023:0006);

- площею 3,5044 га (кадастровий №:02:028:0003);

- площею 1,4324 га (кадастровий №:02:028:0004);

- площею 2,2811 га (кадастровий №:03:036:0016);

- площею 0,0419 га (кадастровий №:02:044:0007);

- площею 0,2807 га (кадастровий №:02:044:0008);

- площею 0,4236 га (кадастровий №:02:044:0009);

- площею 1,6118 га (кадастровий №:02:047:0004);

- площею 2,6176 га (кадастровий №:03:035:0010) за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (вид угідь - пасовища (площа 4,7218 га); полезахисні смуги (площа 8,5875 га).

Враховуючи, що земельні ділянки надаються для потреб пов'язаних з користуванням надрами, відповідно до отриманих спеціальних дозволів від 28.01.10 № 5124 і № 5125, строком дії 20 років, кінцевим терміном дії договору встановлено 28.01.30. (п.8 договору).

За актом приймання-передачі об'єкта оренди (земельних ділянок) за договором оренди від 31.01.14, який є Додатком до договору оренди землі від 31.01.14, ОРЕНДОДАВЕЦЬ передав, а ОРЕНДАР прийняв 9 земельних ділянок переданих в оренду для цілей визначених договором оренди, у т.ч.: площею 1,1158 га (кадастровий №:02:023:0006); площею 3,5044 га (кадастровий №:02:028:0003); площею 1,4324 га (кадастровий №:02:028:0004); площею 2,2811 га (кадастровий №:03:036:0016); площею 0,0419 га (кадастровий №:02:044:0007); площею 0,2807 га (кадастровий №:02:044:0008); площею 0,4236 га (кадастровий №:02:044:0009); площею 1,6118 га (кадастровий №:02:047:0004).

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.14 за №18906282, виданого Реєстраційною службою Василівського районного управління юстиції Запорізької області (далі РС Василівського РУЮ), власником земельної ділянки площею 0,2807 га (кадастровий №:02:044:0008), що розташована на території П'ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, є Головне управління Держземагентства у Запорізькій області, форма власності - державна, розмір частки - 1.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.14 за №18940781, виданого РС Василівського РУЮ, власником земельної ділянки площею 1,6118 га (кадастровий №:02:047:0004), що розташована на території П'ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, є Головне управління Держземагентства у Запорізькій області. Форма власності - державна, частка 1/1.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.14 за №18907060, виданого РС Василівського РУЮ, власником земельної ділянки площею 2,6176 га (кадастровий №:03:035:0010), що розташована на території П'ятихатської с/р Василівського району Запорізької області, є Головне управління Держземагентства у Запорізькій області. Форма власності - державна, розмір частки - 1.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.14 за №18910120, виданого РС Василівського РУЮ, власником земельної ділянки площею 3,5044 га (кадастровий №:02:028:0003), що розташована на території П'ятихатської с/р Василівського району Запорізької області, є Головне управління Держземагентства у Запорізькій області. Форма власності - державна, розмір частки - 1.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.14 за №18907237, виданого РС Василівського РУЮ, власником земельної ділянки площею 1,4324 га (кадастровий №:02:028:0004), що розташована на території П'ятихатської с/р Василівського району Запорізької області, є Головне управління Держземагентства у Запорізькій області. Форма власності - державна, розмір частки - 1.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.14 за №18909273, виданого РС Василівського РУЮ, власником земельної ділянки площею 2,2811 га (кадастровий №:03:036:0016), що розташована на території П'ятихатської с/р Василівського району Запорізької області, є Головне управління Держземагентства у Запорізькій області. Форма власності - державна, розмір частки - 1.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.14 за №18906876, виданого РС Василівського РУЮ, власником земельної ділянки площею 1,1158 га (кадастровий №:02:023:0006), що розташована на території П'ятихатської с/р Василівського району Запорізької області, є Головне управління Держземагентства у Запорізькій області. Форма власності - державна, розмір частки - 1.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.14 за №18908333, виданого РС Василівського РУЮ, власником земельної ділянки площею 0,4236 га (кадастровий №:02:044:0009), що розташована на території П'ятихатської с/р Василівського району Запорізької області, є Головне управління Держземагентства у Запорізькій області. Форма власності - державна, розмір частки - 1.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.14 за №18938680, виданого РС Василівського РУЮ, власником земельної ділянки площею 0,0419 га (кадастровий №:02:044:0007), що розташована на території П'ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, є Головне управління Держземагентства у Запорізькій області. Форма власності - державна, частка 1/1.

Зміст всіх 9 наведених вище Витягів свідчить, що цільове призначення всіх перелічених земельних ділянок із відповідними кадастровими номерами, є розміщення та експлуатація основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами. А опис об'єкта нерухомого майна - земельні ділянки для видобутку та переробки марганцевих руд Велико-Токмацького родовища.

Предметом позовних вимог у справі № 908/6262/14 є визнання незаконним і скасування наказу від 30.01.14, а також визнання недійсним договору оренди землі від 30.01.14.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими актами України. Статтею 2 Земельного Кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 20 Земельного кодексу України (далі ЗК України), віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради АР Крим, Ради міністрів АР Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою АР Крим, Радою міністрів АР Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

06.09.12 прийнято Закон України №5245-VІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (далі Закон №5245-VІ ), який набу чинності з 01.01.13.

Частинами 4, 5 ст. 122 ЗК України (в редакції чинній станом на час прийняття оскаржуваного у цій справі наказу та укладення оскаржуваного договору), центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4). Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб (ч. 5).

Статтею 123 Земельного кодексу України унормовано, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою АР Крим, Радою міністрів АР Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в ін. випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою АР Крим, Радою міністрів АР Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу (ч. 1).

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 123 ЗК України, (…) рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 1 Закону України "Про землеустрій" унормовано, що цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 22 ЗК України законодавцем надано визначення земель сільськогосподарського призначення.

Згідно із ст. 23 ЗК України, землі, придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватись, насамперед, для сільськогосподарського використання (ч. 1). (…) Для будівництва промислових підприємств, об'єктів житлово-комунального господарства, залізниць і автомобільних шляхів, ліній електропередачі та зв'язку, магістральних трубопроводів, а також для інших потреб, не пов'язаних з веденням сільськогосподарського виробництва, надаються переважно несільськогосподарські угіддя або сільськогосподарські угіддя гіршої якості.

Вбачається, що вищевказані положення передбачають правову можливість надання сільськогосподарських угідь для інших потреб, не пов'язаних з веденням сільськогосподарського виробництва.

Надання сільськогосподарських угідь для інших потреб, не пов'язаних з веденням сільськогосподарського виробництва, передбачає необхідність зміни цільового призначення земельної ділянки з категорії земель сільськогосподарського призначення на іншу категорію земель, зокрема в даному випадку, на категорію земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики та іншого призначення.

Механізм встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок тісно пов'язаний із компетенцією органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями державної та комунальної власності. Дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення декларує лише можливість відведення бажаної земельної ділянки зі зміною її цільового призначення за умови подальшої перевірки такої можливості відповідними компетентними контролюючими органами та надання ними позитивних висновків з цього приводу. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нових земельних ділянок.

Таким чином, зміна цільового призначення земельної ділянки шляхом прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у розумінні положень земельного законодавства - неможлива.

Отже, з аналізу вказаних вище положень земельного законодавства вбачається, що реалізація права суб'єкта господарювання на отримання у користування (оренду) земельної ділянки зі зміною цільового призначення знаходиться у прямій залежності від прийняття компетентним державним органом відповідного рішення. При цьому, передумовою для прийняття такого рішення є розробка зацікавленою стороною проекту відведення земельної ділянки та подальше його погодження з усіма контролюючими органами визначеними земельним законодавством.

Згідно із п. 1 "Положення про Державне агентство земельних ресурсів України", затв. Указом Президента України №445 від 08.04.11, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Відповідно до п.п.61 п.4 "Положення про Державне агентство земельних ресурсів України", Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб.

Відповідно до п.1 "Положення про Головне управління Держземагентства в області", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 30.05.12 №258, Головне управління Держземагентства в області (Головне управління) є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Пунктом 4.32 п.4 "Положення про Головне управління Держземагентства в області" передбачено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області.

Відповідно до п.4.32 "Положення про Головне управління Держземагентства у Запорізькій області", затвердженого наказом Держземагентства від 21.09.12 №442, з урахуванням внесених змін наказом від 01.03.13. за №76, ввказане управління відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області.

Аналіз норм наведеного вище законодавства свідчить, що станом на час передачі за оскаржуваними у цій справі наказом від 30.01.14 та договором оренди землі від 31.01.14 девяти земельних ділянок з кадастровими №:02:023:0006; №:02:028:0003; №:02:028:0004; №:03:036:0016; №:02:044:0007; №:02:044:0008; №:02:044:0009; №:02:047:0004; №:03:035:0010 в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами (тобто для всіх потреб), головне управління Держземагенства у Запорізькій області, яке є відповідачем 1 у справі № 908/6262/14, діяло у відповідності зі своїми повноваженнями, що передбачені ст. ст. 20, 122, 123, 124 ЗК України, "Положенням про Державне агентство земельних ресурсів України", "Положенням про Головне управління Держземагентства в області", "Положенням про Головне управління Держземагентства у Запорізькій області".

Судом також враховано, що згідно із нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". право власності на передані відповідачем-1 в строкове платне користування відповідачу-2 земельні ділянки, що розташовані на території П'ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, зареєстровано за Головним управлінням Держземагентства у Запорізькій області, форма власності - державна, розмір частки - 1 та 1/1 (…). Зазначене підтверджується наявними в матеріалах цієї справи Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.14 за №18906282; від 13.03.14 за №18940781; від 12.03.14 за №18907060; від 13.03.14 за №18910120; від 12.03.14 за №18907237; від 13.03.14 за №18909273; від 12.03.14 за №18906876; від 13.03.14 за №18908333; від 13.03.14 за №18938680 повні відомості за якими (Витягами) наведено вище у тексті цього рішення.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом ст.ст. 317, 318, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В силу ст. 324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Отже, в силу наведених норм цивільного законодавства, право на розпорядження спірними земельними ділянками належить саме Головному управлінню Держземагентства у Запорізькій області, як уповноваженому органу, право власності за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи також вбачається, що згідно пояснювальної записки до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок землекористувачу ТОВ "Будівельник-2007", розробленого ТОВ "Стіхія" в 2013р., земельні ділянки за №:02:023:0006; №:02:028:0003; №:02:028:0004; №:03:036:0016; №:02:044:0007; №:02:044:0008; №:02:044:0009; №:02:047:0004; №:03:035:0010, що проектуються до відведення в оренду, входять до складу земель запасу сільськогосподарського призначення у віданні П'ятихатської сільської ради, що підтверджується вихідною земельно-кадастровою інформацією. Склад угідь - пасовища, полезахисні смуги. Відповідно до класифікації видів цільового призначення земельні ділянки (КВЦПЗ) віднесені до "земель запасу". Код виду цільового призначення - 16.00.

При відведенні земельних ділянок в оренду землі сільськогосподарського призначення будуть переведені до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Склад угідь - під проїздами, проходами та площадками. Відповідно до класифікації видів цільового призначення земель земельні ділянки будуть віднесені до земель "для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами". Код КВЦПЗ - 11.01.

Оскаржуваним наказом Головного управління Держземагентства у Запорізькій області від 30.01.14 № ЗП/:03:036/00000169 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду зі зміною цільового призначення, для видобутку та переробки марганцевих руд Велико-Токмацького родовища ТОВ «Будівельник-2007» на території П'ятихатської сільської ради Василівського району.

За частиною 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси.

Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу; зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, права та обов'язки, про набуття, зміну чи припинення яких домовились учасники правочину, особи, визначені учасниками правочину; вказівка закону на відповідний обсяг цивільної дієздатності, що вчиняє правочин, стосується як обсягу дієздатності особи - учасника правочину, так і особи, наділеної повноваженнями діяти від імені учасника правочину. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, оспорювати правочин можуть його сторони або заінтересована особа, відтак за наслідками визнання правочину недійсним повинно відбуватися відновлення порушеного права чи охоронюваного законом інтересу позивача.

Таким чином, вирішуючи спір про визнання недійсним правового акту індивідуальної дії та укладеного відповідно до нього правочину, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує можливість такого визнання та настання відповідних наслідків: наявність порушеного права чи інтересу, відповідність змісту вимогам закону, додержання встановленої форми правочину, правоздатність сторін, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Водночас, розгляд справи повинен відбуватись з додержанням принципів диспозитивності та змагальності учасників судового процесу, передбачених ст. 129 Конституції України та ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до підстав та предмету позову.

Зі змісту позову вбачається, що його подано у зв'язку з наявністю спору між органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати функції з володіння, користування і розпорядження землею як об'єктом права власності Українського народу від його імені щодо повноважень у даних спірних правовідносинах.

Водночас, позовна заява та додані на обґрунтування позову документи не містять доводів та не зазначають доказів того, в чому полягає шкода, завдана спірним наказом та укладеним договором оренди. Натомість, відповідно до вимог ст. 207 ЗК України та згідно з наданими суду платіжними дорученнями від 12.06.14 № 1232 та № 1233 ТОВ "Будівельник - 2007" було сплачено кошти в рахунок відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва у розмірі 2 349 055 грн.

Судом враховано, що позов у цій справі не містить обгрунтування факту порушення права (або охоронюваного законом інтересу) Запорізької обласної державної адміністрації - позивача у справі, за захистом якого подано позов до господарського суду.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Всупереч вимогам ст.ст. 33, 34 ГПК України, прокурором і позивачем не доведено у встановленому законом порядку перевищення повноважень з боку відповідача-1 під час вчинення дій з передачі земельних ділянок в орендне користування відповідачу-2, та, як наслідок, не доведено з підстав викладених у позовній заяві незаконності оскаржуваного наказу від 30.01.14 №ЗП/:03:036/00000169 і укладеного на його підставі між відповідачами договору оренди землі від 31.01.14.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду від 13.08.2014р. у справі № 925/2078/13 та від 12.03.2014р. у справі № 923/1271/13.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову. У зв'язку із чим у задоволенні позову відмовляється повністю.

В силу вимог ст. 22 ГПК України, а також приймаючи до уваги те, що судом у судовому засіданні 28.01.15 було розпочато розгляд справи № 908/6262/14 по суті спору, і прокурор не скористався своїм правом до початку розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, судом під час розгляду цієї справи залишено поза увагою письмові пояснення прокурора від 11.03.15 № 05/2-2551-15 в частині того, щооспорюваний у цій справві наказ підписано не уповноваженою особою.

З цих же підстав судом не досліджувалось питання щодо наявності повноважень у першого заступника начальника головного управління Держземагенства у Запорізькій області Чкан Т.В. на право підписання оспорюваного у цій справі наказу від 30.01.14.

Судом в ході розгляду цієї справи враховано наступне.

Як свідчить ст. 4 Закону України «Про судовий збір», (…) за подання до господарського суду позовної заяви не майнового характеру законодавцем встановлено ставку судового збору в розмірі 1-єї мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.14 № 719-VIІ (тобто станом на час звернення з вказаним позовом прокурора до суду), мінімальний розмір заробітної плати із 01.01.14 складає 1218 грн.

Оскільки за вказаним позовом у справі № 908/6262/14 заявлено дві позовні вимоги не майнового характеру, то розмір судового збору становить 2436 грн. (2436 грн. = 1218 грн. (за першу позовну вимогу щодо визнання незаконним та скасування наказу) + 1218 грн. (за другу позовну вимогу щодо визнання недійсним договору).

Згідно із ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються органи прокуратури (п. 11 ч. 1).

Пунктом 4.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (із послідуючими змінами і доповненнями) визначено, що приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі (…) повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

З підстав наведених вище, з урахуванням норм ст.. 49 ГПК України, судовий збір в розмірі 2436 грн. (2436 грн. = 1218 грн. (за першу позовну вимогу) + 1218 грн. (за другу позовну вимогу), який не було сплачено при подачі вказаного позову до суду, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 3-5 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 21, 42, 43, 45, 22, 29, 33, 34, 49, 69, 82, 821, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, а також п. 4.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (із послідуючими змінами і доповненнями), суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути із Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 164, ) в доход Державного бюджету України (, одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район); 22030001, банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, № рахунку 3007, МФО 813015) - 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.03.15.

Суддя В.Л. Корсун