РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015Справа №910/4076/15-г

За позовом Фізичної особи-підприємця Сливки Анатолія Андрійовича

До Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк»

Про стягнення 56 883,54 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Митровка Я.В. - по дов. № 333 від 04.03.2015

від відповідача Козяр Д.О. - по дов. № 161 від 19.02.2015

Пухальська В.І. - по дов. № 162 від 19.02.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Фізичної особи-підприємця Сливки Анатолія Андрійовича про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 56 883,54 грн., з яких: 49 600,00 грн. боргу по орендній платі та 7 283,54 грн. боргу за комунальні послуги за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору оренди нежитлового приміщення № б/н від 01.04.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2015 порушено провадження у справі № 910/4076/15-г та призначено справу до розгляду на 17.03.2015.

Від позивача 06.03.2015 до суду надійшла в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить сягнути з відповідача 58 883,54 грн., з яких: 49 600,00 грн. боргу по орендній платі та 9 283,54 грн. боргу за комунальні послуги.

Позивач в судовому засіданні 17.03.2015 позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, підтримав повністю.

Відповідач у поданому в судовому засіданні 17.03.2015 відзиві на позовну заяву проти позову заперечує повністю посилаючись на наступне. У зв'язку із віднесенням постановою Правління Національного Банку України № 733 від 20.11.2014 ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадженням з 21.11.2014 тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», відповідачем з метою скорочення витрат на утримання банку було прийнято рішення про закриття відділення банку, яке знаходилось у орендованому приміщенні. За умовами п. 6.1.8. договору орендодавець зобов'язаний у разі припинення або кострового розірвання договору прийняти від орендаря приміщення по акту прийому-передачі в строки та в порядку, передбаченому п. 3.2. договору. Орендаря неодноразово попереджали щодо призначення тимчасової адміністрації банку та про наміри припинити договорі оренди достроково, але орендодавець відмовився підписати акт прийому-передачі приміщення та достроково припинити договір. 27.01.2015 банк звільнив приміщення, вивіз частину свого майна, але частину майна вивезти не вдалося, оскільки позивач змінив замки у приміщенні та створив перешкоди орендарю щодо вивезення частини майна. З цього приводу відповідачем було подано заяву до органів міліції. Отже, відповідач не має доступу до приміщення з 28.01.2015. Тож з цієї дати відповідач фактично не користується спірним приміщенням. А отже вимоги щодо відшкодування позивачу орендної плати та комунальних витрат, якими відповідач не користувався, не має підстав. Просить суд звернути увагу, що позивач просить стягнути заборгованість по орендній платі за час, коли банк вже передав приміщення та фактично не знаходився в орендованому приміщенні.

В судовому засіданні 17.03.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.04.2014 між Фізичною особою-підприємцем Сливка Анатолієм Андрійовичем (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № б/н (далі - договір).

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідач в порушення умов договору не виконав зобов'язань щодо сплати вартості наданих послуг оренди та комунальних послуг за грудень 2014 року, січень-лютий 2015 року, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 49 000,00 грн. та відповідно 9 283,54 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно п. 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 2.1. договору орендодавець зобов'язується передати орендарю, а орендар прийняти у тимчасове платне користування (надалі - оренда) на строк та на умовах даного договору нежитлове приміщення, що складається з : приміщення №1, № 2, з № 4 по № 22 першого поверху площею 186,60 кв.м.; приміщення № 111, з № 27 по № 31, № 40, № IV другого поверху площею 52,0 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вулиця Швабська, будинок 71 «а» (сімдесят один літера «а»), надалі за текстом - приміщення.

Згідно з п. 1.2. договору загальна площа приміщення становить 238,6 кв.м.

Приміщення передається з метою використання його для розміщення відділення орендаря, що є банківською установою (п. 1.5. договору).

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Відповідно до п. 4.1. договору приміщення повинно бути передане орендодавцем і прийняте орендарем по акту прийому-передачі (надалі - акт) в термін не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з моменту набрання чинності цим договором (за формою, що визначена в додатку №1 до цього договору). Акт підписується орендодавцем та уповноваженим представником орендаря /або/ уповноваженими працівниками сторін та скріплюється печатками сторін (за наявності).

На підставі акту приймання-передачі від 01.04.2014 орендодавець передав, а орендар прийняв згідно з договором нежитлове приміщення загальною площею 238,6 кв. м. за адресою: м. Ужгород, вул. Швабська, 71 «а».

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з п. 5.1. договору строк оренди встановлено з 01.04.2014 (але не раніше дати підписання акту у відповідності до п. 3.1. цього договору) по 28.02.2017 включно.

Згідно з п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п. 4.1. договору щомісячна орендна плата здійснюється в національній валюті України та складає 24 800,00 без ПДВ.

Орендна плата, встановлена по цьому договору, включає плату за користування приміщенням і плату за користування земельною ділянкою, на якій приміщення знаходиться, а також яка прилягає до приміщення і необхідна для досягнення мети оренди.

Пунктом 4.3. договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем щомісячно до 5 (п'ятого) числа поточного місяця, відповідно до кількості днів, протягом яких орендар користувався орендованим приміщенням на підставі договору, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця, що вказаний в ст. 12 цього договору.

Відповідно до п. 4.4. договору усі витрати за отримані комунальні послуги, компенсуються орендарем орендодавцю на підставі наданих орендодавцем рахунків та актів наданих послуг, підтверджених копіями рахунків за отримані комунальні послуги з показниками лічильників за відповідний період та копій квитанцій про сплату наданих послуг. Вищевказані комунальні послуги компенсуються орендодавцю до 25 (двадцять пятого) числа кожного місяця за умови надання належним чином оформлених документів, що зазначені вище.

Згідно з п. 4.5. договору не пізніше 5 (п'ятого) числа кожного місяця орендодавець надає орендарю акт наданих послуг за фактичну оренду приміщення за попередній місяць. Підтвердженням фактичного користування приміщенням орендарем є підписаний уповноваженим представниками сторін акт наданих послуг за фактичну оренду приміщення.

Посилання відповідача на те, що він неодноразово повідомляв позивача про призначення тимчасової адміністрації в банку та про наміри припинити дію договору достроково, але позивач відмовився підписати акт прийому-передачі приміщення та достроково розірвати договір, а також те, що 27.01.2015 відповідач звільнив приміщення та не користується ним з 28.01.2015 не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Умовами п. 5.3. договору передбачено підстави за яких договір припиняє свою дію, зокрема у разі:

5.3.1. закінчення строку дії даного договору, що визначений в п. 5.2. цього договору;

5.3.2. у випадку знищення або загибелі приміщення;

5.3.3. за взаємною згодою сторін шляхом підписання договору про розірвання даного договору;

5.3.4. в односторонньому порядку орендарем, за умови письмового повідомлення орендодавця не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати дострокового припинення дії даного договору. Даний строк починає обраховуватися з дати відправлення орендарем рекомендованого листа з повідомленням про вручення, підтвердженням чого є відповідна відмітка поштового відділення відправника;

5.3.4. у разі ліквідації орендаря або ліквідації (припинення підприємницької діяльності) орендодавця;

5.3.5. за рішенням суду та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

В матеріалах справи наявний лише один лист відповідача адресований позивачу за № 15-653 від 22.01.2015, в якому відповідач просить розірвати договір з 27.01.2015, пропонує прийняти приміщення та підписати акт. В додатках до даного листа зазначено акт приймання-передачі (2 примірника).

Проте, жодних доказів в підтвердження надіслання або вручення даного листа позивачу не подано.

Інших доказів в підтвердження розірвання або припинення договору не подано.

Пунктом 3.2. договору передбачено що після закінчення строку дії даного договору або у випадку його дострокового розірвання приміщення повертається орендодавцю протягом 7 (семи) календарних днів за відповідним актом (за формою, що визначена в додатку № 2 до цього договору) у стані не гіршому ніж на момент його передачі в оренду, з урахуванням нормального (природного) зносу. При цьому сторонами здійснюється підписання акту в момент фактичної передачі приміщення або орендар готує та надає (надсилає) орендодавцю, на адресу вказану в ст. 12 цього договору, підписані з боку орендаря два примірники акту. В разі, якщо протягом 7 (семи) календарних днів з моменту відправлення актів орендодавцю (даний строк починає обраховуватися з дати відправлення акту орендарем рекомендованим листом з повідомленням про вручення, підтвердженням чого є відповідна відмітка поштового відділення відправника) останній не поверне їх орендарю (на адресу, вказану в ст. 12 цього договору), підписаний зі свого боку один екземпляр акту, то в такому разі приміщення вважається переданим орендарем та прийнятим орендодавцем в останній календавний день вищевизначеного строку.

Згідно з п. 4.2. договору орендна плата нараховується з дня підписання сторонами акту прийому-передачі приміщення в оренду, відповідно до п. 3.1. цього договору, до дня повернення орендарем приміщення орендодавцю по відповідному акту, відповідно до п. 3.2. даного договору.

З огляду на відсутність доказів надіслання заяви відповідача про розірвання договору разом з актом приймання-передачі, договір не можна вважати розірваним та переданим позивачу, а тому у відповідача існує обов'язок по сплаті платежів.

В матеріалах справи наявні наступні акти виконаних робіт, які з боку відповідача не підписані:

від 31.01.2015 про надання послуг оренди на суму 24 800,00 грн.,

від 28.02.2015 про надання послуг оренди на суму 24 800,00 грн.,

від 31.12.2014 про надання комунальних послуг на суму 4 250,05 грн.,

від 31.01.2015 про надання комунальних послуг на суму 5 033,49 грн.

Вказані акти разом з рахунками № 12/14 від 31.2014 та № 01/15 від 27.01.2015 (рахунки на оплату комунальних послуг) були надіслані на адресу відповідача, що підтверджується фіскальним чеком № 2020 і описом вкладення у цінний лист від 28.01.2015 та фіскальним чеком № 3635 і описом вкладення у цінний лист від 17.02.2015.

Витрати позивача за отримані комунальні послуги підтверджуються наявними в матеріалах справи рахунками, платіжними дорученнями та квитанціями про сплату наданих послуг.

Відповідно до п. 5. ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявними у справі доказами доведено порушення відповідачем зобов'язання щодо внесення орендної плати та плати за комунальні послуги в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість, яка за обґрунтованими розрахунками позивача становить 49 600,00 грн. та відповідно 9 283,54 грн.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України також визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих послуг оренди в розмірі 49 600,00 грн. та комунальних послуг в розмірі 9 283,54 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Сливки Анатолія Андрійовича є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27Т, ) на користь Фізичної особи-підприємця Сливки Анатолія Андрійовича (88018, м. Ужгород, вул. Швабська, 71 «А», код ) 49 600 (сорок дев'ять тисяч шістсот) грн. 00 коп. боргу по орендній платі, 9 283 (дев'ять тисяч двісті вісімдесят три) грн. 54 коп. боргу за комунальні послуги, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 23.03.2015.

Суддя В.В. Сівакова