ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015 року Справа № 904/7601/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання: Сусла Я.Б.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 року у справі № 904/7601/14

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД", м. Дніпропетровськ

про стягнення страхового відшкодування в розмірі 31 624, 38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД" про стягнення з останнього на свою користь суми страхового відшкодування, сплаченої позивачем страхувальнику, у розмірі 31 624, 38 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 року у справі № 904/7601/14 (суддя Ліпинський О.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування на користь ОСОБА_1 (страхувальника), та, відповідно, не довів факт переходу до нього права зворотної вимоги до відповідача, як страховика за договором страхування цивільно-правової відповідальності особи, відповідальної за завдані збитки.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" подало апеляційну скаргу про скасування цього рішення та прийняття нового рішення про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу у сумі 31 134, 38 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на ті обставини, що надані ним документи підтверджують обставини ДТП, розмір страхової виплати та обов'язок відповідача її відшкодувати. Факт виплати позивачем на користь страхувальника суми страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 74305 від 28.11.2013 року та деталізовано у відомості виплат № АХА00001685 від 28.11.2013 року. Також, відповідно до полісу № АЕ/2037947 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір франшизи, на який необхідно було зменшити заявлену до стягнення суму страхового відшкодування, становить 1 000, 00 грн., однак позивачем при поданні позову враховано франшизу лише у розмірі 510, 00 грн., оскільки такий розмір безумовної франшизи вказано у базі даних МТСБУ за вказаним полісом.

Позивач у судові засідання, призначені для розгляду апеляційної скарги, явку свого повноважного представника не забезпечив. Про дату, час та місце проведення судових засідань позивач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення позивачу поштових відправлень, якими останньому направлені копії відповідних ухвал апеляційного господарського суду (а.с. 133, 154, 170, т. 1).

24.02.2015 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи, призначеної на 12.03.2015 року, без участі його представника.

Відповідач письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав. У судових засіданнях 29.01.2015 року та 19.02.2015 року представник відповідача пояснив, що проти задоволення апеляційної скарги заперечує. За доводами відповідача, позивачем не підтверджено належними доказами факту сплати страхового відшкодування ОСОБА_1, а отже і права на вимогу страхового відшкодування від відповідача. Окрім того, відповідач зазначив, що згідно чинного законодавства страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої відповідно до полісу № АЕ/2037947 становить 1 000, 00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 року апеляційну скаргу у справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А., суддів - Кощеєва І.М., Кузнецова В.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 року апеляційну скаргу у справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А., суддів - Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

Апеляційний господарський суд відкладав розгляд апеляційної скарги з 29.01.2015 року на 19.02.2015 року, з 19.02.2015 року на 12.03.2015 року.

У судовому засіданні 12.03.2015 року прийнято постанову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного.

05.08.2013 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) уклали договір страхування наземного транспорту № 3663490/05АВ (далі - Договір) строком дії з 07.08.2013 року по 06.08.2014 року (а.с. 45-54, т. 1).

За умовами Договору страховик застрахував майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 21154, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Страховим ризиком щодо застрахованого транспортного засобу є, зокрема, збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (п.п. 7.2, 15.2.2. Договору).

Страхова сума (п. 11 Договору) становить 55 000, 00 грн., вигодонабувачем є ОСОБА_1 (п. 4 Договору).

Франшиза за страховим ризиком - збитками внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 1, 00 % від страхової суми з урахуванням, що у випадку, коли пробіг ТЗ з дати укладення Договору до настання ДТП перевищує середньомісячний пробіг 5 000 км, безумовна франшиза за ризиком "Збитки внаслідок ДТП" складає 5% від страхової суми по відповідному ТЗ. Пробіг на дату укладення Договору зазначається в заяві на страхування. Умови, вказані в даному пункті, застосовуються виключно за договорами, укладеними з фізичними особами, при страхуванні виключно легкових автомобілів, страхова сума по яких не перевищує 100 000, 00 грн. Умови цього пункту застосовуються виключно у випадку, коли термін з дати укладення Договору до настання ДТП перевищує 30 календарних днів. Середньомісячний пробіг розраховується згідно з умовами п. 24.2.13. (п. 12.2. Договору).

Норматив знецінення ТЗ за період страхування становить 10% (п. 11.2. Договору).

Умови виплати страхового відшкодування - на базі СТО на вибір страховика (п. 14.1. Договору).

27.10.2013 року у м. Єнакієво ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом "Opel Astra" номерний знак НОМЕР_2 на перехресті нерівнозначних доріг вул. Ревкомівська та вул. Орехова, виїжджаючи з вул. Орехова не надав переваги у русі автомобілю "ВАЗ 2115" номерний знак НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі, здійснивши з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За даними довідки про дорожньо-транспортну пригоду відділу ДАІ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області (а.с. 63-64, т. 1) під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ 2115, державний номер НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Єнакіївського міського суду Донецької області від 16.12.2013 року у справі № 230/15556/13-п (а.с. 13-14, т. 1) ОСОБА_3 по факту зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Отже, вина ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді встановлена у судовому порядку.

Дорожньо-транспортна пригода спричинила пошкодження автомобілю марки ВАЗ 21154, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1.

На підставі повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, та заяви на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, поданого 04.11.2013 року водієм автомобілю "ВАЗ 2115" - ОСОБА_4 (а.с. 41-44, т. 1) та заяви страхувальника, який є власником пошкодженого транспортного засобу, про перерахування суми страхового відшкодування по страховому випадку від 25.11.2013 року (а.с. 40, т. 1) подія, пов'язана з пошкодженням застрахованого автомобілю ВАЗ 2115, державний номер НОМЕР_1, страховиком - Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" визнана страховим випадком.

26.11.2013 року позивачем складено страховий акт № 1.002.13.12759/VESKO41658 (а.с. 15-17, т. 1), згідно якого сума страхового відшкодування на підставі проведеного розрахунку, який є додатком до страхового акту, становить 32 134, 38 грн.

Сума страхового відшкодування визначена з урахуванням дійсної (оціночної) вартості застрахованого об'єкта на момент укладення договору (яка одночасно є страховою сумою) - 55 000, 00 грн. з вирахуванням суми знецінення - 1 235, 62 грн., ринкової вартості ТЗ після ДТП - 18 880, 00 грн. та франшизи - 2 750, 00 грн.

Згідно висновку № 380/11 експертного автотоварознавчого дослідження по факту спричинення пошкоджень автомобілю ВАЗ 21154 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1, від 11.11.2013 року (а.с. 19-26, т. 1) вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає 40 884, 80 грн.

Сума страхового відшкодування позивачем визначена з дотриманням умов Договору страхування, а саме п. 20.8. Договору, відповідно до якого при повній загибелі транспортного засобу (п. 24.2.8. Договору - випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення договору) страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми (з урахуванням умов п. 20.24. Договору) за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування (п. 11 та 24.2.14. Договору), вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи. Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема онлайн аукціон з продажу автомобілів (ТОВ "Україно-Польське підприємство "Автоонлайн-Україна") або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку).

Відповідно до п. 20.14. Договору при визнанні страховиком події "страховим випадком", страхове відшкодування виплачується протягом 10-ти робочих днів з дня складання страхового акту особі, вказаній у листі вигодонабувача.

На підставі вищевказаної заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування за системою "Аваль-Експрес" (а.с. 40, т. 1) позивач здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 32 134, 38 грн. на користь ОСОБА_1, що підтверджується платіжним дорученням № 74305 від 28.11.2013 року та відомістю виплат № АХА00001685 від 28.11.2013 року (а.с. 11-12, т. 1).

Також, відповідно до полісу № АЕ/2037947 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 80, т. 1), укладеного між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Дніпроінмед", як страховиком, та ОСОБА_3, як страхувальником, застраховано цивільно-правову відповідальність останнього щодо транспортного засобу "Opel Astra", номерний знак НОМЕР_2.

Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, - 50 000, 00 грн., розмір франшизи 1 000, 00 грн.

Строк дії полісу один рік з 30.01.2013 року до 29.01.2014 року включно.

Частиною першою статті 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Те ж передбачає ст. 993 Цивільного кодексу України.

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу положень ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пунктом першим частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 названого Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За визначеннями, наведеними у ст. 9 Закону України "Про страхування", франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як встановлено вище, щодо забезпеченого транспортного засобу цивільно-правова відповідальність особи, винної в дорожньо-транспортній пригоді, за шкоду, заподіяну майну третіх осіб під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу, застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Дніпроінмед".

Таким чином, враховуючи наведені вище законодавчі приписи, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу, а оскільки цивільно-правова відповідальність цієї особи на момент настання страхової події була застрахована відповідачем за полісом № АЕ/2037947 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.01.2013 року, вимоги позивача до відповідача про відшкодування в порядку регресу завданої шкоди у розмірі виплаченого страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, тобто у сумі 31 134, 38 грн. (32 134, 38 грн. - 1 000, 00 грн.), є правомірними.

Після виплати страхового відшкодування у сумі 32 134, 38 грн., а саме 11.03.2014 року, вих. № 1790/26/ЦВ (а.с. 10, т. 1), позивач звернувся до відповідача з регресними вимогами про відшкодування позивачу суми виплаченого страхового відшкодування.

Відповідь на регресну вимогу позивача відповідач не надав, як і не відшкодував позивачу суму виплаченого ним страхового відшкодування. Протилежне відповідачем шляхом надання належних доказів не доведено.

Також, відповідач не надав і доказів виплати страхового відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі або іншій погодженій з нею особі.

За наведеного, заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування у сумі 31 134, 38 грн. є обґрунтованими, правомірними та підлягають задоволенню.

В решті заявленої до стягнення суми позов задоволенню не підлягає, оскільки позивач не врахував у повному обсязі розмір франшизи, передбачений полісом № АЕ/2037947 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.01.2013 року.

Отже, місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи. За наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову у сумі 31 134, 38 грн.

Колегія апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем факту виплати страхового відшкодування на користь безпосередньо страхувальника - ОСОБА_1

З наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_1 від 25.11.2013 року (а.с. 40, т. 1), адресованої позивачу, вбачається, що остання навела прохання перерахувати суму страхового відшкодування по страховому випадку по системі "Аваль-Експрес".

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 65, ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд ухвалами від 29.01.2015 року та 19.02.2015 року витребовував у позивача копію договору про надання послуг по виплаті грошових коштів через систему грошових переказів "Аваль-Експрес" № 11/43-4-1/161 від 13.09.2010 року, укладеного між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ "СК"АХА Страхування", а також платіжний документ, за яким Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" здійснило переказ коштів безпосередньо отримувачу - ОСОБА_1 або інші первинні документи в підтвердження обставин фактичного перерахування коштів на користь отримувача - ОСОБА_1 та їх отримання зазначеною особою.

Відповідно до укладеного між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (банк) та позивачем (підприємство) договору № 11/43-4-1/161 про надання послуг по виплаті грошових коштів через систему грошових переказів "Аваль-Експрес" з використанням каналів зв'язку від 13.09.2010 року (а.с. 147-150, т. 1) підприємство перераховує на транзитний рахунок банку 290963458, МФО 300335, грошові кошти в національній валюті, призначені для виплати винагороди, комісійної винагороди, заробітної плати та інших платежів в межах чинного законодавства України працівникам та фізичним особам - клієнтам підприємства (в подальшому "одержувачі"), а банк та/або його структурні підрозділи надають послуги по виплаті вищевказаних грошових коштів по системі грошових переказів "Аваль-Експрес" через каси банку та/або його структурних підрозділів.

За умовами вказаного договору (п. 2.1.1.) підприємство зобов'язане перераховувати кошти, які підлягають виплаті одержувачам, на транзитний рахунок банку одночасно з перерахуванням суми комісійної винагороди за послуги, надані банком відповідно до цього договору, з наступним призначенням платежу "Перерахування згідно договору по "Аваль-Експрес" № __ від __ по відомості № ___ від __ в т.ч. комісійна винагорода за послуги банку". Одночасно з перерахуванням грошових коштів, зазначених в п. 2.1.1. цього договору, підприємство зобов'язане надавати банку одну зведену відомість виплат одержувачам протягом одного банківського дня за формою, наведеною Додатку № 1 до цього договору. Відомість повинна включати перелік одержувачів із зазначенням: прізвища, імені та по батькові, дані паспорта, ідентифікаційного податкового номеру фізичної особи - платника податку (за бажанням підприємства), суми до виплати кожному одержувачу, загальної суми та комісійної винагороди (п. 2.1.2. договору).

Також, відповідно до п. 2.2.1. договору банк зобов'язується проводити виплати грошових коштів одержувачам в касах банку та/або його структурних підрозділів, використовуючи для цього систему грошових переказів "Аваль-Експрес".

В порядку, визначеному вказаним договором, згідно платіжного доручення № 74305 від 28.11.2013 року (а.с. 11, т. 1) позивач перерахував на транзитний рахунок банку кошти у загальній сумі 38 878, 07 грн., вказавши у призначенні платежу "Виплата по відомості № АХА00001685 від 28.11.2013 року по договору АЕ № 11/43-4-1/161 від 13.09.2010 року. Без ПДВ".

Відомість виплат № АХА00001685 від 28.11.2013 року включає проведення виплати позивачем ОСОБА_1 коштів у сумі 32 134, 38 грн. (а.с. 12, т. 1).

Меморіальним ордером № 14І139175 від 02.12.2013 року (а.с. 166, т. 1) підтверджується факт виплати ОСОБА_1 коштів від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ у сумі 32 134, 38 грн. через систему грошових переказів "Аваль-Експрес".

Обставини отримання ОСОБА_1 перерахованого страхового відшкодування підтверджуються і листами Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" № 81-14-3-00/3085 від 23.12.2014 року (а.с. 143, т. 1) та № 81-15-5-02/746-БТ від 16.02.2015 року (а.с. 165, т. 1).

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК України та статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

Отже, місцевий господарський суд мав процесуальну можливість витребувати необхідні докази для повного, всебічного та об'єктивного з'ясування всіх обставини справи та прийняття правильного рішення у справі, однак вказані дії судом першої інстанції не були вчинені.

Враховуючи положення ст. 49 ГПК України судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 року у справі № 904/7601/14 задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 року у справі № 904/7601/14 скасувати.

Прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД" (49005, місто Дніпропетровськ, вулиця Сімферопольська, будинок 21, кімната 307, ідентифікаційний код 21870998) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" (04070, м. Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування у сумі 31 134 (тридцять одна тисяча сто тридцять чотири) грн. 38 коп. та судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1 798 (одна тисяча сімсот дев'яносто вісім) грн. 68 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД" (49005, місто Дніпропетровськ, вулиця Сімферопольська, будинок 21, кімната 307, ідентифікаційний код 21870998) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" (04070, м. Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя А.Є. Чередко