Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

« 17» березня 2015 року справа № 927/181/15

Ніжинський міжрайонний прокурор,

вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

в інтересах держави в особі:

Позивача 1: Ніжинська міська рада,

пл. Івана франка 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

Позивача 2: Виконавчий комітет Ніжинської міської ради,

пл. Івана Франка, 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

Позивача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі",

вул. Глібова 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 16600

Предмет спору: про стягнення 8924,71 грн.

Суддя Н.О.Скорик

Представники сторін:

Від позивача 1: не з'явився

Від позивача 2: не з'явився

Від позивача 3: Кіфік О.М. - представник, дов. № 01-07/2469 від 15.12.2014

Від відповідача: не з'явився

За участю начальник відділу прокуратури Чернігівської області Єреп В.В., посв. № 010927 від 23.12.2012 р.

СУТЬ СПОРУ:

Ніжинським міжрайонним прокурором в інтересах держави в особі позивачів: Ніжинської міської ради, виконавчого комітету Ніжинської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі" подано позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 4197,95 грн. за договором № 235 від 19.02.14 р. на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуг постачання гарячої води, 4197,95 грн. пені, 62,25 грн. процентів річних, 466,56 грн. інфляційних нарахувань.

Прокурор в наданих поясненнях зазначає, що стягнення заборгованості на користь позивача 1 - Ніжинської міської ради та позивача2 - виконавчого комітету Ніжинської міської ради не здійснюється, заборгованість стягується тільки на користь позивача 3 - ТОВ "НіжинТеплоМережі"; вимоги в інтересах Ніжинської міської ради та Виконавчого комітету Ніжинської міської ради полягають в тому, що виконавчий комітет Ніжинської міської ради є орендодавцем майна Ніжинської міської ради, переданого ТОВ "НіжинТеплоМережі" з метою ефективного забезпечення тепловою енергією жителів міста Ніжина.

Представник позивача подав письмові пояснення в яких, зокрема, вказує, що фактичний період надання послуг складає з 01.01.2014 по 30.04.2014, з моменту фактичного користування орендованим приміщенням на підставі договору оренди від 31.12.2013 № 31, укладеного між КП «Оренда комунального майна» та відповідачем.

Відповідач відзиву на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 13.02.2015 та про відкладення розгляду справи від 26.02.2015, направлені за юридичною адресою відповідача: АДРЕСА_1, 16600, яка зазначена у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців, повернулися на адресу суду не врученими, з відміткою відділення зв'язку „за закінченням терміну зберігання".

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності сторін за адресою, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців, вважається, що ухвала вручена належним чином.

В п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

У випадку не з'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. ( п.3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що згідно до ст.. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка представника відповідача у судове засідання , неподання відповідачем відзиву на позов не є перешкодами для розгляду справи за наявними доказами у порядку ст.. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та прокурора, суд

В С Т А Н О В И В :

У відповідності до положень ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

31.12.2013 між Виконкомом Ніжинської міської (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди майна міської комунальної власності №31, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення (будівлю, споруду) в будівлі , що перебуває в оперативному управлінні (господарському віданні) Комунального підприємства «Оренда комунального майна» і знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, №19,18,17 у складі: приміщення знаходяться в будівлі загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 36,6 кв. м., що не має окремого входу.

19 лютого 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" (теплопостачальна організація) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (споживач) укладено договір на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води № 235 (далі -договір).

Згідно п. 1.1. договору теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання виробляти, транспортувати та постачати споживачеві теплову енергію на опалення забезпечувати гарячою водою, а споживач зобов'язується сплачувати теплопостачальній організації за надані комунальні за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 договору тарифи на комунальні послуги змінюються за поданням теплопостачальної організації до органів державної влади (місцевого самоврядування) за умови їх затвердження (погодження) в установленому діючим законодавством України порядку. Нові тарифи є обов'язковими до застосування та набувають чинності для сторін без укладення додаткових угод. Ціна цього договору включає вартість виробництва, транспортування та постачання за цим договором теплової енергії. Вартість виробництва, транспортування та постачання за цим договором теплової енергії визначається на підставі встановлених тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії та кількості спожитої теплової енергії, визначеної згідно з умовами даного договору.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради №37 від 27 січня 2011 року "Про тарифи на послуги теплопостачання" та Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №411 від 31.12.2013 року "Про встановлення тарифів на теплову енергію для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення) ТОВ "НіжинТеплоМережі" встановлено тарифи на теплову енергію - 791,92грн. за 1Гкал (без ПДВ), Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №182 від 31.03.2014 року "Про внесення змін до деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг" з 01.04.2014 змінено тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів (крім населення) - 952,88грн. га 1 Гкал (без ПДВ).

Теплова енергія виробляється, транспортується та постачається споживачу для об'єктів, перерахованих у додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору (п. 2.1 договору).

Додатком №1 до договору визначено приміщення, що опалюються, по АДРЕСА_2, площею 36,3 кв. м; навантаження на опалення 0,0046 Гкал/год.

Згідно п. 3.2.20 договору споживач зобов'язується щомісячно в терміни передбачені цим договором здійснювати розрахунки за теплову енергію у відповідності до всіх платежів/ставок та порядку оплати,передбачених затвердженим в установленому порядку тарифом та згідно з умовами цього договору.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов?язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.6.1 договору розрахунки за надану теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання споживач здійснює щомісячно у грошовій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації у відповідності до всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженим в установленому порядку тарифом та згідно з умовами цього договору. За письмовою згодою сторін можливі інші форми розрахунків, які не заборонені чинним законодавством.

Відповідно до п.п. 6.3, 6.4 договору розрахунки споживача з теплопостачальною організацією за надану теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання здійснюється щомісячно згідно з показаннями засобів (приладів) обліку або, у випадках передбачених цим договором, розрахунковим методом, що передбачений цим договором, у відповідності та з урахуванням всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженим тарифом та згідно з умовами цього договору. Розрахунковим періодом є період часу, що розпочинається 21 числа попереднього місяця і триває до 20 числа звітного місяця.

Розрахунки за надану теплову енергію для опалення та гарячу воду споживач здійснює згідно умов цього договору щомісячно до 1-го числа місяця наступного за розрахунковим, незалежно від того на який день тижня припадає 1-ше число місяця. Якщо 1-ше число місяця припадає на вихідний день, то розрахунок за надані послуги здійснюється в останній робочий день звітного місяця.

Пунктом 12.10. договору сторони домовилися про те, що умови цього договору розповсюджуються на правовідносини сторін, що склалися до моменту його укладання, а саме з дати початку опалювального періоду 2013-2014 р.р., рішення про початок якого приймається виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування або органами виконавчої державної влади.

Як встановлено матеріалами справи, позивач на виконання умов вищезазначеного договору за період з січня 2014 року по квітень 2014 року надавав відповідачу послуги на загальну суму 4647,95 грн. що підтверджується рахунками № 235 від 31.03.2014 на суму 2987,08 грн., № 235 від 31.03.2014 на суму 1094,27 грн., № 235 від 30.04.2014 на суму 566,60 грн., копії яких та докази їх направлення та вручення відповідачу додано до матеріалів справи (а.с. 35-37, 39-41).

Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати послуг, наданих у вказаний період, виконав частково в сумі 450,00 грн., що підтверджується розрахунковими документами (а.с. 38).

На день розгляду справи в суді заборгованість відповідача за період з січня 2014 року по квітень 2014 року, включно, склала 4197,95 грн., доказів сплати якої відповідач не надав.

Таким чином, вимоги позивача по стягненню 4197,95 грн. боргу є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

За визначенням статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 3 ст. 1 Закону України „Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження своєї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100% загальної суми боргу.

Пунктом 7.3.3 договору передбачено, що споживач несе відповідальність за порушення порядку розрахунків за теплову енергію, передбаченого п. 6.4. цього договору - сплачує на користь теплопостачальної організації пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також борг з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення і 3% річних від простроченої суми.

Позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення пеню в сумі 4197,95 грн., що не перевищує суми заборгованості, за прострочення платежів в період з 03.03.2014 по 02.09.2014 з врахуванням вимог ч.6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні представником позивача та прокурором подані спільні письмові пояснення в яких зазначено, що враховуючи, що розмір пені перевищує суму заборгованості, пеня на заборгованість, що виникла з 01.01.2014 по 20.01.2014 не нараховувалась та не є предметом позовних вимог.

Відповідно до ст. 3 та ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Статтею 233 Господарського кодексу України, передбачено, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому береться до уваги ступінь виконання зобов'язання, майновий стан боржника та інші інтереси, які заслуговують на увагу.

Судом враховано те, що нараховані штрафні санкції надмірно великі в порівнянні з сумою заборгованості, а також те, що позивач скористався правом пред'явлення позовних вимог про стягнення інфляційних та 3% річних за користування коштами, що має компенсувати втрати позивача в зв'язку з прострочкою оплати. Таким чином, керуючись ст. 233 Господарського кодексу України, ст. 551 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про доцільність зменшення розміру пені на 20%. Належна до стягнення пеня становить 3358,36 грн. за період прострочення виконання грошового зобов'язання з 03.03.2014р. по 02.09.2014р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення 466,56 грн. інфляційних за період прострочення виконання грошового зобов'язання з березня 2014 по серпень 2014, включно, та 62,25 грн. 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов'язання з 03.03.2014 по 02.09.2014 р.

Докази сплати суми інфляційних та трьох відсотків річних відповідач не надав.

Вимоги позивача по стягненню 62,25 грн. 3% річних та 466,56 грн. інфляційних є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 550, 611, 625, Цивільного кодексу України; ст.ст. 193, 218, 233, 275 Господарського кодексу України; ст. 1 Закону України „Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій"; ст.ст. 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_1, код НОМЕР_1, 16600, АДРЕСА_1, на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НІЖИНТЕПЛОМЕРЕЖІ", код 32750668, 16600, вул. Глібова, 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 4197,95 грн. боргу, 3358,36 грн. пені, 62,25 грн. 3% річних, 466,56 грн. інфляційних втрат.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. Стягнути з ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_1, код НОМЕР_1, 16600, АДРЕСА_1, в доход державного бюджету (р. 3002, отримувач УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030001, банк отримувача ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, код 38054398, призначення платежу : ?судовий збір, код 03500068, пункт 2?) 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 20.03.2015.

Суддя Н.О. Скорик

.