номер провадження справи 30/3/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015 Справа № 911/5480/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Рихальський завод сухого молока» (11246, с. Рихальське Ємільчинського району Житомирської області, вул. Леніна, 38)

до відповідача: Приватного підприємства «Смачний-Світ» (адреса за договором: 07400, м.Бровари Київської області, вул. Шевченка, 10-А, прим. 59-65; юридична адреса: 83001, м.Донецьк, вул. Артема, 87, офіс 115 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Молочна країна» (04060, м. Київ, вул. Ольжича, буд. 29)

про стягнення 21258,37 грн.,

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: не з'явився (в судовому засіданні 29.01.2015 р. був присутній Юнкін Ю.П., довіреність №26/01-15 від 16.01.2015р.);

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рихальський завод сухого молока» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного підприємства «Смачний-Світ» 21258,37 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.12.2014 р. у справі №911/5480/14 матеріали справи передано для розгляду за територіальною підсудністю до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р., 05.01.2015 р. справу № 911/5480/14 призначено до розгляду судді Кагітіній Л.П.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.01.2015 р. порушено провадження у справі № 911/5480/14 присвоєно справі номер провадження № 30/3/15, розгляд якої призначено на 27.11.2014 р. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті.

За доводами позивача, внаслідок укладеного з ТОВ «Торговий Дім «Молочна країна» договору купівлі-продажу права вимоги від 29.07.2014 р. він, як новий кредитор, отримав право вимагати від відповідача сплати 14262,50 грн. заборгованості за договором № 202 від 11.09.2013 р. Як вказує позивач, всупереч умовам договору та чинного законодавства, зобов'язання по оплаті отриманого від ТОВ «Торговий Дім «Молочна країна» товару відповідачем в повному обсязі не виконані, що призвело до утворення у останнього заборгованості в сумі 14262,50 грн. Посилаючись на приписи ст.ст. 610-612, 614, 622-625 ЦК України, ст.ст. 230-232, 343 ГК України просить стягнути з відповідача суму основного боргу, а також передбачені договором та законом штрафні санкції.

В судому засіданні 29.01.2015 р. за клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача у судовому засіданні 29.01.2015 р. в повному обсязі підтримав вимоги позовної заяви та надав усні пояснення по суті спору. Крім того, позивачем надано витребуванні судом документи та заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої в прохальній частині позову відповідачем замість помилково зазначеного Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Бленд" зазначено вірно Приватне підприємство "Смачний-Світ".

Ухвалою суду від 29.01.2015 р. розгляд справи відкладено до 02.03.2015 р. у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представника відповідача. Також, цією ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Молочна країна". В судове засідання 02.03.2015 представники сторін не з'явилися.

Від позивача надійшло клопотання від 16.02.2015 р. (вих. № 07/16/02-15), в якому позивач просить приєднати до матеріалів справи додаткові докази, справу розглядати без участі його представника у судовому засіданні. Відповідач вимоги ухвали суду від 05.01.2015 р. не виконав, письмового відзиву на позов не надав, представника у судове засідання не направив. По дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до підпункту 3.9.1 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 26.01.2015 р., місцезнаходженням ПП «Смачний-Світ» є: м. Донецьк, вул. Артема, 87, офіс 115. Адреса відповідача, зазначена ним самим у договорі - 07400, м. Бровари Київська обл., вул. Шевченка, 10-А, приміщення 59-63.

Направлена на ім'я відповідача на вказану у договорі адресу кореспонденція повернулась до господарського суду з приміткою відділення поштового зв'язку - «за закінченням терміну зберігання».

05.01.2015 р., 30.01.2015 р. господарським судом Запорізької області складено акт про те, що у суду відсутня можливість відправлення ухвал від 05.01.2015 р. та від 29.01.2015 р. по справі № 911/5480/14, які адресовані Приватному підприємству «Смачний-Світ», юридична адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 87, офіс 115, оскільки згідно з листом заступника директора Запорізької дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 20.01.2015 р. №04-16-83 призупинено приймання та пересилання поштових відправлень на адресу Донецької та Луганської областей.

Крім того, судом прийнято до уваги положення: інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням анти терористичної операції" (інформаційний лист ВГСУ від 12.09.14 № 01-06/1290/14); інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.14 № 01-06/2051/14 "Про внесення змін і доповнень до інформаційного листа ВГСУ від 12.09.14 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням анти терористичної операції" згідно з якими: учасник судового процесу (п. 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.14 №01-06/2051/14), який знаходиться на території проведення АТО, вважається належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому (…) згідно із ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

Інформація про час та місце розгляду справи № 911/5480/14 була розміщена судом на офіційному веб-порталі "Судова влада України" 14.01.2015 р. та 30.01.2015 р. в розділі "Новини та події суду", що підтверджується роздрукованим (долучено судом до матеріалів справи) витягом із вказаного офіційного веб-порталу під заголовком: «До уваги ПП «Смачний-Світ» по справі № 911/5480/14».

Зазначений у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, телефон - для здійснення зв'язку з юридичною особою, відключений, про що судом складено відповідний акт.

Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи передбачені чинним ГПК України, а також інформаційним листом Вищого господарського суду України від 01.12.14 № 01-06/2052/14 "Про внесення змін і доповнень до інформаційного листа ВГСУ від 12.09.14 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку із проведенням АТО" щодо повідомлення учасників судового процесу, які знаходяться на території проведення АТО. І вказане, відповідно до змісту наведеного вище інформаційного листа від 01.12.14 № 01-06/2052/14, виключає підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на п. 2 ч. 3 ст. 104 (п. 2 ч. 2 ст. 10110) ГПК України в частині того, що справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

Від третьої особи до початку судового засідання надішли витребувані судом документи та пояснення, в яких ТОВ «Торговий Дім «Молочна країна» просить позов задовольнити, справу розглядати без участі представника у судовому засіданні.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

Враховуючи обмеженість розгляду справи визначеними законом процесуальними строками та достатність матеріалів справи для розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.

В судовому засіданні 02.03.2015 р. справу розглянуто за наявними матеріалами по суті спірних правовідносин та прийнято судове рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

11.09.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Молочна Країна» (продавцем, третьою особою у справі) та Приватним підприємством «Смачний-Світ» (покупцем, відповідачем у справі) було укладено договір № 202 (надалі - Договір), відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупцеві, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар в кількості і асортименті, які обумовлені в даному Договорі та замовленнях покупця (п. 1.1 Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору ціна товару та його кількість вказуються в рахунку на оплату (який формується постачальником після опрацювання заявки покупця), а також зазначається в накладній по якій здійснюється відпуск кожної конкретною партії товару.

Пунктом 2.5 Договору визначено умови оплати за товар: розрахунки здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Строк оплати: 21 календарний день з моменту поставки (відвантаження товару) (п. 2.6 Договору).

Відповідно до п. 3.4 Договору датою поставки вважається дата передачі товару, що вказується в видатковій накладній та/або товарно-транспортній накладній, яка підписується представниками сторін під час фактичної передачі товару.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату партій товару за даним договором покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в момент відповідного прострочення, від суми заборгованості, за кожний день прострочки оплати.

Як встановлено судом, ТОВ «Торговий Дім «Молочна країна» на виконання умов договору № 202 було поставлено Приватному підприємству «Смачний-Світ» на загальну суму 16737,50 грн. Товар за накладними РН-0002265 від 18.09.2013р., довіреність №72 від 18.09.2013р., РН-0002540 від 11.10.2013р., РН-0003147 від 29.11.2013р., довіреність №95 від 02.12.2013р., РН-0003354 від 13.12.2013р., довіреність №96 від 13.12.2013р. був прийнятий відповідачем, про що свідчать підписи повноважного представника на видаткових накладних, проте сплати за отриманий за договором товар здійснено не було.

Як вказує позивач, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № 202, у останнього утворилася заборгованість в сумі 14262,50 грн.

29.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Молочна країна» (Первісним кредитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рихальський завод сухого молока» (Новим кредитором, позивачем у справі) було укладено Договір купівлі продажу права вимоги (надалі - Договір відступлення права вимоги).

Згідно з п. 1.1 цього Договору Первісний кредитор відступив, а Новий кредитор набув права вимоги, належне Первісному кредитору до Приватного підприємства «Смачний-Світ» () (надалі - Боржник) за укладеним між Первісним кредитором і Боржником договором дистрибуції № 202 від 11.03.2013 р. (основний Договір) та видатковим накладними: РН-0002198 від 12.09.2013 р., РН-0002265 від 18.09.2013 р., довіреність № 72 від 18.09.2013 р., РН-0002540 від 11.10.2013 р., РН-0003147 від 29.11.2013 р., довіреність № 95 від 02.12.2013 р., РН-0003354 від 13.12.2013 р., довіреність № 96 від 13.12.2013 р.

Відповідно до п. 1.2 Договору відступлення права вимоги до Нового кредитора переходять всі права Первісного кредитора за основним Договором та видатковим накладними в обсязі і на умовах, що існували на момент укладення даного Договору, зокрема, але не виключно право вимагати від Боржника сплатити 14262,50 грн. вартості неоплаченого на момент підписання даного договору товару, що поставлений за основним договором та вказаними в п.1.1 цього договору видатковими накладними, а також річних, інфляційних втрат, неустойки (пеня, штраф), збитків заподіяних неналежним виконанням основного договору.

Пунктом 2.1 Договору відступлення права вимоги визначено, що право вимоги за цим договором відступається за 14262,50 грн.

30.07.2014 р. на адресу Боржника направлено повідомлення про зміну кредитора разом з договором купівлі-продажу права вимоги та актом звірки, що підтверджується копією фіскального чеку № 3025 від 30.07.2014 р. та копією опису вкладення у цінний лист від 30.07.2014 р. (арк. справи 28).

За змістом позовної заяви, суму заборгованості залишено відповідачем без оплати.

Позовні вимоги нового кредитора про стягнення з Приватного підприємства «Смачний-Світ» заборгованості в сумі 21258,37 грн., в т.ч.: 14262,50 грн. основного боргу, 2469,84 грн. пені, 1426,25 грн. штрафу, 2715,68 грн. інфляційних втрат та 384,10 грн. - 3% річних, є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали і фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), згідно з якою господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини між відповідачем та первісним кредитором ґрунтуються на договорі № 202, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обов'язки: обов'язком позивача стало передання товару відповідачу, а обов'язком відповідача - прийняття товару і оплата його вартості на умовах, визначених Договором.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з долученої до справи копій видаткових накладних, Первісний кредитор на виконання своїх договірних зобов'язань поставив відповідачу товар на загальну суму 14262,50 грн. Отримання відповідачем товару на вказану суму підтверджується підписами покупця на цих накладних, а також засвідчення їх печаткою підприємства (арк. справи 17-24).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з приписами ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Умови здійснення розрахунків між Сторонами, узгоджено в розділі 2 Договору.

Так, за змістом п. 2.6 Договору, строки оплати - 21 календарний день з моменту поставки (відвантаження товару).

В даному випадку граничними строками повного та остаточного розрахунку за Товар є: за видатковою накладною РН-0002265 від 18.09.2013 р. - 09.10.2013 р. (сума боргу 125,00грн.), за видатковою накладною РН-0002540 від 11.10.2013 р. - 01.11.2013 р. (сума боргу 975,00 грн.), за видатковою накладною РН-0003147 від 29.11.2013 р. - 20.12.2013 р. (сума боргу 3675,00 грн.), за видатковою накладною РН-0003354 від 13.12.2013 р. - 03.01.2014 р. (сума боргу 9487,50 грн.).

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого Товару, всупереч умов Договору та вимог закону не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за Договором в сумі 14262,50 грн.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов'язання, та факт несплати відповідачем у визначений зобов'язанням термін вартості отриманого товару суд вважає доведеним. Доказів погашення суми боргу відповідачем суду не надано.

Як вже зазначалося вище, згідно з укладеним між ТОВ «Торговий Дім «Молочна країна» (Первісним кредитором) та ТОВ «Рихальський завод сухого молока» (Новим кредитором) Договором купівлі-продажу права вимоги від 29.07.2014 р. Первісним кредитором передано Новому кредитору право вимоги боргу до відповідача за Договором №202 в сумі 14262,50 грн.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов'язується або не зобов'язується їх оплатити. В разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому, зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень ст. 512 ЦК України, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора.

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто неможливо передати право, яке ще не належить кредиторові. Порядок та форма заміни кредитора у зобов'язанні не залежать від згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 ЦК України).

Договір № 202 від 11.09.2013 р., укладений між ТОВ «Торговий Дім «Молочна країна» та ПП «Смачний-Світ», будь-яких обмежень щодо передання прав та обов'язків за цим договором не містить.

Таким чином, новий кредитор - ТОВ «Рихальський завод сухого молока», у відповідності до ст. 512 ЦК України, в повному обсязі набув цивільних прав та обов'язків, як кредитор по відношенню до відповідача - Приватного підприємства «Смачний-Світ».

Заборгованість відповідача перед первісним кредитором у розмірі 14262,50 грн. доведена матеріалами справи. Доказів погашення суми боргу за отриманий товар відповідачем суду не надано.

Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України, згідно якої зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, суд вважає правомірними позовні вимоги ТОВ «Рихальський завод сухого молока» про стягнення з відповідача 14262,50 грн. основного боргу за отриманий за договором товар і задовольняє їх в повному обсязі.

Крім того, в зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті заборгованості, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 2469,84 грн. пені, 1426,25 грн. штрафу, 2715,68 грн. інфляційних втрат та 384,10 грн. - 3% річних.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» (далі - Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

При цьому, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як вже зазначалося вище, пунктом 5.1 основного Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату партій товару за даним договором покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в момент відповідного прострочення, від суми заборгованості, за кожний день прострочки оплати.

Також, згідно з п. 7.5 цього Договору в разі затримки оплати отриманого товару на строк більше, ніж тридцять днів відносно вказаного в п. 3.4, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі десяти відсотків від суми не сплаченого боргу.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Як вже наводилося вище, за договором купівлі-продажу права вимоги, крім передачі права вимоги стягнення основного боргу, до Нового кредитора переходять права вимоги стягнення річних, інфляційних втрат, неустойки (пня, штраф), збитків заподіяних неналежним виконанням основного договору (п. 1.2 Договору)

З огляду на викладене, враховуючи встановлений факт прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з нього суми пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних заявлені позивачем обґрунтовано.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, штрафу, річних та інфляційних втрат, суд дійшов до висновку, що в межах заявлених вимог вони є вірними, складеними відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: в сумі 14262,50 грн. основного боргу, 2469,84 грн. пені, 1426,25 грн. штрафу, 2715,68 грн. інфляційних втрат та 384,10 грн. - 3% річних.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рихальський завод сухого молока» (с. Рихальське Ємільчинського району Житомирської області) до Приватного підприємства «Смачний-Світ» (м. Донецьк ) задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Смачний-Світ» (адреса за договором: 07400, м.Бровари Київської області, вул. Шевченка, 10-А, прим. 59-65; юридична адреса: 83001, м.Донецьк, вул. Артема, 87, офіс 115; , розрахункові рахунки в установах банку не відомі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рихальський завод сухого молока» (11246, с. Рихальське Ємільчинського району Житомирської області, вул. Леніна, 38; , р/р 8101 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005) 14262 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят дві) грн. 50 коп. основного боргу, 2469 (дві тисячі чотириста шістдесят дев'ять) грн. 84 коп. пені, 1426 (одна тисяча чотириста двадцять шість) грн. 25 коп. штрафу, 2715 (дві тисячі сімсот п'ятнадцять) грн. 68 коп. інфляційних втрат, 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 10 коп. - 3% річних та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлене у повному обсязі та підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 10.03.2015 р.