ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Справа № 925/104/15

Господарський суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Литвин М.О.,

за участю представників сторін:

від позивача - Микитюк Р.Б., Трохименко Н.О .за довіреністю;

від відповідача - Сіроштан О.М. за довіреністю;

від третьої особи - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Звенигородське племпідприємство", с. Озірна, Звенигородський район, Черкаська область

до Головного управління Держземагенства у Черкаській області, м. Черкаси

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Строкань А.П., с.Сегединці, Городищенський район, Черкаська область,

про поновлення договору, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Звенигородське племпідприємство" звернулось до господарського суду з позовом до розпорядника земель - Головного управління Держземагенства у Черкаській області, в якому просить суд:

- визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі і вважати продовженим на той самий строк і на тих самих умовах укладений 18.05.2009 року договір оренди землі, зареєстрований у Звенигородському районному відділі Черкаської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 18 травня 2009 року за №14, кадастровий номер земельної ділянки - :02:001:0030 з 19 травня 2014 року.

Позивач до початку розгляду спору по суті уточнив обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, подавши новий текст позовної заяви (а.с. 37-40).

Позовні вимоги вмотивовані тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року та прийнято нову постанову, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Держземагенства у Черкаській області щодо відмови у поновленні договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором від 18 травня 2009 року та закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання додаткової угоди укладеною, у зв'язку з тим, що така вимога не має публічно-правового характеру, а відтак підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

18.05.2009 між Звенигородською районною державною адміністрацією (орендодавець), правонаступником якої щодо розпорядження землею державної власності сільськогосподарського призначення став відповідач, та ВАТ «Звенигородське племпідприємство», правонаступником якого став позивач (орендар), на підставі розпорядження райдержадміністрації від 16.04.2009р. №95/2009-рп укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого, орендодавець надав позивачу в платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 41,2554 га, яка знаходиться в адміністративних межах Озірнянської сільської ради за межами с.Озірна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на п'ять років. Договір зареєстрований у Звенигородському районному відділі Черкаської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 18 травня 2009 року за №14, кадастровий номер земельної ділянки -:02:001:0030.

На підставі ст.33 Закону України «Про оренду землі» до закінчення строку дії договору оренди землі, у встановленому законом порядку, завчасно позивач звернувся до відповідача з клопотанням про поновлення договору оренди землі, до якого додав всі необхідні документи та на вимогу відповідача, 08 травня 2014 року направив проект додаткової угоди про укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

В порушення ст.33 Закону України «Про оренду землі», а також норм ст.ст.180,181 ГК України у встановленому порядку та строк відповідач не розглянув проект додаткової угоди, отже згідно зі ст. 181 ГК України пропозиції позивача вважаються прийнятими.

Позивач добросовісно користується зазначеною земельною ділянкою з грудня 2003 року, з відповідним продовженням договору оренди цієї ж земельної ділянки, продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачує орендну плату за землю.

За таких обставин, Позивач вважає, що його переважне право, як орендаря земельної ділянки, на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) не припинено у розумінні ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні заявлених вимог не визнав посилаючись на те, що 10 квітня 2014 р. позивач звернувся до Головного управління з клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 41,2554 га (вх. 2068/03-01-06).

Листом від 14.04.2014 Головне управління повідомило позивача про неможливість поновлення договору оренди у зв'язку з відсутністю проекту додаткової угоди, яка має бути додана до листа-повідомлення.

У червні 2014 р. позивач надав до Головного управління проект додаткової угоди, в якому просив поновити вказаний договір на 20 років, а не на 5 років як було визначено попереднім договором. Крім того, як зауважив відповідач, проект додаткової угоди був отриманий Головним управлінням 19.06.2014 (вх. №1503) вже після спливу терміну дії договору, який закінчився 18.05.2014.

Відповідач зазначив, що 17.07.2014 у визначений законодавством термін, Головне управління листом (вих. № 319/0/300-14-СГ) повідомило позивача про неможливість поновлення договору оренди. Проте, 21.08.2014 позивач, надав до Головного управління пакет документів до заяви про реєстрацію додаткової угоди, яка була здана 06.09.2014. Отже, договір від 18.05.2009 є не поновленим та вважається припиненим.

Враховуючи вимоги статті 33 та 34 Закону, пункт 21 договору оренди землі від 18.05.2009, Головне управління 03.09.2014 направило на адресу позивача лист-повідомлення (вих. 708/0/300-14-СГ) про повернення земельної ділянки орендодавцю.

Відповідач вважає, що позовні вимоги позивача щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 18.05.2009 не підлягають задоволенню, в зв'язку з відсутністю відповідного рішення органу виконавчої влади з цього питання.

Крім того, 23.07.2014 до Головного управління звернувся з клопотанням та визначеним Кодексом переліком документів громадянин Строкань А.П. (далі - третя особа) про надання в оренду вищевказаної земельної ділянки в оренду.

Наказом Головного управління від 03.09.2014 № 23-3080/14-14-СГ третій особі надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення в оренду вищезазначеної земельної ділянки.

Наказом Головного управління від 29.10.2014 № 23-5047/14-14-СГ затверджено документацію із землеустрою та надано третій особі в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної власності площею 41,2554 га в оренду на 10 років для ведення фермерського господарства та укладено договір оренди.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився.

26.02.2015 і 11.03.2015 Строкань А.П. подав до суду письмові пояснення, які є доказом того, що Строкань А.П. був повідомлений про час і місце розгляду справи.

В своїх письмових пояснення Строкань А.П. зазначив, що в даний час земельна ділянка площею 41,2553 га, про яку йдеться у спірному договорі, перебуває в його законному володінні та користуванні на підставі рішення Відповідача та договору оренди землі від 29 жовтня 2014 року, укладеного відповідачем з ним. Тому він є добросовісним набувачем права землекористування, фактично користуюсь ділянкою та сплачує за неї орендну плату.

Вважає, що положення договору оренди землі від 18.05.2009 та додаткової угоди до нього, на визнанні якої укладеною наполягає Позивач, на час звернення Позивача з цією додатковою угодою до Відповідача, не відповідали вимогам законодавства про оренду землі, яке змінилося, і тому і з цього боку у Відповідача не було підстав для укладення цієї угоди. Вважає, що рішення окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року не може вирішальним чином впливати на рішення господарського суду у справі, що розглядається. Адже у адміністративному суді досліджувався тільки формальний порядок (алгоритм) поновлення договору землі, і не надавалося і не могло надаватися правової оцінки змісту вказаної додаткової угоди на предмет її відповідності законодавству про оренду землі. Дана додаткова угода надійшла до Відповідача не підписаною та без печатки Позивача, тобто у Відповідача не було законних підстав для її розгляду, в юридичному сенсі вона не була діловою пропозицією і не повинна була розглядатися, тому в даний час немає підстав для визнання її укладеною.

Право оренди земельної ділянки площею 41,2553 га за ним зареєстроване у встановленому порядку.

Земельна ділянка площею 41,2553 га, про яку йдеться у спірному договорі, використовується Фермерським господарством «Строкань А.П.», яке створено ним для обробітку землі.

ФГ «Строкань А.П.» платіжними дорученнями № 13 від 20.02.2015 та № 24 від 10.03.2015 сплачена орендна плата за користування вказаною ділянкою за січень, лютий, березень 2015 р. в загальній сумі 15 397 грн. 74 коп., що підтверджується платіжними дорученнями.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку визначеному ст.75 ГПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, приходить до наступного.

Із Статуту позивач вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Звенигородське племпідприємство" створено шляхом реорганізанції відкритого акціонерного товариства «Звенигородське племпідприємство» і є його правонаступником (а.с. 17).

ТОВ "Звенигородське племпідприємство" є суб'єктом племінної справи у тваринництві у розумінні Закону України «Про племінну справу у тваринництві». Для забезпечення виконання завдань племінної справи позивач має потребу у використанні земель сільськогосподарського призначення.

18 травня 2009 року між ВАТ "Звенигородське племпідприємство" (орендарем) та Звенигородською районною адміністрацією (орендодавцем) укладено договір оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення (далі за текстом - договір), відповідно до умов якого орендодавець передав, а позивач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 41,2554 га ріллі на території Озірнянської сільської ради за межами с.Озірна.

Згідно пункту 8 договору, його укладено на 5 років. Після закінчення строку дії договору позивач має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі позивач повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово про намір продовжити його дію.

Зазначений договір зареєстрований у Звенигородському районному відділі Черкаської регіональної філії ДЗК, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 18.05.2009 за № 14 (а.с.43-45).

Факт передачі орендодавцем земельної ділянки позивачу підтверджується Актом приймання-передачі від 18.05.2009 (а.с.46).

У встановленому порядку до договору оренди вносилися зміни в частині назви орендаря та грошової оцінки землі і розміру орендної плати (4,5% від нормативної грошової оцінки землі) (а.с.47).

Суд приходить до висновку, що строк дії договору закінчувався 18 травня 2014 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VI, який набрав чинності з 01.01.2013, внесено зміни до статті 122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) в частині повноважень щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Зокрема, ч.4 ст.122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким центральним органом відповідно до Указу Президента України від 08.04.2011 № 445 є Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагенство України).

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалі від 23.01.2015 не виконав і копію положення про управління до суду не подав (а.с.3).

З відомостей, розміщених на офіційному сайті Держземагенства України (dazru.gov.ua) вбачається, що Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2011 № 974 «Про утворення територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів» утворено як юридичну особу - територіальний орган - Головне управління Держземагенства у Черкаській області.

Із вищеназваного сайту вбачається, що наказом Мінагрополітики України від 10.05.2012 № 258 «Про затвердження положень про територіальні органи Держземагенства» затверджено Положення про Головне управління Дежземагенства в області.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.01.2013 року № 40 доповнено пункт 4 Положення новим підпунктом 4.32, згідно з яким Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області.

Відтак, суд приходить до висновку, що в силу Закону відповідач є територіальним органом уповноваженим передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення в користування для всіх потреб в межах Черкаської області.

За приписами ст.35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Із дослідженої в судовому засіданні постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 у справі № 823/2757/14, яка набрала законної сили вбачається, що листом № 41 від 17 березня 2014 позивач звернувся до Головного управління із проханням поновити договір оренди землі строком на 20 років.

14 квітня 2014 р. відповідачем складено лист за № 264 яким повідомлено ТОВ «Звенигородське племпідприємство» про неможливість вирішити питання щодо поновлення укладеного договору у зв'язку з тим, що до нього не додано проекту додаткової угоди.

З огляду на зазначену відповідь, позивач 08.05.2014 направив на адресу Головного управління проект додаткової угоди, розрахунок розміру орендної плати та акт приймання-передачі земельної ділянки.

За даними листа Центру поштового зв'язку № 4 Черкаської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» назване поштове відправлення отримано уповноваженою особою відповідача 10.06.2014.

Суд приходить до висновку, що протягом 1 місяця, після закінчення договору, тобто 18.06.2014, відповідач не надав позивачу заперечень на продовження попередніх договірних відносин.

Із матеріалів справи вбачається, що проект додаткової угоди до договору оренди землі також направлявся позивачем разом із супровідним листом № 59 від 16.06.2014.

Доказів недосягнення домовленості між сторонами протягом місця, після 18.05.2014, щодо орендної плати та інших істотних умов договору відповідач суду не надав.

Відповідно до листа № 319/0/300-14-СГ від 17.07.2014 Головне управління не вбачало за можливе поновити договір оренди землі терміном на 20 років (а.с.25-26).

Позивач листом № 41 від 17.03.2014 звернувся до відповідача з пропозицією про намір скористатися переважним правом на укладання договору оренди землі шляхом продовження дії договору оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення терміном на 20 років на тих же умовах.

Вважаючи, що відповідач незаконно відмовив у поновленні договору оренди землі, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання неправомірними дій відповідача та про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду у адміністративній справі № 823/2757/14, яка згідно зі ст. 254 КАС України набрала законної сили з моменту її проголошення, визнано протиправними дії Головного управління Держземагентства у Черкаській області щодо відмови у поновленні договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором від 18 травня 2009 р. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання додаткової угоди укладеною (а.с.27).

Згідно статті 33 Закону України «Про оренду землі» ( у редакції на дату закінчення терміну дії договору), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

В судовому засіданні встановлено, що орендар (позивач) більше ніж за місяць до закінчення строку дії договору оренди надіслав орендодавцю лист з повідомленням наміру укладення договору оренди землі на новий строк, тобто з дотриманням вимог закону.

Проте відповідач діяв неправомірно, з порушенням встановленого законом порядку та порушенням переважного права позивача на поновлення договору оренди землі, що встановлено судом у названій вище адміністративній справі.

Позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні:

1) платіжними дорученнями про сплату орендної плати:

- № 298 від 15.08.14; № 348 від 12.06.2014; № 418 від 22.07.2014; № 453 від 05.08.2014; № 545 від 16.09.2014; № 651 від 22.10.14; № 672 від 06.11.2014; № 756 від 05.12.2014 (кожне на суму 14 554,02 грн.);

- № 54 від 05.02.2015 на 13833,6 грн.;

- № 98 від 25.02.2015 на 4344,37 грн.;

- № 99 від 25.02.2015 на 18177,97 грн.;

2) податковими деклараціями з фіксованого сільськогосподарського податку;

3) повідомленням Озірнянської сільської ради від 03.03.2015 № 02-27/27;

4) довідкою позивача від 04.03.2015 № 21.

За приписами ч.5 ст.116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що земельна ділянка у позивача у встановленому порядку взагалі не вилучалась.

Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт вилучення у позивача земельної ділянки після закінчення договору оренди (18.05.2014).

Суд приходить до висновку, що орендар повідомляв орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, а заперечення орендодавця проти поновлення договору, визнані судом неправомірними.

Суд враховує, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

У разі закінчення зазначеного в договорі строку оренди переважне право орендарів на поновлення договору оренди, передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі», поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Відповідно до частини дев'ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Позивач скористався своїм правом на оскарження в суді відмови в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, оскаржив відмову до адміністративного суду і з цього питання адміністративним судом у вищенаведеній адміністративній справі № 823/2757/14 прийняте рішення, яке набрало законної сили.

Суд приходить до висновку, що ГУ Держземагенства в Черкаській області, як державний орган, який реалізує державну політику у сфері земельних відносин, повинен був укласти з позивачем, який має переважне право, додаткову угоду на продовження договору

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивач отримав право на поновлення договору оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення, укладеного 18.05.2009, зареєстрованого у Звенигородському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 18.05.2009 за № 14 на тих самих умовах і на той самий строк і на умовах додаткової угоди в редакції запропонованій позивачем (а.с.12-15).

Суд вважає неправомірними доводи відповідача про те, що він не мав законних підстав для поновлення договору оренди від 18.05.2009, зважаючи на наступне.

Відповідно до положень статті 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Ця норма є прямою і не передбачає додаткових дій (укладення додаткових угод) для «набуття» органом влади повноважень щодо розпорядження землями державної власності.

Згідно з частиною четвертою статті 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов договору.

Додатково наказом Державного агентства земельних ресурсів України «Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб» від 28.02.2013 року № 72 визначено рекомендований механізм порядку реалізації Головним управлінням Держземагентства в областях повноважень з поновлення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та/або внесення змін до них.

По договорах оренди, термін дії яких закінчується протягом поточного року, рекомендується звернутися до органів місцевого самоврядування або місцевих державних адміністрацій, які здійснювали укладання договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, про надання інформації щодо виконання орендарем істотних умов договору.

Жодних дій щодо необхідності заміни сторони у зобов'язанні в договорах оренди землі, що укладені до 31.12.2012 року районними державними адміністраціями Наказом не передбачається, оскільки розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності ГУ Держземагентства передбачається в силу закону і жодних додаткових дій для набуття ГУ Держземагентства права на розпорядження даними землями законодавством не передбачено.

Перевіряючи доводи відповідача та третьої особи щодо передачі ІІІ особі земельної ділянки, яка є предметом спірного договору та користування нею третьою особою, суд з'ясував наступне.

03.09.2014, відповідач не зважаючи на наявність спору в адміністративному суді, не вилучивши у встановленому порядку земельну ділянку у позивача, видав наказ № 23-3080/14-14-СГ, яким безпідставно надав гр. Строканю А.П. дозвіл на розроблення документації із землеустрою.

Без вилучення, у позивача земельної ділянки та повернення із зберігання межових знаків, акт приймання-передачі об'єкта оренди від 11.02.2014 (в час дії первісного договору оренди) між відповідачем і третьою особою є незаконним.

Акт приймання - передачі межових знаків між відповідачем і третьою особою є незаконним.

29.10.2014 відповідач і громадянин Строкань Анатолій Петрович, незважаючи на незавершеність адміністративного спору в суді, уклали договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0030 площею 41,2554 га.

Земельна ділянка передана ІІІ особі в тому ж розмірі, що й була у позивача - 41,2554 га.

Орендна плата - у грошовій формі, в тому ж розмірі, що була у позивача - 4,5% від нормативної грошової оцінки землі.

Договір оренди з ІІІ особою укладено на 10 років, тоді як позивач вимагає укласти договір на тих же умовах строком на 5 років.

В силу вищевикладених обставин, набуття третьою особою права оренди землі площею 41,2554 га кадастровий номер :02:001:0030 здійснено з порушенням вищенаведених законодавчих норм, порушенням переважного права позивача на поновлення договору оренди землі, отже є незаконним.

Суд, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено факт належного виконання ТОВ "Звенигородське племпідприємство" умов договору оренди від 18.05.2009; дотримання ним строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк; не надіслання орендодавцем у встановлений законом строк відмови в поновленні договору на новий строк; продовження позивачем користування земельною ділянкою, і, в цей самий час, укладення орендодавцем договору оренди тієї ж земельної ділянки з іншим орендодавцем по суті на таких самих умовах, які запропонував позивач, суд приходить до висновку про наявність у ТОВ "Звенигородське племпідприємство" переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк та порушення цього права у зв'язку з укладенням орендодавцем договору оренди від 29.10.2014 з іншим орендарем - громадянином Строкань А.П.

Установивши факт укладання договору оренди від 29.10.2014 з порушенням вимог ст.116 ЗК України, ст.33 Закону України «Про оренду землі» і прав ТОВ "Звенигородське племпідприємство", суд на підставі ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України приходить до висновку про його недійсність.

Відтак, договір оренди землі кадастровий номер :02:001:0030, укладений 29.10.2014 між відповідачем та третьою особою є недійсним.

Згідно зі статтями 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивач отримав право на поновлення договору оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення, укладеного 18 травня 2009 року, зареєстрованого у Звенигородському районному відділі Черкаської регіональної філії ДЗК, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 18 травня 2009 року за № 14 на тих самих умовах і на той самий строк, тобто з 19 травня 2014 р. по 18 травня 2019 р. Отже додаткову угоду слід вважати укладеною з 19 травня 2014 р. з дня набрання судовим рішення законної сили. Позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення повністю.

Суд вважає, що з метою повного і своєчасного виконання судового рішення, в резолютивній частині рішення необхідно навести повний текст додаткової угоди.

Виходячи з фактичних обставин справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 1218 грн. за рахунок відповідача, у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі і вважати продовженим на той самий строк і на тих самих умовах укладений 18.05.2009р. договір оренди землі, зареєстрований у Звенигородському районному відділі Черкаської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 травня 2009 року за №14, кадастровий номер земельної ділянки - :02:001:0030 з 19 травня 2014 року з дня набрання рішенням господарського суду законної сили такого змісту:

«Орендодавець Головне управління Держземагентства у Черкаській області (далі - Управління) в особі керівника, що діє на підставі Положення про Управління, з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Звенигородське племпідприємство» Черкаська область Звенигородський район с.Озірна в особі директора Ніколенко Ніни Данилівни, що діє на підставі Статуту з другого, уклали цей договір про нижченаведене:

Предмет договору

1. Орендодавець надає на підставі наказу Управління, а орендар приймає в короткострокове платне користування земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, яка знаходяться в адміністративних межах Озірнянської сільської ради за межами с Озірна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Об'єкт оренди

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 41,2554 га, у тому числі 41,2554 га ріллі. Кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0030.

3. На Земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна немає, а також інші об'єкти інфраструктури - немає

4. Земельна ділянка передається в оренду разом з не має

(перелік, характеристика і стан будинків, будівель, споруд та інших об'єктів)

5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 927539,79грн. (дев'ятсот двадцять сім тисяч п'ятсот тридцять дев'ять гривень 79 коп.)

6. Земельна ділянка, яка передається в оренду, має такі недоліки, що можуть перешкоджати її ефективному використанню не має

7. Інші особливості об'єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини не має

Строк дії договору

8. Договір укладається на 5 років і діє до виявлення власника земельної ділянки або звернення за земельною ділянкою спадкоємця. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата

9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі - 4,5 % від нормативної

грошової оцінки земельної ділянки за рік використання.

10. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюються з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами.

11. Орендна плата вноситься у такі строки щомісячно, рівними частинами на поточний рахунок власника землі.

12. Розмір орендної плати переглядається один раз у рік у paзі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації,

визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено

документами;

- в разі виготовлення нормативно - грошової оцінки;

- в інших випадках, передбачених законом.

У разі виготовлення та затвердження грошової оцінки земельної ділянки розмір орендної плати буде переглянуто відповідно до закону України „Про оцінку землі"

13. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 2,0% несплаченоїсуми за кожний день прострочення.

Умови використання земельної ділянки

14. Земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

15. Цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення.

16. Умови збереження стану об'єкта оренди - використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду

17. Передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її

відведення.

18. Інші умови передачі земельної ділянки в оренду - немає.

19. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Умови повернення земельної ділянки

20. Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у

стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов'язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв'язується у судовому порядку.

21. Здійснені орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

22. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем землі, не підлягають відшкодуванню.

23. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання

орендодавцем зобов'язань, передбачених цим договором.

Збитками ввижаються:

фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

24. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених

даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки

25. На орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб.

26. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

Інші права та обов'язки сторін

27. Права орендодавця:

- вимагати використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

- вимагати дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості

грунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів;

- вимагати дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

- вимагати своєчасного внесення орендної плати.

28. Обов'язки орендодавця:

- передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

- при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав

третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

- не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; - відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов'язані з поліпшенням стану об'єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця;

- попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об'єкта оренди.

29. Права орендаря:

- самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

- за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі,

виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

- отримувати продукцію і доходи;

- здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.

30. Обов'язки орендаря:

- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі,

зареєстрованим в установленому законом порядку;

- виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі,

передбаченому законом або договором оренди землі;

- дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

- у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби.

Ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини

31. Ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини несе

орендодавець.

Страхування об'єкта оренди

32. Згідно з цим договором об'єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії цього договору.

33. Страхування об'єкта оренди здійснює не здійснюється

34. Сторони домовилися про те, що у разі невиконання свого обов'язку стороною, яка повинна

згідно з цим договором страхувати об'єкт оренди, друга сторона можу застрахувати його і вимагати

відшкодування витрат на страхування.

Передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки

34-1. Орендар не має права передавати право оренди земельної ділянки в заставу та вносити його до статутного (складеного, пайового) фонду (капіталу).

Зміна умов договору і припинення його дії

35. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Уразі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

36. Дія договору припиняється у разі:

¦ закінчення строку, на який його було укладено;

¦ придбання орендарем земельної ділянки у власність;

¦ викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

¦ ліквідації юридичної особи-орендаря.

У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або | неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов'язань.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

37. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

¦ взаємною згодою сторін;

¦ рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

38. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається якщо орендар затримує виплату орендної плати на строк більш як на три місяці згідно зі ст..782 Цивільного кодексу України.

39. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору

40. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

41. Сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Прикінцеві положення

42. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких

знаходиться в орендодавця - Головного управління Держземагентсва у Черкаській області, другий -в орендаря - ТОВ «Звенигородське племпідприємство», третій - в органі, який провів його державну реєстрацію.

Невід'ємними частинами договору є:

- план або схема земельної ділянки;

- акт визначення меж земельної ділянки в натурі (н місцевості);

- акт приймання-передачі об'єкта оренди;

РЕКВІЗИТИ СТОРІН

Орендодавець Орендар

Головне управління Дердземагенства у ТОВ «Звенигородське племпідпиємство»

Черкаській області

Підписи сторін

Орендодавець Орендар »

Стягнути 1218 грн. витрат по сплаті судового збору з Головного управління Держземагентства в Черкаській області (іден.код 38368935, вул. Смілянська,131, м.Черкаси,18000) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Звенигородське племпідприємство" (ідент.код 00709514, с.Озірна, Звенигородський район, Черкаська область, 20226).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку з дня складення повного тексту рішення.

СУДДЯ В.В.Єфіменко

Повний тест складено

та підписано 16.03.2015.