ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р.Справа № 922/865/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховою А.В.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Комінтернівського району м. Харків в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемент-Маркет", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 13 970,65 грн.
за участю представників сторін:

прокурор - Горгуль Н.В., посвідчення №016182 від 12.04.2013р.;

представник позивача - не з'явився;

представник відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Комінтернівського району м. Харкова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемент-Маркет", в якій просить суд:

- стягнути з відповідача на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області заборгованість за договором оренди №4752-н від 09.11.2010 в сумі 11 576,67 грн. орендної плати та боргу з пені і штрафу - 2 393,98 грн. та покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 14.02.2015 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 03.03.2015р. о 10:30.

Ухвалою господарського суду від 03.03.2015р. розгляд справи було відкладено на 17.03.2015р. у зв'язку з неявкою відповідача по справі.

У призначеному 17.03.2015р. судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник позивача у судове засідання 17.03.2015р. не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений у попередньому судовому засіданні.

У призначене 17.03.2015р. судове засідання відповідач не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, в судове засідання свого повноважного представника не направив. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про отримання.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 14.02.2015р., 03.03.2015р. сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів.

Враховуючи достатність часу, наданого відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, всебічно та повно вивчивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

09 листопада 2010 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемент-Маркет" (орендар) було укладено Договір оренди № 4752-Н (надалі - Договір оренди), відповідно до у мов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення - кім. №№ 11, 12 (склад № 4/2 згідно технічного паспорту) одноповерхової будівлі складу (Інв. № 010429, літ. М/1-1), загальною площею 239,4кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114, що знаходиться на балансі Харківського експлуатаційного управління Південної залізниці (Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 02.08.2010р. і становить 3133000 без ПДВ. Майно було передано в оренду з метою розміщення складу.

Факт передачі майна підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання-передачі орендованого майна від 09.11.2010р., підписаний між сторонами та скріплений печатками.

Відповідно до п. 3.1. Договору оренди, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786, зі змінами, та з урахуванням конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (серпень 2010 року - 3170,60 грн. (Додаток № 2). Орендна плата за перший місяць оренди - листопад 2010 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за вересень - листопад 2010 року.

Відповідно до п. 3.2, 3.3 договору, нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством; орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 3.6. Договору оренди, орендна плата перераховується Орендарем до державного бюджету та балансоутримувача щомісячно, до 12 числа місяця наступного за звітним, відповідно до вимог діючої методики, у співвідношенні:

- безпосередньо до Державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 70%;

- на рахунок, визначений балансоутримувачем - у розмірі 30%.

За умовами п. 5.3. укладеного Договору оренди, відповідач зобов'язався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно п. 10.1. Договору, цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 09.11.2010р. до 09.10.2013 р.

На підставі рішення господарського суду Харківської області від 09.07.2013р. по справі №922/2194/13 вказаний договір оренди комунального майна розірвано, а майно повернуто балансоутримувачу.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 05 вересня 2013 року за № 2472 припинено 25 липня 2013 року договір оренди № 4752-Н від 09 листопада 2010 року.

Як вказує прокурор в позовній заяві - позивач всупереч умовам Договору належним чином розрахунок зі сплати орендної плати не проводив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість за вищезазначеним договором з березня 2013 року по липень 2013 року в розмірі 11 576,67 грн.

На думку прокурора, невиконання з боку орендаря вимог договору призвів до негативних наслідків: ненадходження коштів до державного бюджету, що створює загрозу економічним інтересам держави.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Окрім того, суд відзначає, що на вказані правовідносини поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 р. із наступними змінами та доповненнями, відповідно до ч. 1 ст. 2 якого, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з вимогами частин 1, 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Зважаючи на вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідачем не було спростовано встановлених фактів, які повідомлені прокурором та позивачем стосовно неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди № 4752-Н від 09.11.2010 року, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу у розмірі 11576,67 грн. за договором оренди № 4752-Н від 09.11.2010 року за період з березня 2013 року по липень 2013 року нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглянувши частину позовних вимог про стягнення із відповідача 1 583,61 грн. пені та 810,37 грн. штрафу, судом визнано позовні вимоги в цій частині підлягаючими частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов'язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Норма ст. 546 ЦК України встановлює, що виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За статтею 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Невиконання зобов'язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), визнається згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання, в результаті чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктами 3.7, 3.8 Договору оренди сторонами передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 7 % від суми заборгованості.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у сумі 810,37 грн. обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у сумі 223,32 грн. (за період з 13 квітня 2013 року по 25 липня 2013 року, з 13 травня 2013 року по 25 липня 2013 року, з 13 червня 2013 року по 25 липня 2013 року, з 13 липня 2013 року по 25 липня 2013 року).

Суд зазначає, що прокурором здійснювалось нарахування пені за обраний період поступово із сукупних сум боргу, в той час, як нарахування пені повинно було здійснюватись за кожний місяць та по кожній з сум окремо, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню у загальній сумі 223,32 грн. В решті позовних вимог пені у сумі 1 360,29 грн. суд відмовляє прокурору задоволенні з огляду на викладені вище обставини.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 1 827,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 509, 525, 526, 530, 546-551, 610, 611, 629, 759, 762 Цивільного кодексу України, статтями 174, 193, 230, 231 Господарського кодексу України, статтею 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. ст. 1, 4, 12, 22, 29, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемент-Маркет" (61057, м. Харків, вул. Воробйова, буд. 10, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61024, місто Харків, вулиця Гуданова, буд. 18, , р/р 0004, ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011) заборгованість за договором оренди №4752-н від 09.11.2010 в сумі 11 576 (одинадцять тисяч п'ятсот сiмдесят шiсть) грн. 67 коп., пеню у розмірі 223 (двiстi двадцять три) грн. 32 коп. та штраф у розмірі 810 (вiсiмсот десять) грн. 37 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемент-Маркет" (61057, м. Харків, вул. Воробйова, буд. 10, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, 61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 18, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у розмір 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

В частині стягнення пені в розмірі 1360,29 грн. - відмовити.

Видати накази після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.03.2015 р.

Суддя Т.О. Пономаренко

справа № 922/865/15