ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 березня 2015 р. Справа № 903/121/15

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", м. Дніпропетровськ

до відповідача Споживчого товариства "Зорепад", смт. Локачі, Локачинського району Волинської області

про стягнення 16 490,14грн.

Суддя: С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: Кузін Є.В.-дов. від 02.08.2013р. №132-О

від відповідача: Олейник Р.П., дов. №1 від 16.03.2015р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу згідно ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки.

В судовому засіданні 17.03.2015р. відповідно до ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 17.03.2015р. до 15:00год. для представлення додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 17.03.2015 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач-Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк"-звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Споживчого товариства "Зорепад"-про стягнення 16 490,14грн., в тому числі 11 979,47грн.-заборгованості по тілу кредиту за період з 08.04.2013р. по 19.12.2014р. згідно договору банківського обслуговування №б/н від 28.12.2012р., 3 867,68грн.-заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 02.04.2014р. по 19.12.2014р., 535,17грн.-пені за несвоєчасне виконання зобов`язань по договору за період з 12.03.2014р. по 19.12.2014р. та 107,82грн.-комісії за користуванням кредитом за період з 01.12.2014р. по 19.12.2014р. згідно договору банківського обслуговування №б/н від 28.12.2012р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування кредитом та комісії у встановлені договором банківського обслуговування №б/н від 28.12.2012р. строки.

Ухвалою суду від 09.02.2015р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 03.03.2015р. на 11:00год.

Ухвалою суду від 03.03.2015р. розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК України, з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на неявку сторін в судове засідання, неподання ними витребуваних судом доказів та необхідність витребування додаткових доказів по справі.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача- оригінали долучених до позову доказів; первинні докази видачі кредиту та його погашення; додаткові пояснення щодо періоду нарахувань процентів, пені, комісії; виписку по рахунку; докази проплати; довідку реєстратора про реєстрацію відповідача та за якою адресою; довідку казначейства про зарахування сплаченого судового збору до бюджету; відповідача-пояснення (обгрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог; докази проплати; свідоцтво про реєстрацію.

В судовому засіданні 17.03.2015р. та поясненнях б/н від 16.03.2015р. (вх.№ 01-54/2417/15 від 17.03.2015р.) представник позивача вказав, що як вбачається з виписки по рахунку відповідача заборгованість за кредитним договором погашена 31.12.2014р. на суму 11 979,47грн. Проте, заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.12.2012р. в розмірі 16 490,14грн. складається з наступних платежів: 11 979,47грн.-заборгованість по тілу кредиту за період з 08.04.2013р. по 19.12.2014р., 3 867,68грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 02.04.2014р. по 19.12.2014р., 535,17грн.-пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань по договору за період з 12.03.2014р. по 19.12.2014р. та 107,82грн.-комісія за користуванням кредитом за період з 01.12.2014р. по 19.12.2014р.

Водночас, долучив до матеріалів справи виписки по рахунках відповідача як докази часткового погашення заборгованості за цим договором.

Відповідач в судовому засіданні 17.03.2015р. та поясненнях по справі б/н від 17.03.2015р. (вх.№01-54/2416/15 від 17.03.2015р.) позов заперечив, вказавши, що в нього на даний час заборгованість по кредитному договору б/н від 28.12.2012р. відсутня, оскільки відповідачем було сплачено на рахунок позивача уся сума заборгованості наступними платежами: 31.12.2014р. платіжним дорученням №237 сплачено 11 979,47грн., 18.02.2015р. платіжним дорученням №256 сплачено 554,99грн., 18.02.2015р. платіжним дорученням №255 сплачено 5 625,07грн., 18.02.2015р. платіжним дорученням №257 сплачено 141,78грн.

Крім того, долучив до матеріалів справи платіжні доручення від 31.12.2014р. №237 на суму 11 979,47грн., від 18.02.2015р. №256 на суму 554,99грн., від 18.02.2015р. №255 на суму 5 625,07грн., від 18.02.2015р. №257 на суму 141,78грн.

В судовому засіданні 17.03.2015р. відповідно до ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 17.03.2015р. до 15:00год. для представлення додаткових доказів по справі та з'ясування позивачем усіх обставин стосовно заперечень відповідача.

Після оголошеної перерви представник позивача звернувся до суду з заявою б/н від 17.03.2015р. (вх.№ 01-54/2454/15 від 17.03.2015р.), в якій вказав, що заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору №б/н від 28.12.2012р. станом на 17.03.2015р. відсутня.

Повідомив, що платіжним дорученням №237 від 31.12.2014р. відповідач погасив частково заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.12.2012р. на суму 11 979,47грн., з яких відповідно до умов договору 685,04грн. банк спрямував на погашення пені, 107,82грн.-на погашення комісії, 4 091,31грн.-на погашення процентів та 7 095,30грн.-на погашення заборгованості по тілу кредиту.

Вказав, що згідно платіжного доручення №255 від 18.02.2015р. відповідачем були перераховані кошти на рахунок банку в розмірі 5 625,07грн., з яких 216,84грн. спрямовано на погашення пені, 151,78грн.-на погашення комісії, 372,28грн.-на погашення відсотків та 4 884,17грн.-на погашення заборгованості по тілу кредиту. Платіжним дорученням №256 від 18.02.2015р. відповідачем сплачена комісія за обслуговування рахунку в розмірі 554,99грн., а платіж в розмірі 141,75грн., проведений у відповідності до платіжного доручення №257 від 18.02.2015р. не стосується предмету спору у даній справі, оскільки є гарантійним платежем по іншим зобов'язанням відповідача перед банком.

Господарський суд, заслухавши пояснення пердставників сторін, дослідивши додані до матеріалів справи докази та визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, -

встановив:

28 грудня 2012 року Споживчим товариством "Зорепад" підписана заява про відкриття поточного рахунку (а.с. 13).

Згідно зазначеної заяви відповідач погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з тарифами банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 28.12.2012р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Крім того, в заяві відповідач просить відкрити поточний рахунок, вид валюти: гривня, назва виду економічної діяльності: роздрібна торгівля.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 0759 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернент клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до п. 3.11.1.16. "Умов та правил надання банківських послуг" при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернент клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, між сторонами склалися відносини кредитора та позичальника.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до п. 3.11.1.1. "Умов та правил надання банківських послуг" кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обгрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. п. 3.11.1.3, 3.11.1.6., 3.11.1.8., 3.11.1.12., 3.11.4.1., 3.11.4.1.1., 3.11.4.1.2., 3.11.4.1.3., 3.11.4.1.4., 3.11.4.9., 3.11.4.10., 3.11.5.1., 3.11.5.4., 3.11.6.1. "Умов та правил надання банківських послуг" кредит надається в обмін на зобов'язання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків і винагороди. Ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта. Проведення платежів клієнта в порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - далі "Угода"). Для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Відсотовка ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту. Відповідач зобов'язався сплатити відсотки за користування кредитом. За користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків: За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця, розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 36.00% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими. При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п.3.11.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбаченої п. 3.11.0.5.1., 3.11.5.2., 3.11.5.3., здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане клієнтом. Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобовя'зань сторонами.

Крім того, як зазначено в пункті 3.11.4.10. цього кредитного договору, зобов'язання виконуються в такій послідовності: кошти, отримані від клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості, насамперед спрямовуються для відшкодування витрат/збитків банку згідно п.п. 3.11., 2.2.16, 3.11., 2.3.15, далі для погашення неустойки згідно розділу 5 цього розділу "Умов і правил надання банківських послуг", далі-простроченої винагороди, далі-винагороди, далі-прострочених відсотків, далі-відсотків, далі-простроченого кредиту, далі-кредиту.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання вищезазначених умов позивач надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 12 000,00 грн., що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів, виданою ПАТ "Акцент-Банк" клієнту СТ "Зорепад" станом на 12.01.2015р. (а. с. 26) та виписками по рахунку відповідача.

Позивач, звертаючись з позовом до суду просив стягнути з відповідача 16 490,14грн. (з розрахунку станом на 19.12.2014р.), в тому числі 11 979,47грн.-заборгованості по тілу кредиту за період з 08.04.2013р. по 19.12.2014р. згідно договору банківського обслуговування №б/н від 28.12.2012р., 3 867,68грн.-заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 02.04.2014р. по 19.12.2014р., 535,17грн.-пені за несвоєчасне виконання зобов`язань по договору за період з 12.03.2014р. по 19.12.2014р. та 107,82грн.-комісії за користуванням кредитом за період з 01.12.2014р. по 19.12.2014р. згідно договору банківського обслуговування №б/н від 28.12.2012р. Період нарахувань та ціна позову позивачем не змінювались.

Проте, як встановлено судом, 31.12.2014р. (до моменту звернення позивача з позовом до суду), відповідач оплатив позивачу 11 979,47грн., що стверджується платіжним дорученням №237 від 31.12.2014р. на суму 11 979,47грн., які позивачем на виконання умов п.3.11.4.10 кредитного договору №б/н від 28.12.2012р. були зараховані в наступному порядку, а саме в погашення пені, комісії, заборгованості по процентам та частково в погашення заборгованості по тілу кредиту станом на 31.12.2014р.

Отже, в стягненні 7 095,30грн.-боргу, 3 867,68грн.-заборгованості по процентам, 535,17грн.-пені, 107,82 грн.-комісії (сплачених відповідачем до подачі позову) позивачу слід відмовити, оскільки вони були сплачені відповідачем до звернення кредитора з позовом.

Згідно ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Статтею 1067 ЦК України встановлено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Укладений договір банківського рахунку здійснюється відповідно до умов, погоджених сторонами, а також спеціального законодавства, зокрема, Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній валюті та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492. Відповідно до п. 1.9 Інструкції договір банківського рахунка укладається у письмовій формі, договір банківського рахунка є публічним договором.

Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно ст.1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1056 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відсотки за користування кредитом за своїм характером є платою і підлягають стягненню за весь час користування кредитом.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Заборгованість відповідача по тілу кредиту за період з 08.04.2013р. по 19.12.2014р. згідно договору банківського обслуговування №б/н від 28.12.2012р. станом на день подачі позову до суду становила 4 884,17грн.

Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 18.02.2015р. відповідач сплатив на рахунок позивача ще 6 421,81грн., чим погасив заборгованість по тілу кредиту в розмірі 4 884,17грн., що стверджується платіжними дорученнями від 18.02.2015р. №256 на суму 554,99грн., №255 на суму 5 625,07грн., №257 на суму 141,75грн.

Згідно із пунктом 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Оскільки вказані кошти сплачені відповідачем 18.02.2015р., тобто після звернення позивача до суду, то провадження в частині стягнення з відповідача 4 884,17грн.- заборгованості по тілу кредиту підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України, згідно якої господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (сплатою відповідачем боргу після звернення кредитора з позовом).

Таким чином, на момент винесення судом рішення у відповідача-СТ "Зорепад" перд позивачем-ПАТ КБ "Приватбанк" заборогованість по договору банківського обслуговування №б/н від 28.12.2012р. відсутня, про що зазначено сторонами в судовому засіданні 17.03.2015р. та у письмових поясненнях від 17.03.2015р.

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на, які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 144, 202 ГК України, ст.ст. 525, 526, 599, 638, 639, 1048, 1054, 1056, 1066, 1067, 1069 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 44, 49, п.1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. В позові в частині стягнення 7 095,30грн. - заборгованості по тілу кредиту, 3 867,68грн.-заборгованості по процентам, 535,17грн.- пені та 107,82грн.- комісії - відмовити.

2. В частині стягнення 4 884,17грн.- заборгованості по тілу кредиту, провадження у справі припинити.

Повний текст рішення складено

19.03.2015р.

Суддя С. В. Бондарєв