ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Справа № 906/1081/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Карабаня В.Я.,

суддів: Ємельянова А.С.,

Ковтонюк Л.В.

за участю представника позивача - Зозуля В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2014
у справі 906/1081/14господарського суду Житомирської області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв-Житомир"
до дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
простягнення 228 030,04 грн.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 03.10.2014 (суддя Лозинська І.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв-Житомир" 219 028,07 грн. основного боргу, 6698,15 грн. 3% річних, 2283,97 грн. інфляційних нарахувань, 4560,21 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 (колегія у складі суддів: Гулова А.Г., Петухов М.Г., Олексюк Г.Є.) рішення господарського суду Житомирської області від 03.10.2014 залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2014, дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 та рішення господарського суду Житомирської області від 03.10.2014 як такі, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким припинити провадження у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 товариство з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв-Житомир" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 219 028,07 грн. основного боргу, 6718 грн. 3% річних та 2283,97 грн. суми на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції.

В обґрунтування вимог позивач вказав про те, що 14.06.2013 між позивачем як постачальником та відповідачем як замовником було укладено договір поставки № 37, за умовами якого постачальник зобов'язався в порядку та на умовах визначених цим договором, поставляти, а замовник в свою чергу прийняти і оплатити наступні товари: Емаль ПФ-115, розчинники, фарба для розмітки доріг та склокульки.

На виконання умов договору:

- за видатковою накладною № 787 від 14.06.2013 передано товар на суму 125 178 грн., оплату здійснено частково 09.07.2013 у сумі 50 000 грн., заборгованість становить 75 178 грн.;

- за видатковою накладною № 827 від 20.06.2013 передано товар на суму 113 820,96 грн., оплату здійснено 29.08.2013 - в сумі 28 000 грн. та 09.08.2013 - в сумі 10 000 грн., заборгованість становить розмір 75 820,96 грн.;

- за видатковою накладною № 1035 від 18.07.2013 передано товар на суму 91 326,47 грн., оплату здійснено 26 та 30 липня 2013 року в розмірі 50 000 грн., 27.12.2013 - 7 209,60 грн., заборгованість становить розмір 34 116,87 грн.;

- за видатковою накладною № 1544 від 01.10.2013 передано товар на суму 93 912,24 грн., оплату здійснено 01.11.2013 - в сумі 50 000 грн., 10.02.2014 - в сумі 10 000 грн., заборгованість становить розмір 33 912,24 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 219 028,07 грн. та нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 6718 грн. 3% річних та 2283,97 грн. суми, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Досліджуючи матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, місцевий господарський суд, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, визнав такими, що доведено належними доказами вимоги щодо стягнення 219 028,07 грн. основного боргу та 2283,97 грн. суми, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції, також, здійснивши розрахунок 3% річних, виходячи з вказаного позивачем періоду їх нарахування, визнав такими, що правомірно заявлено позивачем та підлягають стягненню з відповідача в сумі 6698,15 грн., в іншій частині вимог про стягнення 19,85 грн. 3% річних відмовив.

З цими висновками погоджується і Вищий господарський суд України, оскільки вони відповідають матеріалам справи та чинному законодавству України. Підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 у справі № 906/1081/14 залишити без змін.

Головуючий В.Карабань

Судді: А.Ємельянов

Л.Ковтонюк