Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"13" березня 2015 року Справа № 927/24/15

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,

АДРЕСА_2

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

про стягнення 62000,00 грн штрафу

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - особисто, посвідка на постійне проживання в Україні, серія НОМЕР_3 від 09.08.2011; ОСОБА_3 - представник, довіреність № 1916 від 18.12.2014.

від відповідача: ОСОБА_4 - представник, довіреність № 371 від 17.02.2015

Позивачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення 16000,00 грн штрафу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач, в порушення умов укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна б/н від 17.04.2014, своєчасно та в повному обсязі орендну плату не сплачував. Позивач, на підставі п.5.2 Договору, просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 100% від суми, яка не була своєчасно сплачена відповідачем, що становить 16000,00 грн.

Розгляд справи відкладався, в судовому засіданні оголошувалась перерва.

До початку розгляду справи по суті представником позивача подано письмову заяву про зміну предмету спору та збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 13792,78 грн основного боргу за оренду плату за період з жовтня 2014 року по лютий 2015 року та 70000,00 грн штрафу, всього - 83792,78 грн.

Суд прийняв зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог, оскільки ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Представник відповідача у письмових запереченнях по справі позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що станом на 31.12.2014 заборгованість по сплаті орендної плати у відповідача відсутня. Представник відповідача зазначає, що 08.12.2014 відповідачем було сплачено 10000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 13 від 05.12.2014 та банківською випискою за 08.12.2014, із яких 650,00 грн заборгованості за жовтень 2014 року, 8000,00 грн за листопад 2014 року та 1350,00 грн за грудень 2014 року. Таким чином, з урахуванням предоплати та заставної суми в загальному розмірі 16000,00 грн станом на 31.12.2014 мала місце переплата орендного платежу в розмірі 9350,00 грн.

Крім того, представник відповідача вважає, що у позивача відсутня правова підстава щодо стягнення заборгованості за орендну плату за січень-лютий 2015 року, оскільки, на підставі письмової заяви позивача від 24.12.2014, КП «Чернігівводоканал» 06.01.2014 було здійснено відключення водопостачання об'єкту оренди, у зв'язку з чим відповідач був позбавлений можливості використовувати приміщення за призначенням.

Відносно стягнення 70000,00 грн штрафу, представник відповідача посилається на ст.233 Господарського кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення по справі.

До початку судового засідання 05.03.2015 позивачем подано письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог на суму основного боргу та на 8000,00 грн штрафу за січень 2015 року. Позивач в заяві підтверджує факт здійснення відповідачем у грудні 2014 року оплати за оренду нерухомого майна в розмірі 10000,00 грн. та просить стягнути з відповідача 62000,00 грн штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати за період з травня 2014 року по грудень 2014 року.

Суд прийняв зменшення розміру позовних вимог, оскільки ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог та заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2014 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна (надалі-Договір).

Після укладення Договору відповідачем змінено прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2, внаслідок укладання шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 23.04.2014.

Згідно з п. 1.1 Договору Орендодавець зобов'язався передати, а Орендар зобов'язався прийняти за плату на певний строк у користування нерухоме майно нежиле приміщення - приміщення магазину непродовольчих товарів 2-1, 2-1- 2-7 загальною площею 41,90 кв.м. (в подальшому - Об'єкт оренди), що знаходиться в АДРЕСА_4.

Об'єкт оренди передається Орендарю для здійснення ним підприємницької діяльності - торгівля непродовольчими товарами (п.1.2 Договору).

Як свідчать матеріали справи, відповідно до акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.05.2014 Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - нежиле приміщення - приміщення магазину непродовольчих товарів 2-1, 2-1- 2-7 загальною площею 41,90 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_4.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п.п. 3.1,3.2. Договору за оренду майна, згідно даного Договору, Орендар сплачує Орендодавцеві орендну плату наступним чином:

- перший місяць орендного користування - 6 000 (шість тисяч) гривень;

- з другого місяця орендного користування і до кінця дії договору - 8 000 (вісім тисяч) гривень.

В день підписання Акту прийому-передачі Об'єкту оренди Орендар сплачує Орендодавцеві орендну плату за перший та останній місяць в розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень та вносить на розрахунковий рахунок Орендодавця заставну суму в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень за повернення Об'єкту оренди в належному технічному стані відповідно до Акту прийому-передачі Об'єкту оренди.

Згідно з п. 3.5. Договору орендна плата сплачується Орендарем щомісячно у повному обсязі шляхом перерахування грошових коштів на поточних рахунок Позивача в період до 5-го числа звітного місяця.

Орендна плата нараховується з дня підписання сторонами Акту прийому-передачі та до дня фактичного повернення Орендарем Об'єкту оренди.

Однак, відповідач, в порушення умов Договору, не виконував своєчасно свої зобов'язання щодо сплати орендної плати.

Згідно банківської виписки за період з 01.04.2014 по 05.12.2014, відповідач здійснював оплату за оренду наступним чином:

- 15.05.2014 р. - 5 000 грн.

- 13.06.2014 р. - 12 500 грн.

- 16.06.2014 р. - 8 000 грн.

- 08.07.2014 р. - 3 850 грн.

- 19.08.2014 р. - 4 900 грн.

- 21.08.2014 р. - 3 100 грн.

- 10.09.2014 р. - 8 000 грн.

- 27.10.2014 р. - 3 000 грн.

- 31.10.2014 р. - 7 000 грн.

- 07.11.2014 р. - 1 500 грн.

- 26.11.2014 р. - 4 500 грн.

Крім того, 08.12.2014 відповідачем було сплачено 10000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 13 від 05.12.2014 та банківською випискою за 08.12.2014, із яких 650,00 грн заборгованості за жовтень 2014 року, 8000,00 грн за листопад 2014 року та 1350,00 грн за грудень 2014 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасної сплати відповідачем платежів в рахунок погашення заборгованості по орендній платі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до п. 5.2 Договору сторони домовились, що у разі порушення встановленого в Договорі терміну розрахунків за оренду плату, Орендодавець має право стягнути з Орендаря штраф у розмірі 100% від суми, яка не сплачена в зазначений термін.

Враховуючи те, що відповідачем систематично несвоєчасно сплачувалася орендна плата, позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення за період з травня 2014 року по грудень 2014 року штраф в розмірі 62000,00 грн.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку штрафу, заявленого до стягнення позивачем, дійшов висновку, що його розрахунок обґрунтований та відповідає чинному законодавству та матеріалам справи.

Згідно ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України встановлено право суду зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно до п. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, вищевикладене, суд вважає за необхідне, як виняток, зменшити розмір заявленого до стягнення штрафу до 42000,00 грн.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме, стягненню з відповідача підлягають 42000,00 грн штрафу.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_5 в АТ «Банк «Фінанси і кредит», МФО 300937, ідент. номер НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, р/р НОМЕР_6 в ПАТ «КБ Хрещатик» м. Київ, МФО 300670, ідент. номер НОМЕР_2) 42000,00 грн. (сорок дві тисячі грн 00 коп.) штрафу та 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн 00 коп.) на відшкодування витрат по сплаті позивачем судового збору, відмовивши в позові в решті вимог.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Бобров

.