ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Справа № 904/4090/14

Вищий господарський суд України у складі колегії:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Круглікової К.С.,

Мамонтової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.01.2015 року за скаргою Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на дії Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у місті Дніпродзержинськ у справі № 904/4090/14 господарського суду Дніпропетровської області за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" про стягнення 687202,31 грн.,

за участю представників:

Стягувача: Кость О.Г. дов. № 14-105 від 18.04.2014 року

Боржника: Кісілевича Є.Є. дов. № 14/19 від 14.07.2014 року

ВДВС: не з'явився

В с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2014 року позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України", Позивач, Стягувач) до Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" (далі - ПАТ "Дніпродзержинська ТЕЦ", Відповідач, Боржник) про стягнення 687202,31 грн. за договором купівлі-продажу природного газу № 14/2293/11 від 30.09.2011 року задоволено частково - стягнуто з Відповідача на користь Позивача 96879,47 грн. 3% річних, 476314,12 грн. інфляційних нарахувань і 11616,05 грн. судового збору.

На виконання вказаного судового рішення господарським судом Дніпропетровської області 05.08.2014 року було видано відповідний наказ за № 904/4090/14, що надійшов для його виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції (далі - ВДВС), який своєю постановою від 08.09.2014 року відкрив виконавче провадження з примусового виконання наказу і надав Боржнику строк для добровільного виконання судового рішення - до 15.09.2014 року.

Також, з метою примусового виконання вказаного виконавчого документу постановами ВДВС від 12.09.2014 року було накладено арешт на кошти і майно Боржника в межах суми 584809,64 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить Боржнику в межах зазначеної суми.

В наступному, Боржник звернувся до ВДВС із заявою про зупинення виконавчого провадження, на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 та ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - ЗУ "Про виконавче провадження), з тих підстав, що ПАТ "Дніпродзержинська ТЕЦ" з 28.11.2005 року внесено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" (далі - ЗУ "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", за результатами розгляду якої постановою ВДВС від 17.09.2014 року виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/4090/14, виданого 05.08.2014 року, було зупинено.

Крім того, у жовтні 2014 року Боржник подав до господарського суду скаргу на дії ВДВС, у якій просив визнати дії державного виконавця ВДВС по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2014 року та постанови про арешт коштів Боржника від 12.09.2014 року з примусового виконання наказу № 904/4090/14 від 05.08.2014 року, незаконними та скасувати вказані постанови від 08.09.2014 року та від 12.09.2014 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2014 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.01.2015 року, у задоволенні скарги ПАТ "Дніпродзержинська ТЕЦ" на дії ВДВС , відмовлено.

У поданій касаційній скарзі, ПАТ "Дніпродзержинська ТЕЦ", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права і, зокрема ст.ст. 1, 12, 19, 25, 37, 39 ЗУ "Про виконавче провадження", п.п. 3.8.1., 3.8.4., 3.8.6. Інструкції з організації примусового виконання рішень, ст.ст. 43, 22, 69, 84 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить скасувати прийняті у справі судові рішення про відмову у задоволенні скарги на дії ВДВС та задовольнити його скаргу.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону і, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Крім того, частиною 1 ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження" вказаного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документи і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогами, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

В даному випадку, як видно з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, звертаючись до господарського суду із скаргою на дії ВДВС, Боржник вказував на те, що при винесені постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2014 року з примусового виконання наказу № 904/4090/14 від 05.08.2014 року та постанови про арешт коштів Боржника від 12.09.2014 року, державний виконавець порушив вимоги п. 15 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" та п.п. 3.8.1., 3.8.4., 3.8.6. Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки ВДВС був зобов'язаний направити вказане виконавче провадження до Управління ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області для приєднання до зведеного виконавчого провадження відносно Боржника.

Суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, з урахуванням положень ст.ст. 12, 19, 25, 37, 39 та 52 ЗУ "Про виконавче провадження", п. 3.8.6. Інструкції з організації примусового виконання рішень, та представлених матеріалів, встановивши, що ВДВС було вчинено дії з відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду № 904/4090/14 від 05.08.2014 року та накладення арешту на грошові кошти і майно Боржника в межах суми заборгованості, як і зупинення виконавчого провадження за відповідною заявою Боржника, поданою до ВДВС після відкриття вказаного виконавчого провадження та накладення арешту, у зв'язку з внесенням останнього до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до ЗУ "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", з дотриманням вимог діючого законодавства, а після виявлення виконавчим органом іншого виконавчого провадження, як це належить в такому разі, матеріали виконавчого провадження були передані для об'єднання з іншими матеріалами у зведене виконавче провадження, дійшов висновку про необґрунтованість доводів Боржника та про відсутність правових підстав для задоволення його скарги.

На думку колегії суддів касаційної інстанції, висновки апеляційної інстанції, відповідають фактичним обставинам справи та наявним матеріалам і ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, з дотриманням процесуальних норм.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, про часткове скасування рішення суду першої інстанції, а тому підстав для зміни чи скасування його постанови, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 85, 1115, 1117 - 1119, 11111, 11113, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.01.2015 року у справі № 904/4090/14 - без змін.

Головуючий суддя Малетич М.М.

Судді Круглікова К.С.

Мамонтова О.М.