РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015Справа №910/17074/13

За позовом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України

до Фізичної особи-підприємця Скарченко Кристини Володимирівни

про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованих нежитлових приміщень

Судді Гумега О.В. (головуючий)

Літвінова М.Є.

Бондарчук В.В.

Представники сторін:

від позивача: Вільгельм О.Д. за довіреністю № 40-17/26-5508 від 04.11.2014 р.

від відповідача: не з'явився

Обставини справи:

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання Фізичної особи-підприємця Скарченко Кристини Володимирівни привести до попереднього стану самовільно реконструйовані нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському районі м. Києва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наслідками проведення позивачем позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил було встановлено, що на вул. Покровській у житловому будинку № 9 у Подільському районі міста Києва відповідач експлуатує самовільно реконструйовані нежитлові приміщення (колишню квартиру № 7), після реконструкції з влаштуванням прибудови та вхідної групи без прийняття в експлуатацію у встановленому законом порядку. У зв'язку із невиконанням відповідачем у добровільному порядку приписів позивача від 11.02.2013 р. та від 16.03.2013 р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, позивач вказав на наявність підстав для зобов'язання відповідача привести до попереднього стану самовільно реконструйовані нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському районі м. Києва. При цьому позовні вимоги заявлено, зокрема, на підставі приписів ч.ч. 1, 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 38, 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2014 р. (судді: Ярмак О.М. - головуючий, Ващенко Т.М., Трофименко Т.Ю.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2014 р. (судді: Шаптала Є.Ю. - головуючий, Власов Ю.Л., Гончаров С.А.), зобов'язано Фізичну особу-підприємця Скарченко Кристину Володимирівну за власний рахунок привести до попереднього стану самовільно реконструйовані нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському районі м. Києва; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Скарченко Кристини Володимирівни в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1147 грн.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, Фізична особа-підприємець Скарченко Кристина Володимирівна звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.09.2014 р. у справі № 910/17074/13 (судді: Дерепа В.І. - головуючий, Грек Б.М., Кривда Д.С.) касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Скарченко Кристини Володимирівни задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2014 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2014 р. у справі № 910/17074/13 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва № 04-23/800 від 30.09.2014 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/17074/13.

В порядку статті 2-1 ГПК України справу № 910/17074/13 передано на розгляд судді Гумезі О.В.

Згідно ч. 1 ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2014 р. справу № 910/17074/14 прийнято до провадження судді Гумеги О.В. та призначено розгляд справи на 03.11.2014 р. о 10:10 год.

21.10.2014 р. через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про видачу копії судового рішення.

24.10.2014 р. через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про видачу копії судового рішення.

31.10.2014 р. через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

В судове засідання, призначене на 03.11.2014 р., представник відповідача з'явився.

Представник позивача в судове засідання 03.11.2014 р. не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України в судовому засіданні подав клопотання про заміну позивача, відповідно до якого просив суд замінити Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України, оскільки Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві перебуває в стані припинення як юридична особа публічного права, а Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України з 10.10.2014 р. бере участь в реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду в місті Києві.

В судовому засіданні, призначеному на 03.11.2014 р., представник відповідача подав клопотання про долучення витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно відповідача до матеріалів справи. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 р. відкладено розгляд справи на 10.11.2014 р. о 09:40 год.

Представник позивача в судове засідання 10.11.2014 р. не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання 10.11.2014 р. не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні, призначеному на 10.11.2014 р., здійснювався розгляд клопотання Державної архітектурно-будівельної інспекції України про заміну позивача, поданого 03.11.2014 р. в судовому засіданні. Відповідно до зазначеного клопотання представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України просив суд замінити Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України, оскільки Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві перебуває в стані припинення як юридична особа публічного права, а Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України з 10.10.2014 р. бере участь в реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду в місті Києві.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 р. № 150 "Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції", територіальний орган Державної архітектурно-будівельної інспекції - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві перебуває в стані припинення як юридична особа, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 19581450, зроблений за електронним запитом судді станом на 10.11.2014 р.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 р. № 294 "Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України", Державній архітектурно-будівельній інспекції доручено забезпечити здійснення її територіальними органами, що ліквідуються, функцій та повноважень, покладених на ці органи, до утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі.

Відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України "Щодо діяльності Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві" від 10 жовтня 2014 року № 272, Департамент забезпечує здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України, покладених на нього Положенням про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, затвердженого наказом № 225 від 01.10.2014, на території міста Києва.

Відповідно до п. 6 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 р. № 1074, у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади, права та обов'язки органів виконавчої влади переходять до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

З огляду на вищезазначене, суд прийшов до висновку про заміну позивача - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві (ідентифікаційним код 37772089) на Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України (ідентифікаційний код 37471912).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2014 р. замінено позивача Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України та відкладено розгляд справи на 01.12.2014 р. о 10:20 год.

В судове засідання, призначене на 01.12.2014 р., представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні 01.12.2014 р. надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні, призначеному на 01.12.2014 р., представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи складність справи та положення ч. 1 ст. 4-6 ГПК України, суд прийшов до висновку про необхідність розгляду справи № 910/17074/13 колегіально у складі трьох суддів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. було призначено здійснювати розгляд справи № 910/17074/13 колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. для здійснення колегіального розгляду справи № 910/17074/13 визначено наступних суддів: Гумега О.В. (головуючий), Літвінова М.Є., Полякова К.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2014 р. справу № 910/17074/13 прийнято до провадження колегії суддів у складі: Гумега О.В. (головуючий), Літвінова М.Є., Полякова К.В. та призначено розгляд справи на 26.01.2015 р. об 11:50 год.

В судове засідання, призначене на 26.01.2015 р., представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 26.01.2015 р., подав заяву про уточнення предмету позову, відповідно до якої просив суд прийняти рішення, яким зобов'язати відповідача привести до попереднього стану самочинно реконструйовані нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) шляхом знесення прибудови до житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському районі міста Києва. Заява позивача прийнята судом до розгляду, залучена до матеріалів справи та передана до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 26.01.2015 р., подав пояснення щодо причин невиконання відповідачем в добровільному порядку вимог приписів позивача від 11.02.2013 р. та від 16.03.2013 р.

Пояснення відповідача залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні 26.01.2015 р. надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, позов підтримав з урахуванням заяви, поданої 26.01.2015 р. в судовому засіданні.

В судовому засіданні, призначеному на 26.01.2015 р., представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Представники позивача та відповідача в судовому засіданні, призначеному на 26.01.2015 р., подали спільне клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2015 р. продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, відкладено розгляд справи на 16.02.2015 о 10:00 год.

Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 16.02.2015 р., у зв'язку із знаходженням судді Полякової К.В. у відрядженні, справу № 910/17074/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: Гумега О.В. (головуючий), Літвінова М.Є., Бондарчук В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2015 р. справу № 910/17074/13 прийнято до провадження колегії суддів у складі: Гумега О.В. (головуючий), Літвінова М.Є., Бондарчук В.В. та призначено розгляд справи на 16.02.2015 р. об 10:00 год.

16.02.2015 р. через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких останній звернув увагу суд на те, що позивачем не враховані вказівки Вищого господарського суду України, зокрема, не визначено стану, в який повинні бути приведені приміщення відповідача, про які йдеться в позовних вимогах; не встановлено, яким моментом визначається "попередній стан приміщення"; позивачем не доведені підстави для застосування до відповідача відповідальності за порушення у сфері містобудування, у тому числі здійснення порушення, що полягає у істотному відхиленні від проекту за ознак суперечності суспільним інтересам або порушення права інших осіб, чи істотному порушенні будівельних норм і правил, відмови порушника від перебудови чи неможливості привести відповідну перебудову. Відповідач наголосив, що всі вимоги, які до цього часу заявлялись позивачем до відповідача полягали виключно у необхідності приведення приміщень до попереднього стану, що існував до 08.09.2006 р., при цьому позивачем жодного разу не було заявлено до відповідача вимог про демонтаж вхідної групи.

В судове засідання, призначене на 16.02.2015 р., представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні 16.02.2015 р. подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: декларації про початок виконання будівельних робіт "Реставрація нежитлового приміщення (колишня квартира) з влаштуванням балкону консольного типу та вхідної групи з адресою: вул. Покровська, 9 Подільського району міста Києва"; декларації про готовність об'єкта до експлуатації "Реставрація нежитлового приміщення (колишня квартира) з влаштуванням балкону консольного типу та вхідної групи з адресою: вул. Покровська, 9 Подільського району міста Києва"; листа Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20.01.2015 р. № 066-172. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні 16.02.2015 р. надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, позов підтримав з урахуванням заяви, поданої 26.01.2015 р. в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.02.2015 р. заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з урахуванням письмових пояснень, поданих 16.02.2015 р. через відділ діловодства суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України суд оголосив перерву в судовому засіданні 16.02.2015 р. до 16.03.2015 р. о 10:50 год.

В судове засідання, призначене на 16.03.2015 р., представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 16.03.2015 р., не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки був присутнім в судовому засіданні 16.02.2015 р., в якому суд оголосив перерву до 16.03.2015 р. о 10:50 год., що підтверджується протоколом судового засідання від 16.02.2015 р. Крім того, в матеріалах справи наявна розписка представників сторін про те, що вони повідомлені про оголошення перерви в судовому засіданні 16.02.2015 р. до 16.03.2015 р. о 10:50 год.

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Як зазначено у п.п. 3.9.1 п. 3.9 вищезазначеної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони про час і місце наступного судового засідання.

За наведених обставин вважається, що відповідач був повідомлений про час і місце розгляду судом справи № 910/17074/13.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір в даному судовому засіданні судом встановлено не було.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 16.03.2015 р. без участі представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Представник позивача в судовому засіданні 16.03.2015 р. надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, позов підтримав з урахуванням заяви, поданої 26.01.2015 р. в судовому засіданні.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 16.03.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання Фізичної особи-підприємця Скарченко Кристини Володимирівни привести до попереднього стану самовільно реконструйовані нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському районі м. Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2014 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2014 р., позов задоволено повністю.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що виконані відповідачем роботи з реконструкції та експлуатації після реконструкції здійснювалися за відсутності документів, що надають право на виконання будівельних робіт, та проектної документації на виконання будівельних робіт з реконструкції, та не були прийняті в експлуатацію після проведеної перебудови (реконструкції), а тому в силу положень ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України таке будівництво є самочинним. Також суди дійшли висновку, що відповідач самовільним виконанням будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень (колишня квартира №7) у житловому будинку № 9 на вул. Покровській у Подільському районі м. Києва після реконструкції з влаштуванням прибудови та вхідної групи без прийняття в експлуатацію у встановленому законом порядку допустив істотні порушення будівельних норм і правил, у зв'язку з чим настають правові наслідки передбачені ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.09.2014 р. у справі № 910/17074/13 касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Скарченко Кристини Володимирівни задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2014 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2014 р. у справі № 910/17074/13 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У вищенаведеній постанові Вищого господарського суду України зазначено, що:

- суди попередніх інстанцій не встановили, чи відповідають заявлені у справі позовні вимоги (приведення до попереднього стану самовільно реконструйованих нежитлових приміщень (колишня квартира №7)) вимогам законодавства, зокрема, Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", яким визначено компетенцію позивача щодо звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта;

- задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд вирішив питання ("привести до попереднього стану") щодо самої квартири № 7 у житловому будинку на вул. Покровській, 9, яка є власністю відповідача (договір купівлі-продажу від 16.03.2004), і залишив при цьому поза увагою обставини щодо наявності або відсутності підстав для демонтажу (знесення) прибудови та вхідної групи, які за висновком позивача побудовані самовільно;

- судами не визначено ознаки стану, в який повинні були приведені приміщення відповідача, про які йдеться в резолютивній частині; не встановлено, яким моментом визначається "попередній стан приміщення";

- слід враховувати, що для задоволення позовних вимог на підставі ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, приписами якої обґрунтовано позов у даній справі, позивачу відповідно до ст.ст. 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України належало довести наявність в даному випадку підстав для застосування саме цієї норми, тобто, здійснення порушення, що полягає у істотному відхиленні від проекту за ознак суперечності суспільним інтересам або порушення права інших осіб, чи істотному порушенні будівельних норм і правил, відмови порушника від перебудови чи неможливості провести відповідну перебудову.

Згідно ч. 1 ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовЧязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Отже, новий розгляд справи № 910/17074/13 здійснювався з урахуванням вказівок, що містяться у постанові Вищого господарського суду України від 25.09.2014 р. у справі № 910/17074/13, відповідно до вимог позивача, викладених у заяві про уточнення предмету позову, поданій останнім у судовому засіданні 26.01.2015 р. та прийнятій судом до розгляду, а саме: про зобов'язання відповідача привести до попереднього стану самочинно реконструйовані нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) шляхом знесення прибудови до житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському районі міста Києва.

Під час нового розгляду справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2014 р., замінено позивача - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

При новому розгляді справи № 910/17074/13 відповідач проти заявлених позовних вимог заперечував, оскільки позивачем не визначено стану, в який повинні бути приведені приміщення відповідача, про які йдеться в позовних вимогах; не встановлено, яким моментом визначається "попередній стан приміщення"; позивачем не доведені підстави для застосування до відповідача відповідальності за порушення у сфері містобудування, у тому числі здійснення порушення, що полягає у істотному відхиленні від проекту за ознак суперечності суспільним інтересам або порушення права інших осіб, чи істотному порушенні будівельних норм і правил, відмови порушника від перебудови чи неможливості привести відповідну перебудову. Відповідач зазначив, що всі вимоги, які до цього часу заявлялись позивачем до відповідача полягали виключно у необхідності приведення приміщень до попереднього стану, що існував до 08.09.2006 р., при цьому позивачем жодного разу не було заявлено до відповідача вимог про демонтаж вхідної групи.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позову задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини 1 статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (частина 2 статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність").

Станом на час подання позову до суду державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснювався Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами, яким, зокрема, являлась Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві (надалі - Інспекція).

Відповідно до п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2011 р. № 553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" (надалі - Порядок) посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо, зокрема, усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно п. 16 Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (п. 17 Порядку).

11.02.2013 р. головним державним інспектором Інспекційного відділу № 1 Управління контролю будівництва об'єктів та у сфері житлово-комунального господарства Інспекції Лисаком С.Ф. на підставі направлення заступника начальника Інспекції Алєксєєнко І.О. на проведення позапланової перевірки № б/н від 06.02.2013 р. було проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ФОП Скарченко К.В. щодо об'єкта будівництва: імідж-студія "Art і Shock" на вул. Покровській, 9 у Подільському районі м. Києва, за результатами якої складено акт від 11.02.2013 р.

В акті від 11.02.2013 р. зазначено, що ФОП Скарченко К.В. експлуатує самовільно реконструйовані нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) житлового будинку № 9 на вул. Покровській у Подільському районі м. Києва, після реконструкції з влаштуванням прибудови та вхідної групи без прийняття в експлуатацію у встановленому законом порядку, чим порушено ч. 8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Категорія складності об'єкта - ІІІ на підставі класу наслідків такого об'єкта будівництва відповідно до ДБН А.2.2-3:2012. "Склад та зміст проектної документації на будівництво", ДБН В.1.2-14:2009 "Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель споруд, будівельних конструкцій та основ".

За результатами перевірки 11.02.2013 р. заступником начальника Інспекції Алєксєєнко І.О., головним державним інспектором Інспекційного відділу № 1 Лисаком С.Ф. було складено припис з наступними вимогами: 1) з 12.02.2013 р. заборонити експлуатацію нежитлових приміщень (колишня квартира № 7) житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському району м. Києва до усунення допущеного правопорушення; 2) усунути порушення вимог містобудівного законодавства у встановленому законодавством порядку в термін до 31.03.2013 р.

28.02.2013 р. головним державним інспектором Інспекційного відділу № 1 Управління контролю будівництва об'єктів Лисаком С.Ф. складено протокол про правопорушення у сфері містобудування, згідно якого за результатами позапланової перевірки на вул. Покровській, 9 у Подільському районі м. Києва встановлено порушення - експлуатація об'єкту ІІІ категорії складності - закладу побутового обслуговування, імідж-студії "Art і Shock", який не прийнятий в експлуатацію у встановленому порядку , чим порушено ч. 8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

На підставі акту перевірки від 11.02.2013 р., припису від 11.02.2013 р., протоколу від 28.02.2013 р. заступником начальника Інспекції Алєксєєнко І.О. винесено постанову № 68/13 від 12.03.2013 р., якою визнано ФОП Скарченко К.В. винною у вчиненні порушення, передбаченого абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності", та накладено штраф у розмірі 103230,00 грн.

15.03.2013 р. головним державним інспектором Інспекційного відділу № 1 Управління контролю будівництва об'єктів Інспекції Лисаком С.Ф. на підставі направлення заступника начальника Інспекції Алєксєєнко І.О. для проведення позапланової перевірки від 15.03.2013 р. було проведено позапланову перевірку виконання ФОП Скарченко К.В. вимог припису від 11.02.2013 р. про заборону експлуатації нежитлових приміщень (колишня квартира № 7) житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському району м. Києва та встановлено невиконання відповідачем вимог цього припису. За результатами вказаної перевірки було складено акт від 15.03.2013 р. та винесено новий припис від 16.03.2013 р., в якому ФОП Скарченко К.В. запропоновано усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом приведення до попереднього стану самовільно реконструйованих нежитлових приміщень (колишня квартира № 7) житлового будинку на вул. Покровській у Подільському районі м. Києва в термін до 29.04.2013 р.

10.04.2013 р. головним державним інспектором Інспекційного відділу № 1 Управління контролю будівництва об'єктів Інспекції Лисаком С.Ф. складено протокол про правопорушення у сфері містобудування, в якому встановлено невиконання позивачем вимог припису Інспекції від 11.02.2013 р., а саме: на вул. Покровській у Подільському районі м. Києва продовжується експлуатація нежитлових приміщень (колишня квартира № 7) житлового будинку на вул. Покровській у Подільському районі м. Києва, чим порушено підп. а п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За результатом розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, на підставі акту перевірки від 15.03.2013 р., припису від 11.02.2013 р., припису від 16.03.2013 р., протоколу від 10.04.2013 р., протоколу від 10.04.2013 р. заступником начальника Інспекції Алєксєєнком І.О. 23.04.2013 р. винесено постанову № 123/13/1, якою ФОП Скарченко К.В. визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у розмірі 11470,00 грн.

21.06.2013 р. головним державним інспектором Інспекційного відділу № 1 Управління контролю будівництва об'єктів Інспекції Лисаком С.Ф. на підставі направлення заступника начальника Інспекції Алєксєєнко І.О. для проведення позапланової перевірки від 13.06.2013 р. було проведено позапланову перевірку виконання ФОП Скарченко К.В. вимог припису від 16.03.2013 р. За результатами вказаної перевірки було складено акт від 21.06.2013 р., в якому встановлено, що вимоги припису Інспекції від 16.03.2013 р. ФОП Скарченко К.В. не виконані, а саме: за вищевказаною адресою не усунуті порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом приведення до попереднього стану самовільно реконструйованих нежитлових приміщень (колишня квартира № 7) житлового будинку на вул. Покровській у Подільському районі м. Києва, чим порушено підп. а п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За таких обставин, спір у справі виник у зв'язку із невиконанням відповідачем у добровільному порядку вимог приписів Інспекції від 11.02.2013 р. та від 16.03.2013 р., у зв'язку із чим позивач, станом на час нового розгляду даної справи), вказує на наявність підстав для зобов'язання відповідача привести до попереднього стану самочинно реконструйовані нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) шляхом знесення прибудови до житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському районі міста Києва.

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовано, зокрема, приписами ст. 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 26, 34, 38, 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", ст.ст. 26, 38 "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" (в редакції, чинній станом на час подання позову та станом на даний час), будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об'єкта архітектури) здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (тут і далі -в редакції, чинній станом на час подання позову та станом на даний час), проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

У відповідності до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, державних будівельних норм, стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно із ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

З огляду на наведені норми вбачається, що для здійснення будівельних робіт законодавець встановлює обов'язковість наявності документів, що надають право на виконання будівельних робіт, та затвердженої проектної документації.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється (ч. ч. 1, 8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

По матеріалам справи судом встановлено, що приміщення (квартиру № 7) у житловому будинку № 9 по вул. Покровській у м. Києві було придбано Скарченко К.В. на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2004 р., укладеного з Благим В.М.

За розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації № 1330 від 07.12.2004 р. Скарченко К.В. надано дозвіл на влаштування балкону в квартирі № 7 по вул. Покровській, 9.

За розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 880 від 30.05.2006 р. жилі приміщення в квартирі № 7, які знаходяться на першому поверсі в жилому будинку № 9 по вул. Покровській у м. Києві, переведено у нежилі.

Відповідач не заперечує, що протягом 2004-2006 рр. ним було здійснено перепланування квартири № 7 у житловому будинку № 9 по вул. Покровській у м. Києві без необхідного для цього дозволу, втім в подальшому Скарченко К.В. отримала дозвіл на відповідне перепланування та за актом державної комісії про прийняття в експлуатацію приміщень після перепланувань та переобладнань, влаштування (прибудови) балкону від 20.11.2007 р., який затверджений розпорядженням Подільської районної у м. Києві ради № 2135 від 27.11.2007 р., прийняла в експлуатацію нежиле приміщення № 7 в будинку № 9 по вул. Покровській у м. Києві після перепланування та переобладнання, влаштування (прибудови) балкону.

В якості доказів наявності документів, що надають право на реконструкцію спірної будівлі, та документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію після проведення реконструкції нежитлового приміщення № 7 в будинку № 9 по вул. Покровській у м. Києві відповідачем надано копію розпорядження Подільської районної у м. Києві адміністрації № 1330 від 07.12.2004 р. "Про надання дозволу на перепланування квартири, влаштування балкону, перепланування нежитлових приміщень, перепланування магазину", копію розпорядження Київської міської державної адміністрації № 880 від 30.05.2006 р. "Про переведення жилих приміщень квартири № 7 в жилому будинку № 9 на вул. Покровській у нежилі", копію інвентарної справи КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" на квартиру № 7 у буд. № 9 (літер "Б") по вул. Покровській у м. Києві від 08.09.2006 р., копії розпоряджень Подільської районної у м. Києві державної адміністрації № 1139 від 16.07.2007 р. "Про надання дозволу на внутрішнє перепланування нежитлового приміщення № 7 по вул. Покровській, 9, літ. "Б", № 2135 від 27.11.2007 р. "Про затвердження акту державної комісії про прийняття в експлуатацію після внутрішнього перепланування нежитлового приміщення № 7 з влаштованим балконом в будинку № 9 (літ. Б) по вул. Покровській".

Вищенаведені документи стосуються проведеного у приміщенні відповідача, а саме: нежитловому приміщенні № 7 по вул. Покровській, 9, літ. "Б" у м. Києві, внутрішнього перепланування, влаштування балкону, отримання відповідного дозволу та прийняття об'єкта в експлуатацію після проведення відповідних робіт.

Наразі вищенаведені документи не підтверджують наявність у відповідача дозволу на проведення реконструкції з влаштуванням прибудови та вхідної групи нежитлового приміщення № 7 по вул. Покровській, 9 у Подільському районі міста Києва, а рівно не підтверджують те, що вказані приміщення після проведеної реконструкції з влаштуванням прибудови та вхідної групи були прийняті в експлуатацію у встановленому законодавством порядку.

Більш того, наявні в матеріалах справи докази, а саме: копія декларації про початок виконання будівельних робіт "Реставрація нежитлового приміщення (колишня квартира) з влаштуванням балкону консольного типу та вхідної групи з адресою: вул. Покровська, 9 Подільського району міста Києва" (зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві 25.07.2014 р. № КВ 51) та копія декларації про готовність об'єкта до експлуатації "Реставрація нежитлового приміщення (колишня квартира) з влаштуванням балкону консольного типу та вхідної групи з адресою: вул. Покровська, 9 Подільського району міста Києва" (зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві 02.09.2014 р. № КВ 68), додатково підтверджують, що станом на час проведення Інспекцією позапланових перевірок та складання за їх результатами актів від 11.02.2013 р., від 15.03.2013 р., від 21.06.2013 р., а також станом на час винесення Інспекцією приписів від 11.02.2013 р. та від 16.03.2013 р., у відповідача були відсутні дозвільні документи на проведення "реставрації нежитлового приміщення (колишня квартира) з влаштуванням балкону консольного типу та вхідної групи з адресою: вул. Покровська, 9 Подільського району міста Києва" та прийняття цього об'єкта в експлуатацію після проведених реставраційних робіт.

Правила щодо самочинного будівництва та його правові наслідки врегульовані ст. 376 Цивільного кодексу України, відповідно до частини 1 якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Аналіз вищенаведеної норми ст. 376 Цивільного кодексу України свідчить, що критеріями самочинного будівництва є:

- будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети;

- будівництво здійснено без належного дозволу чи належно затвердженого проекту;

- будівництво здійснено з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до положень абз. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Отже, відповідно до наведеної норми ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" підставами для видачі посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при виявленні факту самочинного будівництва є:

- самочинність будівництва об'єкту;

- істотне відхилення від проекту, допущене під час будівництва об'єкту;

- порушення законних прав та інтересів інших осіб;

- істотне порушення будівельних норм;

- неможливість здійснення перебудови об'єкту.

Частиною 7 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Отже, за наведеними приписами ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України знесенню нерухомого майна за рішенням суду за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, повинно передувати:

- встановлення факту істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил;

- рішення суду про зобов'язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову або встановлення факту неможливості проведення такої перебудови чи відмови особи, що здійснила самочинне будівництво провести перебудову.

Виходячи зі змісту абз. 1 та абз. 2 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Отже, зазначеними вище вимогами законодавства, зокрема, статтею 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", визначено компетенцію позивача щодо звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта.

Наразі позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача привести до попереднього стану самочинно реконструйовані нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) шляхом знесення прибудови до житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському районі міста Києва (відповідно до заяви про уточнення предмету позову, поданої позивачем при новому розгляді справи), що не відповідає приписам ч. 1 ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Крім того, на підтвердження вищенаведених позовних вимог, заявлених також на підставі ч.ч. 1, 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, позивачем у відповідності до ст.ст. 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України не доведено наявність в спірному випадку підстав для застосування саме вказаних норм статті 376 Цивільного кодексу України, тобто, здійснення порушення, що полягає у істотному відхиленні від проекту за ознак суперечності суспільним інтересам або порушення права інших осіб, чи здійснення порушення, що полягає у істотному порушенні будівельних норм і правил, відмови порушника від перебудови чи неможливості провести відповідну перебудову.

Наявні в матеріалах справи акти перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, державних стандартів і правил від 11.02.2013 р, від 15.03.2013 р, від 21.06.2013 р., протоколи про порушення у сфері містобудівної діяльності від 28.02.2013 р, від 10.04.2013 р. не встановлюють фактів по відношенню до відповідача: істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, неможливості проведення перебудови чи відмови особи, що здійснила самочинне будівництво провести перебудову. Рішення суду про зобов'язання особи, яка здійснила самочинне будівництво, провести відповідну перебудову або про встановлення факту неможливості проведення такої перебудови чи відмови особи, що здійснила самочинне будівництво провести перебудову - в матеріалах справи відсутнє.

При цьому судом враховано, що наявні в матеріалах справи приписи Інспекції від 11.02.2013 р. та від 16.03.2013 р., на які позивач посилається у якості підстави поданого позову, містили наступні вимогами до відповідача:

- з 12.02.2013 р. заборонити експлуатацію нежитлових приміщень (колишня квартира № 7) житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському району м. Києва до усунення допущеного правопорушення; усунути порушення вимог містобудівного законодавства у встановленому законодавством порядку в термін до 31.03.2013 р. (припис Інспекції від 11.02.2013 р.);

- усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом приведення до попереднього стану самовільно реконструйованих нежитлових приміщень (колишня квартира № 7) житлового будинку на вул. Покровській у Подільському районі м. Києва в термін до 29.04.2013 р. (припис Інспекції від 16.03.2013 р.).

Наведені вимоги приписів Інспекції від 11.02.2013 р. та від 16.03.2013 р. свідчать, що наведені приписи фактично не є приписами Інспекції в розумінні абз. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", в той час як відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" саме у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі (про який йдеться в абз. 1 наведеної норми), орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. При цьому матеріали справи не містять припису Інспекції в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (про перебудову, знесення спірної прибудови та вхідної групи нежитлового приміщення № 7 по вул. Покровській, 9 у Подільському районі міста Києва), а рівно доказів того, що відповідач в установлений строк добровільно не виконав вимоги цього припису. За таких обставин, звернення позивача до суду з позовом про зобов'язання відповідача привести до попереднього стану самочинно реконструйовані нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) шляхом знесення прибудови до житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському районі міста Києва, станом на час вирішення даного спору по суті є передчасним.

Крім того, суд взяв до уваги, що звертаючись до суду з позовними вимогами про зобов'язання відповідача привести до попереднього стану самочинно реконструйовані нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) шляхом знесення прибудови до житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському районі міста Києва, позивачем не враховано, що нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) на вул. Покровській, 9 у Подільському районі міста Києва належать на праві власності відповідачу (договір купівлі-продажу від 16.03.2004 р., укладений між Скарченко К.В. та Благим В.М.), позивачем не визначено ознаки стану, в який повинні були приведені приміщення відповідача - нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) на вул. Покровській, 9 у Подільському районі міста Києва відповідача, позивачем не встановлено, яким моментом визначається "попередній стан приміщення", а рівно позивачем не враховано доцільність кінцевої вимоги про "знесення" спірного приміщення за наявності попередньої вимоги про "приведення до попереднього стану".

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність у позивача належних та достатніх обґрунтувань заявлених, зокрема, на підставі ч.ч. 1, 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", позовних вимог про зобов'язання відповідача привести до попереднього стану самочинно реконструйовані нежитлові приміщення (колишня квартира № 7) шляхом знесення прибудови до житлового будинку на вул. Покровській, 9 у Подільському районі міста Києва, а тому в задоволенні наведених вимог позивачу належить відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, ч. 1 ст. 111-12 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.03.2015 р.

Судді Гумега О.В. (головуючий)

Літвінова М.Є.

Бондарчук В.В.