РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015№910/1371/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/1371/15-г

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аудатекс Україна", м. Київ,

до товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Наста", м. Київ,

про стягнення 9 635,53 грн.,

за участю представників сторін:

позивача - Пікульської А.В. (довіреність від 12.12.2014 №58);

відповідача - не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аудатекс Україна" (далі - ТОВ "Аудатекс Україна") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Наста" (далі - ТДВ "СК "Наста"): 7 789 грн. основного боргу, що утворився у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов ліцензійного договору від 01.01.2011 №14900 про користування програмним продуктом Audatex (далі - Договір); 195,26 грн. 3% річних; 1 651,27 грн. втрат від інфляції, а всього 9 635,53 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.01.2015 порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.02.2015 відкладено розгляд справи на 16.03.2015 у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання.

У судовому засіданні 16.03.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі; представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано відповідачу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті ухвал; до матеріалів справи долучено конверти повернення з адрес відповідача з відмітками поштового відділення про причини повернення: «не знаходяться» та «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 16.03.2015 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.01.2011 ТОВ "Аудатекс Україна" (ліцензіар) та ТДВ "СК "Наста" (ліцензіат) було укладено Договір, за умовами якого:

- ліцензіар передає, а ліцензіат приймає на себе право користування програмним продуктом Audatex (твір) на строк дії Договору з метою одержання прямої чи опосередкованої комерційної вигоди (пункт 2.1 Договору);

- ліцензіат отримує право користування твором після підписання Договору. Для забезпечення доступу до твору ліцензіатом заповнюється анкета-замовлення, ліцензіар створює для користувача профіль і надає йому логін та пароль. Пароль є конфіденційною інформацією, відповідальність за збереження його таємниці несе ліцензіат (пункт 2.3 Договору);

- вартість винагороди за використання твору визначається в угоді «Про ціноутворення» (далі - Угода), що є додатком до Договору (пункт 3.1 Договору);

- винагорода відповідно до розділу 3 Договору перераховується на поточний рахунок ліцензіара протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту отримання рахунку та акта виконаних робіт (пункт 3.5 Договору);

- якщо ліцензіар протягом наступного місяця не отримав від ліцензіата підписаний екземпляр акта про надання послуг за попередній місяць або зауваження стосовно якості отриманого доступу до товару, то винагорода за право користування твором підлягає безумовній оплаті (пункт 3.6 Договору);

- за несплату ліцензіатом винагороди за попередній місяць до 15 (п'ятнадцятого) числа наступного місяця право доступу до твору призупиняється та відновлюється протягом 3 (трьох) робочих днів після погашення заборгованості та сплати вартості активації профілю згідно з Угодою (пункт 3.7 Договору);

- ліцензіар зобов'язаний з моменту надходження від ліцензіата анкети-замовлення на створення профілю та оплати за надання ліцензії передати ліцензіату ім'я і пароль для доступу до користування твором. Надання ліцензії оформлюється актом надання послуг (підпункт 4.1.2 пункту 4.1 Договору);

- ліцензіат зобов'язаний сплатити надання ліцензії протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту отримання рахунку (підпункт 4.2.1 пункту 4.2 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання і діє по 31.12.2011 (пункт 6.1 Договору);

- Договір буде вважатися продовженим на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не виявить бажання розірвати його не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення терміну дії Договору (пункт 6.2 Договору).

Разом з тим, сторонами було укладено Угоду, якою, зокрема, встановлено, що: ліцензіат сплачує винагороду тільки за ті послуги, які використовувалися у період, що сплачується, про що складається акт надання послуг (пункт 2.1 Угоди); в акті надання послуг відображається перелік використаних ліцензіатом послуг, їх вартість і загальний розмір винагороди (пункт 2.2 Угоди).

Відповідно до частини першої статті 1109 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Частиною третьою статті 1109 ЦК України встановлено, що у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов Договору ТОВ "Аудатекс Україна" передало, а ТДВ "СК "Наста" прийняло на себе право користування програмним продуктом Audatex, що підтверджується актами про надання послуг від 28.10.2013 №Р на суму 3 842 грн. та від 28.01.2014 №Р на суму 3 947 грн.

Судом встановлено, що акт від 28.01.2014 №Р на суму 3 947 грн. підписаний та скріплений печаткою лише ТОВ "Аудатекс Україна", при цьому, відповідач не надав позивачу письмової відмови від писання вказаного акта.

Крім того, факт надання позивачем послуг в повному обсязі також підтверджується деталізацією користування унікальними калькуляціями за жовтень 2013 року та січень 2014 року.

На виконання умов Договору ТОВ "Аудатекс Україна" виставило ТДВ "СК "Наста" рахунки на оплату послуг на загальну суму 7 789 грн., а саме: від 28.10.2013 №С на суму 3 842 грн. та від 28.01.2014 №С на суму 3 947 грн.

Таким чином, ТОВ "Аудатекс Україна" було передано відповідачу право користування об'єктом права інтелектуальної власності на строк дії Договору, однак свої договірні зобов'язання ТДВ "СК "Наста" належним чином та в повному обсязі не виконало.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач звернувся до відповідача із претензією від 05.12.2014 №51, в якій просив відповідача у семиденний строк з моменту отримання даної претензії перерахувати на розрахунковий рахунок ТОВ "Аудатекс Україна" 7 789 грн.; разом із претензією на адресу ТДВ "СК "Наста" було надіслано, зокрема, оригінали рахунків, акти надання послуг та податкові накладні.

Проте відповідач відповіді на вказану претензію не надав, суму заборгованості на рахунок позивача не перерахував.

Як було передбачено пунктом 3.6 Договору, якщо ліцензіар протягом наступного місяця не отримав від ліцензіата підписаний екземпляр акта про надання послуг за попередній місяць або зауваження стосовно якості отриманого доступу до товару, то винагорода за право користування твором підлягає безумовній оплаті.

Таким чином, оскільки відповідач в будь-який спосіб не заперечив щодо підписання акта від 28.01.2014 №Р на суму 3 947 грн., то на підставі вказаного пункту Договору винагорода за право користування твором підлягає безумовній оплаті позивачу.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 7 789 грн. заборгованості є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Крім основної заборгованості, ТОВ "Аудатекс Україна" просить суд стягнути з ТДВ "СК "Наста" 195,26 грн. 3% річних та 1 651,27 грн. втрат від інфляції.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що за несплату ліцензіатом винагороди за попередній місяць до 15 (п'ятнадцятого) числа наступного місяця право доступу до твору призупиняється та відновлюється протягом 3 (трьох) робочих днів після погашення заборгованості та сплати вартості активації профілю згідно з Угодою.

Таким чином, оскільки акт надання послуг №Р та рахунок на оплату №С було виставлено відповідачу у січні 2014 року, то початком періоду нарахування 3% річних та втрат від інфляції є саме з 15.02.2014.

У зв'язку з цим позивач нараховує 3% річних у сумі 195,26 грн. та втрат від інфляції у сумі 1 651,27 грн. за період з 15.02.2014 по 16.12.2014.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3 % річних, суд дійшов висновку, що такий розрахунок правильний, а тому стягненню з відповідача на користь позивача становить 195,26 грн. 3% річних.

Здійснення ж перерахунку судом втрат від інфляції фактично призведе до виходу судом за межі позовних вимог; за розрахунком суду сума втрат від інфляції становить 9 706,68 грн.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Враховуючи наведене, у зв'язку з тим, що клопотання в порядку, передбаченому вказаним пунктом частини першої статті 83 ГПК України, до позовної заяви не додано та в судовому засіданні представником позивача не подано, у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог в частині вимог про стягнення втрат від інфляції.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 9 635,53 грн. втрат від інфляції за розрахунком позивача.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» (юридична адреса: 01103, м. Київ, Залізничне шосе, 6; поштова адреса: 01025, м. Київ, вул. Володимирська, 5-б; ідентифікаційний код 35893575) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальність «Аудатекс Україна» (юридична адреса: 03115, м. Київ, пр-кт Перемоги, 136, оф. 34; поштова адреса: 08130, с. Петропавліська Борщагівка, Святошинський район, вул. Леніна, 1-б; ідентифікаційний код 33062451): 7 789 (сім тисяч сімсот вісімдесят дев'ять) грн. заборгованості; 195 (сто дев'яносто п'ять) грн. 26 коп. 3% річних; 1 651 (одну тисячу шістсот п'ятдесят одну) грн. 27 коп. втрат від інфляції та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.03.2015.

Суддя О. Марченко