КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" березня 2015 р. Справа №925/2200/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного сільськогосподарського підприємства "Зеленьківське"

на рішення господарського суду Черкаської області від 25.12.2014р.

у справі № 925/2200/14 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Приватного підприємства "Увесь Світ"

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Зеленьківське"

про стягнення 13 969,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Увесь Світ" звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства "Зеленьківське" про стягнення 13 969,82 грн.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 25.12.2014р. позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства "Зеленьківське" на користь Приватного підприємства "Увесь Світ" 3 443,29 грн. пені, 2 128,99 грн. 10% річних, 8 640,00 грн. штрафу в розмірі 10% за грубе порушення умов договору та 1 827,00 грн. судових витрат.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення господарського суду Черкаської області від 25.12.2014р. у справі № 925/2200/14 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги, суд встановив, що зазначена скарга не може бути прийнята до провадження і підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

В заяві про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги відповідач зазначає, що йому не було відомо про оскаржуване рішення до отримання відповіді на своє звернення стосовно повідомлення про стан розгляду справи, тобто до 12.03.2015р. Крім того, позивач зазначає, що повний текст рішення ним було отримано разом із відповіддю на своє клопотання стосовно повідомлення про стан розгляду справи. У зв'язку з наведеним просить визнати причину пропуску строку на подачу апеляційної скарги поважною та відновити пропущений процесуальний строк.

Суд не може погодитися із зазначеними скаржником підставами пропуску строку та вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам справи з огляду на таке.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 25.12.2014р. у справі № 925/2200/14 представник відповідача Весеньов Є.В. був присутній при оголошенні рішення суду. Крім того, в матеріалах справи міститься заява від 13.01.2015р. представника відповідача про надання справи на ознайомлення (а.с. 40). Тому посилання скаржника на те, що йому не було відомо про оскаржуване рішення до 12.03.2015р. спростовуються матеріалами справи.

Стосовно отримання повного тексту рішення лише 12.03.2015р. суд звертає увагу скаржника, що відповідно до ст. 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Представник відповідача був присутній у судовому засіданні 25.12.2014р. під час оголошення рішення, що підтверджується протоколом судового засідання від 25.12.2014р., тому обов'язок направлення повного тексту рішення, відповідно до ст. 87 ГПК України, у суду відсутній, а посилання скаржника на неотримання повного тексту рішення до 12.03.2015р. є безпідставним. Будь-яких обставин та доказів того, що відповідач не мав можливості отримати копію рішення раніше скаржником не зазначено.

За таких обставин суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне провадження, слід відхилити як необґрунтоване.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не врахування якого суперечило б загальним засадам цивільного законодавства. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв'язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

У зв'язку з наведеним слід дійти висновку про недоведеність скаржником в установленому законом порядку обставин пропуску пропущеного ним строку та відсутність підстав вважати, що причиною пропуску встановленого строку для подання скарги стали обставини, які були для скаржника об'єктивно непереборними та пов'язаними з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Пропуск скаржником строку, встановленого для подання апеляційної скарги, відбувся у зв'язку з недотримання відповідачем визначених процесуальним законом вимог.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Виходячи з наведеного, у відновленні пропущеного строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути скаржнику.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 94 ГПК України апеляційна скарга підписується особою, яка подає скаргу або її представником.

Згідно ч.3 ст. 28 ГПК України представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

В силу ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

До матеріалів апеляційної скарги додано копію довіреності від 02.01.2015р. на ім'я Весеньова Євгена Володимировича, яку не можна вважати належним чином засвідченою копією, оскільки засвідчено самим Весеньовим Є.В. та не скріплено печаткою підприємства.

Водночас, належним чином засвідченою копією в розумінні ст. 36 ГПК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 28 ГПК України, може вважатись копія, засвідчена підприємством, яке видало оригінал довіреності.

Таку ж позицію з аналогічного питання викладено в постанові Вищого господарського суду України від 19.09.2014 у справі 910/12084/13, а також в постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 18.11.2003р.

В матеріалах справи наявний оригінал довіреності (а.с. 30) на імя Весеньова Євгена Володимировича, строк дії якої закінчився 01.01.2015р. тобто, до подання апеляційної скарги, а тому ця довіреність не може бути доказом повноважень представника.

Відповідно до п. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Допущені скаржником порушення є підставою для повернення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Отже, сплачена сума судового збору у розмірі 913,50 грн. згідно з квитанцією № 0.0.359933790.2 від 13.03.2015р.підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст. ст. 86, 93, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному сільськогосподарському підприємству "Зеленьківське" у задоволенні клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу на рішення господарського суду Черкаської області від 25.12.2014р. у справі № 925/2200/14 з доданими до неї документами повернути Приватному сільськогосподарському підприємству "Зеленьківське".

3. Повернути Приватному сільськогосподарському підприємству "Зеленьківське" з Державного бюджету України судовий збір у сумі 913,50 грн., сплачений згідно з квитанцією № 0.0.359933790.2 від 13.03.2015р. з призначенням платежу: «Суд. збір ПСП ЗЕЛЕНТКІВСЬКЕ; Київський апеляційний господарський суд ,».

4. Оригінал ухвали з гербовою печаткою суду надіслати відповідачу, а копію ухвали позивачу.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко