УХВАЛА

18.02.2015Справа №910/1261/15-г

За позовомПриватного підприємства фірми «ЛадаСоюз»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «МАКРОХІМ»
про стягнення 1 100,00 грн.
Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

від позивача -Рогачов Ю.М. згідно договору №73/10/0014 від 15.10.2014р.
від відповідача -Ляхов І.О. дов. №1 від 04.01.2015р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Приватне підприємство фірма «ЛадаСоюз» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «МАКРОХІМ» про стягнення 1 100,00 грн., крім того просив стягнути з відповідача 1 827,00 грн. витрат зі сплати судового збору та 2 200,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2015 порушено провадження у справі №910/1261/15-г та призначено розгляд вказаної справи на 18.02.2014.

17.02.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійша заява №б/н від 13.02.2015 про зміну предмету позову та покладення на відповідача судових витрат, до якої було додано копію платіжного доручення №70 від 10.02.2015 про сплату відповідачем заборгованості у розмірі 1 100,00 грн.

18.02.2015 на адересу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання 18.02.2015 з'явився, надав пояснення по суті справи, відповідно до яких зазначив, що основна заборгованість була погашена в добровільному порядку та просив суд задовльнити заяву про зміну предмета позову.

Представник відповідача у судове засідання 18.02.2015 з'явився, надав пояснення по суті справи, відповідно до яких запереував проти задоволення заяви про зміну предмета позову.

Заслухавши пояснення представників сторін з приводу заяви про зміну предмету позову, суд приходить до висновку, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до поданої заяви про зміну предмету позову позивач просить «визнати незаконними (протиправними) дії ТОВ «Торговий дім «Макрохім».

Приписами частини 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Отже, чинне законодавство не передбачає такого способу захисту цивільних прав, як визнання незаконними (протиправними) дій іншого учасника господарського обороту за результатами розгляду відповідних позовних вимог.

Визнання незаконними (протиправними) дій по суті є встановленням факту, що має юридичне значення, та може мати місце лише при розгляді спору про право цивільне.

Крім того, суд, заслухавши пояснення представників сторін та уважно дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідач сплатив заборгованість, що у відповідності до приписів ч. 5 ст. 22 ГПК України є фактичним визнанням відповідачем позову.

Таким чином, між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження у справі №910/27032/14 підлягає припиненню.

При цьому, судом враховано п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011, що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд припиняє провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами, у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Предмет спору - це об'єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір.

В даному випадку предметом спору є зобов'язання відповідача щодо сплати позивачу заборгованості за Заявкою-Договором №3009 від 30.09.2014 на перевезення вантажу автомобільним транспортом у розмірі 1 100,00 грн. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

При цьому, в силу приписів п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо між сторонами відсутній предмет спору.

Згідно з ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Разом з тим, приписами ч. 3 ст. 80 ГПК України встановлено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Положеннями статті 49 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судовий збір покладається на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів.

З матеріалів справи, вбачається (платіжне доручення №70 від 10.02.2015), що відповідач сплатив наявну заборгованість 10.02.2015, тобто після звернення позивача з даним позовом до суду, тому провадження у справі №910/1261/15-г підлягає припиненню з покладанням судових витрат на відповідача, оскільки заборгованість була сплачена після порушення провадження у справі.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на юридичні послуги адвоката у розмірі 2 200,00 грн. потрібно зазначити наступне.

Відповідно до приписів статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру» (частина 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з приписами статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (стаття 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом за наявності документального підтвердження витрат, як-то угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У відповідності до абзацу третього пункту 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/973 від 14.12.2007 «Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права», за яким у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

За змістом приписів частини 3 статті 48 та частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України можливе покладення на сторони у справі, як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

На підтвердження понесення зазначених витрат позивачем до матеріалів справи додано Договір №73/10/0014 від 15.10.2014 про надання правової допомоги, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2448, виданого на ім'я п. Рогачова Юрія Миколайовича; Ордер про надання правової допомоги серія КВ №177205; Почасовий звіт виконання робіт (послуг) у справі №910/1261/15-г; копії платіжних доручень №301 від 16.10.2014 та №318 від 04.11.2014, відповідно до яких ППФ «ЛадаСоюз» перераховано АБ «Рогачова» 2 200,00 грн. з призначенням платежу: «послуги адвоката по договору №73/10/0014 від 15.10.2014.

Відтак, враховуючи викладене та приписи статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката в сумі 2 200,00 грн.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В :

1. Припинити провадження у справі №910/1261/15-г.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «МАКРОХІМ» (04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, буд. 14, кімн. 16/9; ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання ухвали суду, на користь Приватного підприємства фірми «ЛадаСоюз» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Іларіонівська, буд. 22 «К»; ) судові витрати у розмірі 1 827,00 грн. та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2 200,00 грн.

3. Видати наказ.

4. Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя А.В.Яковенко