ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Справа № 910/7865/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Губенко Н.М.,
суддів:Барицької Т.Л.,
Картере В.І.
розглянувши касаційну скаргуБорсала Олексія Вікторовича
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2014
та на рішеннягосподарського суду міста Києва від 28.08.2014
у справі№910/7865/14 господарського суду міста Києва
за позовомБорсала Олексія Вікторовича
доПублічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Метіда-Капітал" ; 2. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку;
провизнання недійсними рішень загальних зборів від 01.04.2014, 13.05.2013, 08.06.2013;
за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактик Інвест Груп"
доПублічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод"
провизнання недійсним рішення загальних зборів від 01.04.2014
та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Єльчанінова Олександра Сергійовича
доПублічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод"
провизнання недійсними рішень загальних зборів від 01.04.2014, 13.05.2013, 08.06.2013
в судовому засіданні взяли участь представники:

- Борсала О.В. Нікітіна - Дудікова Г.Ю.,

- ПАТ "Феодосійський механічний завод" Цукренко Я.Я.,

- ТОВ "Метіда-Капітал" повідомлений, але не з'явився;

- Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку повідомлений, але не з'явився;

- ТОВ "Галактик Інвест Груп" повідомлений, але не з'явився;

- Єльчанінова О.С. Дьяконова О.М.;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.08.2014 у справі №910/7865/14 (судді: Удалова О.Г., Головатюк Л.Д., Цюкало Ю.В.), відмовлено у задоволенні позову Борсала О.В. до ПАТ "Феодосійський механічний завод" про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 01.04.2014, 13.05.2013, 08.06.2013; відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Галактик Інвест Груп" у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" від 01.04.2014; відмовлено у задоволенні позову Єльчанінова Олександра Сергійовича до Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" від 01.04.2014, 13.05.2013, 08.06.2013.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 (судді: Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А., Руденко М.А.) вказане рішення місцевого господарського суду змінено, виключено з його резолютивної частини результати розгляду вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 13.05.2013 та від 08.06.2013.

Не погоджуючись із прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Борсало Олексій Вікторович звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив рішення та постанову скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов Борсала О.В.

Сторони належним чином були повідомлені про час та місце розгляду даної справи.

04.03.2015 від ТОВ "Галактик Інвест Груп" надійшло клопотання про відкладення розгляду даної справи, яке за результатами його розгляду було відхилено, оскільки сторони попереджалися ухвалою про призначення даної справи до розгляду, що нез'явлення їх учасників у судове засідання не є підставою для відкладення даної справи.

Крім того, 03.03.2015 Інформаційним агентством ОБХ-TV було подано до Вищого господарського суду України заяву про здійснення відеозйомки судового засідання у даній справі, яка, в силу ст. 4-4 ГПК України щодо гласності розгляду справ, була задоволена

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм судами попередніх інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Борсало В.О. звернувся до господарського суду міста Києва із позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 01.04.2014. Заявою від 22.05.2014 Борсало В.О. збільшив позовні вимоги, та просив, окрім вже заявлених у позові, визнати також недійсними рішення загальних зборів учасників ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 13.05.2013 та від 08.06.2013.

Обґрунтовуючи підстави позову, Борсало В.О. посилався на те, що він, як акціонер ПАТ "Феодосійський механічний завод", не був повідомлений про проведення загальних зборів акціонерів вказаного товариства, чим порушуються його права як акціонера на участь у оспорюваних ним загальних зборах вказаного товариства.

Під час здійснення розгляду даної справи у суді першої інстанції, 10.06.2014 від ТОВ "Галактик Інвест Груп" надійшла заява про залучення вказаного товариства до участі у справі в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору; просило визнати недійсним рішення загальних зборів акціонерів від 01.04.2014, яка ухвалою господарського суду міста Києва від 12.06.2014 була прийнята до розгляду у справі № 910/7865/14.

Обґрунтований позов ТОВ "Галактик Інвест Груп" тим, що, йому як акціонеру ПАТ "Феодосійський механічний завод" також не було відомо про загальні збори акціонерів вказаного товариства, що мали місце 01.04.2014. 26.06.2014 ТОВ "Галактик Інвест Груп" подало заяву про збільшення позовних вимог, та просило, окрім іншого, визнати недійсними рішення загальних зборів ПАТ ПАТ "Феодосійський механічний завод", від 10.12.2013, 19.01.2014, 01.04.2014, а також застосувати позовну давність до вимог, заявлених Борсало О.В., про визнання недійсними рішень ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 13.05.2013, 08.06.2013.

Крім цього, 01.07.2014 від Єльчанінова О.С. як акціонера ПАТ "Феодосійський механічний завод" також надійшла заява про залучення його до участі у справі в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору; останній просив визнати недійсними рішення ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 01.04.2014, 13.05.2013, 08.06.2013, прийнятих на позачергових загальних зборах акціонерів відповідача, у зв'язку з неповідомленням його про проведення вказаних зборів.

Вказані заяви про вступ у справу в якості третіх осіб, що заявляють самостійні позовні вимоги на предмет спору, були задоволені судом першої інстанції; їх прийнято до провадження у даній справі.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні позовів Борсало О.В., ТОВ "Галактик Інвест Груп" та Єльчанінова О.С., виходив із того, що: ні Борсалом О.В., ні ТОВ "Галактик Інвест Груп" та Єльчаніновим О.С. не було надано, на вимогу суду оригіналів оспорюваних ними протоколів загальних зборів ПАТ "Феодосійський механічний завод".

Наявні в матеріалах справи копії протоколів загальних зборів ПАТ "Феодосійський механічний завод" не можуть бути належними доказами в розумінні ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України фактичного проведення оспорюваних загальних зборів ПАТ "Феодосійський механічний завод", що свідчить про те, що Борсалом О.В., ТОВ "Галактик Інвест Груп" та Єльчаніновим О.С. не доведено в установленому законом порядку підстави їхніх позовів, наслідком чого є відмова у задоволенні заявлених ними позовних вимог.

Крім того, як зазначив місцевий суд, ухвалою суду від 12.06.2014 було зобов'язано Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку також надати належним чином засвідчені копії протоколів загальних зборів акціонерів ПАТ "Феодосійський механічний завод". Вимоги вказаної ухвали виконані не були, з підстав непередання вказаною установою витребуваних ухвалою суду протоколів.

10.06.2014 від відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Святошинського району міста Києва надійшли до місцевого суду копії матеріалів реєстрації справи ПАТ "Феодосійський механічний завод", серед яких також відсутні оспорювані у даному провадженні протоколи загальних зборів акціонерів вказаного товариства.

Встановивши вищенаведені обставини, місцевий господарський суд, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 36 ГПК України, положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовів Борсало О.В., ТОВ "Галактик Інвест Груп" та Єльчанінова О.С. Крім того, відмовив ТОВ "Галактик Інвест Груп" у задоволенні клопотання про застосування строків позовної давності стосовно позовних вимог Борсала О.В. з посиланням на положення постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10.

Апеляційний господарський суд, здійснюючи перегляд вказаного судового рішення в апеляційному порядку, погодився із доводами місцевого суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 01.04.2014, з підстав, наведених місцевим господарським судом. Стосовно відмови місцевого господарського суду в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 13.05.2013 та від 08.06.2013, апеляційний господарський суд зазначив, що Борсалом О.В. були збільшені позовні вимоги та доповнено предмет позову двома додатковими позовними вимогами, а саме: про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 13.05.2013 та від 08.06.2013. Однак, дії місцевого суду щодо розгляду ним вказаних позовних вимог суперечать приписам постанови пленуму Вищого господарського суду України №18, положеннями якої передбачено, що може бути лише збільшено (чи зменшено) розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову. Відповідно й підстави збільшених позивачем позовних вимог є іншими, що свідчить фактично про одночасну зміну як предмету, так і підстав позову, що не передбачено ГПК України, що не врахував суд першої інстанції та безпідставно прийняв до розгляду зазначені вимоги Борсала О.В.

Також, як зазначив суд апеляційної інстанції, є необґрунтованим прийняття до розгляду місцевим судом позовних вимог Єльчанінова О.С. до Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" від 13.05.2013 та від 08.06.2013, оскільки такі вимоги не стосуються предмету спору - оскарження рішення загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" від 01.04.2014. В той же час, прийняття до розгляду позову Єльчанінова О.С. про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 01.04.2014 правомірно прийнято до розгляду та розглянуто місцевим судом.

Встановивши наведене, апеляційний господарський суд змінив резолютивну частину рішення місцевого суду, виключивши з неї результати розгляду позовних вимог Борсала О.В. та Єльчанінова О.С. про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 13.05.2013 та від 08.06.2013.

Стосовно прийнятих у даній справі судових рішень, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з постановою пленуму Вищого господарського суду України №18 (п. 3.10.) передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з п. 3.11. вказаної постанови, статтею 22 ГПК України, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об'єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично йдеться про подання іншого позову.

Виходячи з наведеного, є вірним висновок суду апеляційної інстанції про те, що місцевим господарським судом безпідставно прийнята до розгляду та розглянута заява Борсала О.В. про збільшення позовних вимог шляхом заявлення додаткових вимог про визнання недійсним протоколів загальних зборів акціонерів ПАТ "Феодосійский механічний завод" від 13.05.2013 та від 08.06.2013, оскільки, як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, вказані вимоги є немайновими, а відтак, виходячи з положень постанови пленуму Вищого господарського суду України №18, фактично йдеться про подання іншого позову, а не збільшення вже заявленої позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 01.04.2014.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін.

Тобто, визначальним при вирішенні питання щодо прийняття позову третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, є тотожний інтерес як позивача, так і такої третьої особи саме на предмет спору.

В даному випадку, враховуючи, що предметом спору за первісним позовом Борсала О.В. є саме оспорювання рішення загальних зборів учасників ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 01.04.2014, то, відповідно, заявлені Єльчаніновим О.С. позовні вимоги про визнання недійсними рішень акціонерів ПАТ "Феодосійский механічний завод" від 13.05.2013 та 08.06.2013 не можуть розцінюватися як вимоги третьої особи з самостійними вимогами саме на предмет спору, яким, як правильно встановив суд апеляційної інстанції, про що вказувалося вище, є саме оспорення рішень акціонерів ПАТ "Феодосійский механічний завод" від 01.04.2014.

В той же час, суд касаційної інстанції вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позовів про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Феодосійский механічний завод" від 01.04.2014 з підстав неподання учасниками судового процесу оригіналу оспорюваного протоколу загальних зборів учасників ПАТ "Феодосійський механічний завод", з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного вирішення суду (положення ст. 65 ГПК України).

В порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК). Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами ГПК. Копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, а в разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог (постанова пленуму Вищого господарського суду України №18).

Так, зазначаючи про те, що учасниками судового процесу, зокрема, Борсалом О.В., ТОВ Галактик Інвест Груп", Єльчаніновим О.С. не виконано вимоги ухвали місцевого господарського суду щодо надання оригіналу протоколу загальних зборів учасників ПАТ "Феодосійский механічний завод" від 01.04.2014, судами попередніх інстанцій не зазначено, якою нормою Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено зберігання оригіналів протоколів загальних зборів акціонерного товариства у його учасників, а відтак, й можливість представлення його оригіналу, в тому числі й до суду на вимогу останнього; не наведено доводів в обґрунтування висновків про непроведення спірних загальних зборів акціонерів та беззаперечних доводів щодо неможливості розгляду справи за наявними в ній документами.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 "У справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес)") поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. В аспекті поставленого у конституційному поданні питання положення частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України треба розуміти так, що акціонер може захищати свої права та охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства.

В силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення Європейського суду з прав людини та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Згідно з приписами п. п. 70 та 71 рішення Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 "Справа "Рисовський проти України" суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже, ненадання органами державної влади (Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, тощо) витребуваних судом першої інстанції оригіналу (належним чином засвідчених копій) протоколу загальних зборів учасників ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 01.04.2014, з тих чи інших причини, не може мати наслідком відмову у захисті охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які звернулися до суду саме за їх захистом.

В силу ст.ст. 42, 43, 47 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; судове рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Судами попередніх інстанцій використано не у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, пов'язаних з предметом доказування у даній справі.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, в силу обмеження меж перегляду справи у суді касаційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне скасувати прийняті у даній справі судові рішення, і справу направити на новий розгляд до місцевого господарського суду, під час здійснення якого, врахувати викладене у даній постанові та прийняти судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Борсала Олексія Вікторовича задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 та рішення господарського суду міста Києва від 28.08.2014 у справі №910/7865/14 скасувати і справу направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Н.М. Губенко

Судді: Т.Л. Барицька

В.І. Картере