КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" березня 2015 р. Справа №910/21622/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Ткаченка Б.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги (вх.№09-08.1/2236/15) Цибульника Олександра Івановича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 року про відмову у прийнятті позовної заяви

у справі № 910/21622/14 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «ЕССО Страхування»

до 1)Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прем'єр фонд Можливостей»

2)Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прем'єр Фонд Облігацій»

3)Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфавін Сек'юрітіз»

4)Пайового Інтервального Диверсифікованого Інвестиційного Фонду «Прем'єр Фонд Дохід та Зростання» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Альфавін Капітал»

5)Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Альфавін Капітал»

6) Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Холдерс»

7) Товариства з обмеженою відповідальністю «Видимо-Невидимо»

3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на

стороні відповідачів:

1) Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Екко»

2) Якоб Куесс

3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа Бауменеджмент Київ»

4) Товариство з обмеженою відповідальністю «Екко Інтернаціонале Ферзіхерунгсмаклер»

5) Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт»

3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

6) Товариство з обмеженою відповідальністю «Навігатор-Інвест»

7)Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України»

про визнання недійсним договору міни цінних паперів, застосування реституційних наслідків його недійсності та витребування акцій з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2014року, ПрАТ «ЕССО Страхування» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до 1)ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прем'єр фонд Можливостей», 2)ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прем'єр Фонд Облігацій», 3)ТОВ «Альфавін Сек'юрітіз», 4)Пайового Інтервального Диверсифікованого Інвестиційного Фонду «Прем'єр Фонд Дохід та Зростання» в особі ТОВ «Компанія з управління активами «Альфавін Капітал», 5)ТОВ «Компанія з управління активами «Альфавін Капітал», 6) ТОВ «А-Холдерс», 7) ТОВ «Видимо-Невидимо», 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1) ПрАТ «Страхова компанія «Екко», 2) Якоб Куесс, 3) ТОВ «Альфа Бауменеджмент Київ», 4) ТОВ «Екко Інтернаціонале Ферзіхерунгсмаклер», 5) ПАТ Банк «Контракт», 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 6) ТОВ «Навігатор-Інвест», 7)ПАТ «Національний депозитарій України» про визнання недійсним договору міни цінних паперів, застосування реституційних наслідків його недійсності та витребування акцій з чужого незаконного володіння (т. І а.с. 31-40).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.10.2014 року порушено провадження у справі № 910/21622/14 ( т. І а.с. 1-4).

30 жовтня 2014 року Цибульником О.І., було подано позовну заяву до Господарського суду міста Києва (том ІІ, а.с. 196).

03 листопада 2014 року, ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/21622/14, Цибульнику О.І. відмовлено у прийнятті позовної заяви (том ІІ, а.с. 194-197).

18 лютого 2015 року - Цибульник О.І., звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали та скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03 листопада 2014 року про повернення позовної заяви та повернути справу до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття позовної заяви та розгляду її по суті.

Відповідно до ст. 2-1 ГПК України, у господарських судах функціонує автоматизована система документообігу. Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду, в тому числі видачі судових рішень та наказів господарського суду, передачі справ до електронного архіву, зберігання текстів судових рішень, ухвал та інших процесуальних документів, надання інформації фізичним та юридичним особам, підготовки статистичних даних, визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Згідно вимог «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» затвердженого рішенням Рада суддів України, від 26.11.2010, № 30 :

«2.6. Персональну відповідальність за функціонування автоматизованої системи в суді несе керівник апарату суду.

3.1. Автоматичний розподіл справ здійснюється у суді (у судовій палаті) під час їх реєстрації, на підставі внесеної до автоматизованої системи інформації.

3.11. Результатом автоматичного розподілу судових справ є довідка про автоматичний розподіл судових справ між суддями відповідного суду (далі - довідка) (додатки 5, 6). Довідка автоматично створюється автоматизованою системою.»

Згідно довідки про повторний автоматичний розподіл справ між суддями від 04 березня 2015 року, апеляційну скаргу Цибульника О.І. у справі №910/21622/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий - Чорногуз М.Г., судді Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Підпунктом 3.1.2, пункту 3.1, абзацу 3 Рішення Ради суддів України від 06.11.2014 р. N51, зазначено: «Відмова судді від отримання розподіленої в установленому порядку судової справи не допускається».

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 05 березня 2015 року у зв'язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці, склад суду змінено на - головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді: Рудченко С.Г., Ткаченко Б.О.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, Цибульника О.І., судовою колегією встановлено наступне.

Відповідно до статті 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Як вбачається з матеріалів справи №910/21622/14, оскаржувана ухвала було прийнята та підписана 03 листопада 2014 року. Сторонам направлена 06.11.2014 року, згідно штампу вихідної кореспонденції на зворотній стороні оскаржуваної ухвали (том. ІІ, а.с.194-197).

З апеляційною скаргою - Цибульник О.І., звернувся 18 лютого 2015 року, згідно вхідного штемпеля Господарського суду міста Києва №06-29.2/1130.

В обґрунтуванні причин пропуску строку подання апеляційної скарги міститься лише посилання на ту обставину, що з ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 року, скаржник ознайомився на сайті єдиного державного реєстру судових рішень лише 16.02.2015 року.

Доводи скаржника про неможливість ознайомлення з оскаржуваною ухвалою не знайшли свого підтвердження, з огляду на наступне.

Відповідно до статей 62, 63, 64 ГПК України, господарський суд не пізніше трьох днів з дня надходження заяви (позовної) виносить ухвалу про відмову у прийнятті, або поверненні позовної заяви, або порушує провадження у справі. Отже апелянт мав можливість і повинен був звернутись в трьохденний строк до місцевого господарського суду для отримання інформації про розгляд його позовної заяви.

Як вбачається з ухвали про відмову у прийнятті позовної заяви в справі №910/21622/14 від 03.11.2014 р., її копія була направлена учасникам судового процесу 06.11.2014 р., що відповідно до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 N 28, підтверджується штампом апеляційного господарського суду з відміткою про відправлення документа на зворотній стороні ухвали.

Крім того, ухвала про відмову у прийнятті позовної заяви в справі №910/21622/14 від 03.11.2014 р., своєчасно була внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень під реєстраційним номером 41219499. Так зокрема витягом з Єдиного державного реєстру судових рішень, підтверджується що попередній судовий документ №41219498 датований 27.10.2014 року, наступні судові документи під номерами реєстру №41219500 та №41219501 датовані 3 листопада 2014 року, що підтверджує факт своєчасного внесення оскаржуваної ухвали до Єдиного державного реєстру судових рішень.

За таких обставин, Цибульник О.І. - мав можливість раніше ознайомитись зі змістом оскаржуваної ухвали або звернутись до Господарського суду міста Києва відповідно до ст. ст.22 ГПК України, однак без поважних причин, не скористався своїм правом.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду виходить з того, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

При цьому несвоєчасне ознайомлення з оскаржуваною ухвалою на які посилається скаржник у апеляційній скарзі не може бути підставою для відновлення пропущеного строку.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки .

Відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними .

За змістом ст. 53 ГПК України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Розгляд заяви про відновлення пропущеного процесуального строку має передувати розгляду документа по суті. Документ розглядається по суті, якщо заяву про поновлення пропущеного процесуального строку судом задоволено.

Вищий господарський суд України у п. 6 постанови пленуму від 17 травня 2011 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" роз'яснив.

«Статтею 93 ГПК встановлено, що апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою. Заява розглядається, якщо вона надійшла до винесення ухвали про повернення апеляційної скарги.

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини першої статті 53 ГПК.

Про поновлення або про відмову в поновленні пропущеного строку зазначається відповідно в ухвалі апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження (стаття 98 ГПК) або про її повернення (частина друга статті 93, пункт 4 частини першої статті 97 ГПК).»

У відповідності до статті 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з вимогами статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Посилання на несвоєчасне ознайомлення з оскаржуваною ухвалою на які посилається скаржник у апеляційній скарзі не може бути підставою для відновлення пропущеного строку.

Фактично скаржником не зазначено жодних причин чому після подання позовної заяви від 30.10.2014 року, він не звертався протягом трьох місяців до місцевого господарського суду і не цікавився наслідками розгляду поданої ним позовної заяви.

Таким чином, скаржником не надано доказів того, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку не вбачається.

Скаржником всупереч вимогам чинного законодавства до матеріалів апеляційної скарги не додано жодного належного та допустимого доказу, що підтверджував би поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

З огляду на викладене, судова колегія у даному випадку не знаходить підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 року про відмову у прийнятті позовної заяви.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

З урахуванням вище зазначеного, сума судового збору сплачена квитанцією № від 17.02.2015 року в сумі 609 грн. 00 коп. підлягає поверненню

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 22, 53, 62-64, 86, 93 п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір», Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Цибульнику Олександру Івановичу у поновленні строку та прийнятті апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду м. Києва від 03 листопада 2014 року про відмову у прийнятті позовної заяви у справі № 910/21622/14.

2.Апеляційну скаргу з доданими до неї документами - повернути Цибульнику Олександру Івановичу.

3.Повернути Цибульнику Олександру Івановичу (ІН ) судовий збір у сумі 609 грн. 00 коп. з Державного бюджету України, сплачений згідно з квитанцією № від 17.02.2015 року.

4.Матеріали справи №910/21622/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді С.Г. Рудченко

Б.О. Ткаченко