РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"02" березня 2015 р. Справа № 918/1335/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Філіпова Т.Л. ,

судді Бучинська Г.Б.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 рішення господарського суду Рівненської області від 20.10.14 у справі № 918/1335/14

за позовом Рівненського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері

в особі Позивача 1: Рівненської міської ради Рівненської області;

Позивача 2: Управління житлово-комунального господарства Рівненської міської ради

до Фізична особа - підприємець ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 15 229 грн. 50 коп.;

розірвання договору на тимчасове користування

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 20 жовтня 2014 року (позов Рівненського прокурора з нагляду за додерженням законів у транспортній сфері (надалі - Прокурор) в інтересах держави в особі Рівненської міської ради Рівненської області (надалі - Позивач 1), Управління житлово-комунального господарства Рівненської міської ради (надалі - Позивач 2) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 15 229 грн. 50 коп., розірвання договору на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій № 263/2012 від 16 січня 2012 року та зобов'язання вчинити певні дії), з підстав, висвітлених у даному рішенні, позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо вона подана після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Відтак, апеляційна скарга підлягає поверненню Відповідачу без розгляду на підставі пункту 2 статті 93 Господарського процесуального кодексу України та пункту 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, дослідивши апеляційну скаргу з доданими до неї додатками, колегія апеляційного господарського суду зауважує, що згідно частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України, обов'язком апелянта визначено додання до апеляційної скарги доказів сплати судового збору і доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Рівненський апеляційний господарський суд зауважує, що, згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається із статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 року становить 1 218 грн. 00 коп..

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, колегія суду зазначає, що Відповідачем, як доказ сплати судового збору, було долучено до апеляційної скарги квитанцію № 150 від 24 лютого 2015 року, про сплату судового збору в розмірі 914 грн..

При цьому апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що порядок сплати судового збору, його розміри визначені у Законі України "Про судовий збір" № 3674- VI від 8 липня 2011 року та зазначає, що при подані апеляційної скарги, потрібно сплачувати судовий збір згідно даного Закону.

В силу дії підпункту 4 пункту 2, частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674 - VI від 8 липня 2011 року при подачі апеляційної скарги на рішення суду необхідно сплатити судовий збір в розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Дана норма не містить в собі визначення ставки. Водночас, розмір цієї ставки визначено в підпункті 1 пункті 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Так, вищезазначена норма (підпунктів 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Законі України "Про судовий збір") передбачає ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру та позовної заяви немайнового характеру, а саме: 2 відсотки ціни позову, проте не менше за 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Водночас, згідно пункту 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Враховуючи усе вищевказане, колегія Рівненського апеляційного господарського суду зауважує, що Відповідач оскаржує рішення господарського суду, предмето котрого є дві вимоги: одна майнового характеру (про стягнення заборгованості в сумі 15 229 грн. 50 коп.); друга вимога немайнового характеру (розірвання договору на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій № 263/2012 від 16 січня 2012 року та зобов'язання вчинити певні дії), а тому при зверненні до апеляційного господарського суду, Відповідач мав би подати документи, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 1522 грн. 50 коп..

Колегією суддів встановлено, що до апеляційної скарги Відповідачем не було додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" № 3674- VI від 8 липня 2011 року, що є порушенням вимог частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на усе вищевисвітлене (відсутність доказу сплати судового збору в повному обсязі) колегія суддів дійшла до висновку, що дана апеляційна скарга підлягає поверненню в зв'язку з несплатою судового збору відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому колегія апеляційного господарського суду констатує, що за приписами частини 4 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що стали причиною повернення скарги апелянту, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Також, Рівненський апеляційний господарський суд звертає увагу на те, щоу разі пропуску строку оскарження апеляційна скарга має бути подана повторно лише з мотивованим клопотаннями про його відновлення.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (разом із доданими до неї матеріалами) на рішення господарського суду Рівненської області від 20 жовтня 2014 року у справі № 918/1335/14 повернути скаржнику без розгляду.

2. Справу № 918/1335/14 повернути на адресу господарського суду Рівненської області.

3. Копію ухвали направити сторонам по справі.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.