ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 року Справа № 904/8420/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дмитренко Г.К.- доповідач

суддів: Прокопенко А.Є., Крутовських В.І.

при секретарі: Однорог О.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Козак Н.В., представник, довіреність №14-174 від 24.06.14;

від відповідача: Лаврик О.П., представник, довіреність №1 від 20.02.15;

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2014 року по справі № 904/8420/14

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до дочірнього підприємства "П'ятихаткитеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, м. П'ятихатки Дніпропетровської області

про стягнення 1508061 грн. 50 коп.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2014 року (суддя Юзіков С.Г.) з дочірнього підприємства "П'ятихаткитеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" стягнуто 1119059 грн. 22 коп. основного боргу, 100000 грн. пені, 50624 грн. 58 коп. річних, 186382 грн. 97 коп. збитків від інфляції та 30 161 грн. 23 коп. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати в частині зменшення розміру пені на 51994 грн. 73 коп., посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Дочірнє підприємство "П'ятихаткитеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради у відзиві на апеляційну скаргу просить в її задоволенні відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, а також вказує на те, що станом на 23.02.2015 року підприємство частково виконало рішення господарського суду в сумі 55000 грн., про що свідчать додані до відзиву платіжні доручення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

28.12.2012 року між національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (продавець) і дочірнім підприємством "П'ятихаткитеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради (покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 13/2348-БО-3.

За п.1.1 договору поставки продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД , або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору.

Відповідно п.2.1 договору продавець передає покупцеві з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року газ обсягом до 667, 9 тис. куб. м.

06.11.2013 року сторони уклали додаткову угоду № 2, якою п.2.1 виклали у наступній редакції:

«Продавець передає покупцеві з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року газ обсягом до 658 тис. куб. м.».

Ціна (граничний рівень ціни) на газ та послуги з його транспортування установлюються НКРЕ (п.5.1 договору).

За п.5.2 договору ціна за 1000 куб. м природного газу становить 3 509 грн. з урахуванням податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 305 грн. 60 коп., крім того ПДВ - 20% - 61 грн. 12 коп., всього з ПДВ - 366 грн. 72 коп.

До сплати за 1000 куб. м природного газу - 3884 грн. 78 коп., крім того ПДВ - 20% - 776 грн. 96 коп., всього з ПДВ - 4661 грн. 74 коп.

Згідно п. 5.5 договору його загальна вартість на дату його укладення становить 2594644 грн. 56 коп., крім того ПДВ - 518931 грн. 58 коп., разом з ПДВ - 3113576 грн. 14 коп.

19.07.2013 року сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 року № 13/2348-БО-3, якою з 01.07.2013 року пункти 5.2 та 5.5 договору викладено у наступній редакції:

«Ціна за 1000 куб. м природного газу становить 3 459 грн. з урахуванням податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 295 грн. 60 коп., крім того ПДВ - 20% - 59 грн. 12 коп., всього з ПДВ - 354 грн. 72 коп.

До сплати за 1000 куб. м природного газу - 3823 грн. 78 коп., крім того ПДВ - 20% - 764 грн. 76 коп., всього з ПДВ - 4588 грн. 54 коп.».

Згідно п. 5.5 договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

У відповідності з п. 3.3 договору приймання - передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання - передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Згідно п. 3.4. договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти приймання - передачі є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2013 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).

На виконання договору купівлі-продажу природного газу продавець у період з січня 2013 року по грудень 2013 року передав відповідачу природний газ на загальну суму 2218616 грн. 68 коп., що підтверджується актами прийому - передачі природного газу від 31.01.2013 року на суму 394741 грн. 81 коп., від 28.02.2013 року на суму 319114 грн. 48 коп., від 31.03.2013 року на суму 292174 грн. 31 коп., від 30.04.2013 року на суму 39526 грн. 86 коп., від 31.10.2013 року на суму 165063 грн. 40 коп., від 30.11.2013 року на суму 373419 грн. 64 коп., від 31.12.2013 року на суму 634576 грн. 18 коп. (а.с.39, 40, 41, 42, 43, 44, 45).

У відповідності з п.6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, не здійснив повну оплату отриманого природного газу у строки, обумовлені договором.

Із загальної заборгованості у сумі 2218616 грн. 68 коп. відповідачем сплачено лише 1099059 грн. 46 коп., у зв'язку з чим борг за отриманий у січні 2013 року - грудні 2013 року газ станом на час звернення позивача до суду, за розрахунком позивача, становить 1119059 грн. 22 коп.

Відповідач наявність заборгованості за договором від 28.12.2012 року № 13/2348-БО-3 визнає, у зв'язку з чим вимога позивача про стягнення основного боргу у сумі 1119059 грн. 22 коп. обґрунтовано визнана судом першої інстанції такою, що підлягає задоволенню.

Частинами 1,7 ст. 193 Господарського кодексу України унормовано, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності із ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення річні за період з 14.02.2013 року по 16.09.2014 року, сума яких дорівнює 50624 грн. 58 коп. та інфляційні втрати, сума яких складає 186382 грн. 97 коп.

Розрахунок 3% річних перевірений апеляційним господарським судом та визнаний правильним.

Після перевірки судом апеляційної інстанції розрахунок інфляційних втрат визнаний обґрунтованим та таким, що складений з урахуванням рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97р.

У відповідності із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Згідно частини 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За розрахунком позивача сума пені за прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті поставленого природного газу складає 151994 грн. 73 коп. (а.с. 28-30). Після перевірки судом апеляційної інстанції даний розрахунок визнаний обґрунтованим та таким, що складений у відповідності до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

23.12.2014 року дочірнє підприємство "П'ятихаткитеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради звернулось до суду першої інстанції з клопотанням про зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій на 50%.

Судом першої інстанції на підставі клопотання дочірнього підприємства "П'ятихаткитеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради зменшено суму нарахованої пені на 51994 грн. 73 коп.

В силу ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Колегія суддів вважає, що в даному випадку судом першої інстанції враховано інтереси сторін та правомірно зменшено пеню на суму 51994 грн. 73 коп.

Відповідно пояснень відповідача, наведених у клопотанні від 23.12.2014 року № 298, основним завданням дочірнього підприємства "П'ятихаткитеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради є виробництво та постачання теплової енергії населенню, комунально-побутовим та іншим підприємствам і організаціям.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки з дебіторської та кредиторської заборгованості та динаміки сплати в розрізі споживачів станом на 01.12.2014 року загальна кредиторська заборгованість дочірнього підприємства "П'ятихаткитеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради складає 4394 тис. грн., з яких:

2 млн. 927 тис. грн. - заборгованість за природний газ;

31 тис. грн. - заборгованість за електроенергію;

19 тис. грн.. - заборгованість за покупну воду;

194 тис. грн.. - заборгованість по заробітній платі;

951 тис. грн.. - платежі в бюджет;

88 тис. грн.. - страхові платежі;

184 тис. грн. - інші (а.с. 61).

На підтвердження свого скрутного фінансового становища відповідачем надано наказ від 26.02.2014 року № 80-од про встановлення на підприємстві, у зв'язку з важким фінансовим становищем, неповного робочого тижня з 3 робочими днями (а.с. 64).

Крім того відповідач зазначає, що основною причиною скрутного фінансового положення підприємства, стало невідшкодування державою різниці між вартістю наданих послуг та розміром затвердженого тарифу за надані населенню міста та району послуги з теплопостачання. Значна частина майна підприємства знаходиться у податковій заставі й унеможливлює оформлення банківського кредиту. Сплата штрафних санкцій у повному обсязі зачіпає не лише майнові інтереси відповідача, а й можливість постачання теплової енергії бюджетним та іншим організаціям. Підприємство вживає всіх заходів, спрямованих на покращення фінансово - економічного стану. Встановлений Дніпропетровською обласною радою підприємству тариф ще у травні 2014 року не забезпечує в повному обсязі відшкодування економічно обґрунтованих витрат, пов'язаних з виробництвом, транспортуванням та постачанням споживачам теплової енергії. Крім того, через значну несплату бюджетними організаціями, юридичними особами та населенням послуг, підприємство несе значні збитки, у зв'язку з чим для збільшення грошових надходжень підприємством проводиться претензійно - позовна робота.

Також в підтвердження збитковості підприємства дочірнім підприємством "П'ятихаткитеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради надано звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2014 року та баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2014 року ( а.с. 62,63). Відповідно наданому відповідачем звіту про фінансові результати за 9 місяців 2014 року збиток підприємства становить 533 тис. грн.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не враховано інтереси публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та не взято до уваги, що збитки компанії складають більше 10 млрд. грн.

Дане твердження колегією суддів до уваги не приймається з огляду на те, що позивачем не надано жодного доказу в підтвердження свого скрутного фінансового становища.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не надано жодних фінансових та бухгалтерських документів, зокрема, баланс річний (звіт про фінансовий стан підприємства), звіт про фінансові результати річний (звіт про сукупний дохід), зворотно-сальдову відомість за певний період (баланс), що характеризують його фінансовий стан.

В силу ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи специфіку діяльності дочірнього підприємства "П'ятихаткитеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради і те, що відповідач сплатив позивачеві частину боргу за спожитий у спірному періоді газ, судом першої інстанції обґрунтовано зменшено розмір пені за порушення відповідачем грошового зобов'язання на 51994 грн. 73 коп., тобто до 100000 грн.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2014 року по справі № 904/8420/14 залишити без змін, а скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" без задоволення.

Головуючий суддя Г.К. Дмитренко

Суддя А.Є. Прокопенко

Суддя В.І. Крутовських

повний текст постанови виготовлений 26.02.15р.