ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" березня 2015 р.Справа № 924/111/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Нігинсахкампром", м. Кам'янець-Подільський

до товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Стар-2005", м. Старокостянтинів

про стягнення 50 287, 45 грн. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача - Савченко Я.В. за довіреністю

від відповідача - не з'явився

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача заборгованість яка виникла через неналежне виконання договору № 15/09-01 від 15 вересня 2014 року в розмірі 50 287, 45 грн. Обгрунтовуючи позов, позивач вказує на порушення відповідачем умов договору щодо строків проведення оплати поставленої продукції.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника не направив, письмового відзиву на позов не подав. Повідомляючи відповідача про розгляд справи в суді, йому направлено ухвалу про порушення провадження у справі за адресою, вказаною у позові. Однак, дана кореспонденція повернута поштою з відміткою - „За закінченням терміну зберігання". Проте, суд виходить з того, що відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, виходячи з такого. Як вбачається з спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зробленого судом відповідно до ст. ст. 17, 22 - 1 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" вказана у позові адреса відповідача є його реєстраційною адресою, повідомлення за якою є належним повідомленням про час та місце судового розгляду справи.

Належність повідомлення в такий спосіб підтверджується також правовою позицією, викладеною у п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18, де вказано, що в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в ЄДРПОУ) і не повернутою підприємством зв'язку, або повернуто з посиланням на відсутність адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи.

За таких обставин, суд, в порядку ст. 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

З матеріалів справи вбачається.

15 вересня 2014 року між сторонами укладено договір № 15 / 09 - 01, де визначено, що постачальник (позивач) зобов'язується в порядку та на умовах визначених договором передавати у власність (поставляти), а покупець (відповідач) приймати та оплачувати щебінь, щебеневу суміш та відсів, загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість, умови та строки поставки і оплати яких визначена сторонами у заявках, які є додатками до цього договору і становлять його невід'ємну частину.

За розділом 2 договору ціна одиниці виміру товару та загальна вартість кожної партії товару визначаються сторонами в заявках до даного договору; загальна вартість договору не обмежена і визначається шляхом додавання загальної вартості кожної партії товару за всіма заявками до даного договору.

Розділом 3 визначено, що розрахунки за кожну партію товару, в тому числі відшкодування вартості транспортних витрат постачальника (у разі поставки товару транспортом постачальника) здійснюється в безготівковому порядку на умовах попередньої оплати у розмірі 30%; оплата здійснюється шляхом переказу покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника; розрахунок за фактично одержану партію товару здійснюється покупцем на підставі належним чином оформлених актів прийому - передачі товару та / або товаро - транспортних (видаткових) накладних (залежно від умов поставки товару) та рахунків - фактур постачальника.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріпленням печатками сторін і діє до 31 грудня 2014 року, а якщо жодна із сторін не підтвердила письмово припинення дії цього договору до дати такого припинення - він вважається продовженим на той же строк та на тих самих умовах (п. 8.1.).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

Згідно заявки на придбання товару від 15 вересня 2014 року (додаток № 1 до договору) відповідач замовив позивачу щебінь 0 - 25 у кількості 600 т., по ціні 85 грн. за одиницю товару та автопослуги. Заявка підписана обома сторонами та скріплена їх печатками.

Згідно картки рахунку відповідача від 26 січня 2015 року та платіжного доручення № 131 від 16 вересня 2014 року відповідач перерахував на рахунок позивача 25 000 грн. за призначенням платежу - „Аванс за щебеневу продукцію та послуги перевезення". Операція проведена банком 16 вересня 2014 року. Платником у доручення вказано відповідача, одержувачем - позивача.

Факт поставки товару позивачем на користь відповідача у сумі 41 871 грн. та прийняття його відповідачем підтверджується видатковими накладними: від 25 вересня 2014 року № РН - 0000146 на суму 21 379, 20 грн.; від 30 вересня 2014 року № РН - 0000151 на суму 4 348, 60 грн.; від 15 жовтня 2014 року № РН - 0000174 на суму 16 143, 20 грн.

Факт надання позивачем автопослуг на суму 33 416, 45 грн. та прийняття їх відповідачем підтверджується актами прийому - передачі: від 25 вересня 2014 року № ОУ - 000030 на суму 12 418, 38 грн., від 30 вересня 2014 року № ОУ - 0000031 на суму 4 456, 03 грн., від 15 жовтня 2014 року № ОУ - 0000032 на суму 16 542, 04 грн.

Названі накладні та акти підписані обома сторонами та скріплені їх печатками. Зокрема, у графах „Відвантажив" „Виконавець" посвідчені позивачем, у графах „Замовник" „Отримувач" - відповідачем.

До того ж у справу надано копію претензії позивача від 17 листопада 2014 року, адресованої відповідачу з вимогою сплати боргу

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір поставки, визначивши умови, права та обов'язки, які є обов'язковими для них.

В силу ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу щебеневу продукцію на суму 41 871 грн. та надав транспортні послуги на суму 33 416, 45 грн., що підтверджується видатковими накладними: від 25 вересня 2014 року № РН - 0000146 на суму 21 379, 20 грн.; від 30 вересня 2014 року № РН - 0000151 на суму 4 348, 60 грн.; від 15 жовтня 2014 року № РН - 0000174 на суму 16 143, 20 грн. і актами прийому - передачі: від 25 вересня 2014 року № ОУ - 000030 на суму 12 418, 38 грн., від 30 вересня 2014 року № ОУ - 0000031 на суму 4 456, 03 грн., від 15 жовтня 2014 року № ОУ - 0000032 на суму 16 542, 04 грн.

Прийняття товару та послуг відповідачем підтверджується підписом та печаткою відповідача на накладних та актах. Зокрема, відмітки „Відвантажив" „Виконавець" посвідчені позивачем, „Замовник" „Отримувач" - відповідачем.

Розрахунок за фактично одержану партію товару (в т. ч. відшкодування транспортних послуг) здійснюється покупцем на підставі належним чином оформлених актів прийому - передачі товару та / або товарно - транспортних (видаткових) накладних (залежно від умов поставки товару) та рахунків - фактур постачальника (п. 3.1., 3.3. у договорі).

Таким чином, враховуючи зазначене договірне положення, суд, з урахуванням загальних правил обчислення строків (ст. 253 ЦК України - перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок) та дат підписання накладних і актів відраховує момент виникнення обов'язку оплати відповідно з 26 вересня, 1 жовтня, 16 жовтня 2014 року (з наступного дня після підписання актів, накладних).

Як вбачається з матеріалів справи оплата послуг, станом на дату її проведення здійснена частково на суму 25 000 грн. (платіжне доручення від 16 вересня 2014 року) Докази повної оплати у зазначені в договорі строки та станом на час вирішення справи у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати пропущено (докази оплати всієї вартості послуг і товару відсутні), у відповідача виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить (75 287, 45 грн. вартість усього товару та послуг мінус часткова оплата 25 000 грн.) 50 287, 45 грн.

Отже, позов обґрунтований, підтверджений документально та підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Євро-Стар 2005" (Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, пров. Демократичний, 5, кв. 2; р/р 6 в АТ „Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805, , ІПН , св. № 200109621) на користь приватного підприємства „Виробничо-комерційне підприємство „Нігинсахкампром" (Хмельницька обл., Дунаєвецький р-н, смт. Смотрич, вул. Жовтнева, 91; р/р 0501 в АТ „Банк „Фінанси та кредит" м. Київ, МФО 300131, ) - 50 287,45 грн. (п'ятдесят тисяч двісті вісімдесят сім гривень сорок п'ять копійок ) основного боргу та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) судового збору.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу (31100, Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, провулок Демократичний, 5, кв. 2 ).