номер провадження справи 20/172/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2015 Справа № 908/6278/14

За позовом Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 180-А)

до відповідача: Комунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, просп. Пролетарський, 97)

про стягнення суми 15 310 010,13 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Скворцова О.О. (дов. № 01/1501 від 24.12.2014 р.);

Від відповідача - Ігнатьєв О.П. (дов. № 3310 від 19.09.2014 р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 11 027 568,08 грн., із яких: 10321628,19 грн. заборгованості за березень, серпень-листопад 2014 р., яка виникла за договором від 26.12.2012 р. № 04/13 про надання послуг з водопостачання; 294725,36 грн. пені; 64845,32 грн. -3% річних; 346369,21 грн. втрат від інфляції.

Ухвалою господарського суду від 30.12.2014 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі №908/6278/14, справі присвоєно номер провадження 20/172/14, судове засідання призначено на 27.01.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошувались перерви до 19.02.2015 р., до 27.02.2015 р.

У судовому засіданні 27.02.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи позивач заявами неодноразово збільшував розміри позовних вимог, які в порядку ст.22 ГПК України прийняті судом до розгляду: 1) згідно з заявою, отриманою судом 27.01.2015р., позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 12084860,48 грн. за період березень, серпень-грудень 2014 р.; 404618,11 грн. пені; 91144,26 грн.- 3% річних; 677 127,67 грн. втрат від інфляції; 2) згідно з заявою, отриманою судом 19.02.2015р., позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 12084860,48 грн. за період березень, серпень-грудень 2014 р.; 479061,59 грн. пені; 108959,69 грн.- 3% річних; 1017904,25 грн. втрат від інфляції; 3) згідно з заявою, отриманою судом 25.02.2015р., позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 13704084,60 грн. за період березень, серпень-грудень 2014 р.. січень 2015 р.; 479061,59 грн. пені; 108959,69 грн.- 3% річних; 1017904,25 грн. втрат від інфляції, всього 15310010,13 грн.

Таким чином, розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 13704084,60 грн. заборгованості за період березень, серпень-грудень 2014 р.. січень 2015 р.; 479061,59 грн. пені; 108959,69 грн.- 3% річних; 1017904,25 грн. втрат від інфляції, всього 15310010,13 грн.

за договором № 04/13 про надання послуг з водопостачання від 26.12.2012 р..

Позивач підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог, та на підставі ст.ст. 11, 509, 526, 530, 610, 611, 622, 625 ЦК України, ст.ст. 20, 173, 174, 193, 218, 230, 231 ГК України просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав, підтвердивши наявність заборгованості з водопостачання в сумі 13704084,60 грн., яка виникла за березень, серпень-грудень 2014 р., січень 2015 р. Надав письмові клопотання, згідно з якими просить зменшити розмір пені на 100%, розстрочити виконання рішення строком на 60 місяців із оплатою боргу щомісячно річними частинами, починаючи з лютого 2015 р.

У зв'язку з клопотаннями відповідача 27.01.2015 р. та 27.02.2015р. судом отримано листи позивача, відповідно до яких не заперечує щодо зменшення пені судом до 50 000 грн., враховуючи тяжкий фінансово-економічний стан, заперечує проти надання відповідачу відстрочки виконання судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2012 р. між Комунальним підприємством "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради (надалі - споживач, відповідач у справі) та Комунальним підприємством "Облводоканал" Запорізької обласної ради (надалі -виробник, позивач у справі) укладений договір про надання послуг з водопостачання № 4/13, відповідно до умов якого виробник зобов'язується надавати споживачу, який є оптовим споживачем, безперебійне надання послуг із питного водопостачання (далі - послуги) - в обсягах, передбачених пунктом 2.1 договору та якісними нормативами, передбаченими в пункті 2.3 договору, а споживач зобов'язується прийняти надані послуги та оплатити їх у порядку та на умовах даного договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до положень розділу 3 договору послуги з водопостачання надаються споживачу на підставі укладеного договору про надання послуг з водопостачання (п. 3.1). Кількісний та якісний обсяг послуг із водопостачання оформляється щомісячним актом прийому-передачі води, який складається на підставі акту про зняття показників водолічильника, який підписується представниками виробника та споживача в останній календарний день звітного місяця. Виробник направляє споживачу акт прийому-передачі води, а споживач зобов'язаний підписати його не пізніше 3-х робочих днів із моменту його отримання. В разі відмови споживача від підписання акту, про це вказується в акті та він підписується виробником одноособово (п. 3.3). Акти прийому - передачі води та акти про зняття показників водолічильника є підставою для остаточних розрахунків за надані послуги (п. 3.4).

Підпунктом 4.2.2 пункту 4.2 договору про надання послуг з водопостачання № 4/13 від 26.12.2012 р. передбачений обов'язок споживача своєчасно вносити оплату за спожиті послуги відповідно до встановлених тарифів.

Сторони узгодили (п.п. 7.1,7.2), що тариф на послуги водопостачання (для оптових споживачів) становить 3,13 грн. за 1 куб м., в тому числі ПДВ. Тариф на послуги водопостачання, вказаний в п. 7.1 даного договору, може бути змінений на підставі рішення органу, уповноваженого встановлювати тарифи. Виробник при зміні тарифу зобов'язаний повідомити споживача та надати копію такого рішення.

У розділі 8 договору сторонами встановлено порядок та умови проведення розрахунків. Так, відповідно до п. 8.1 оплата за послуги водопостачання проводиться споживачем грошовими коштами на підставі отриманого рахунку та акту про надані послуги до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно з п. 15.1 договір набирає чинності з 01.01.2013 р. та діє до 31.01.2013 р.

У подальшому до договору вносились зміни шляхом підписання додаткових угод. Зокрема, додатковою угодою від 29.04.2013 р. продовжено строк дії договору до 30.04.2014 р.; додатковою угодою від 12.02.2014 р. продовжено строк дії договору до 31.12.2015 р.

Матеріали справи свідчать, що за період березень, серпень-грудень 2014 р., січень 2015 р.; позивачем надано відповідачу послуги з водопостачання: сторонами підписано та скріплено печатками 31.03.2014 р. акт № 3, в якому зазначено, що позивачем у березні 2014 р. подано води 554043 куб.м. (виставлено рахунок № 151 від 31.03.2014 р. на суму 1734154,59 грн.); 31.08.2014 р.- акт № 8, в якому зазначено, що позивачем у серпні 2014 р. подано води 964033 куб.м. (виставлено рахунок № 443 від 31.08.2014 р. на суму 3017423,29 грн.); 30.09.2014 р. - акт № 9, в якому зазначено, що позивачем у вересні 2014 р. подано води 712028 куб.м. (виставлено рахунок №504 від 30.09.2014 р. на суму 2228647,64 грн.); 31.10.2014 р. - акт № 10, в якому зазначено, що позивачем у жовтні 2014 р. подано води 570376 куб.м. (виставлено рахунок №560 від 31.10.2014 р. на суму 1785276,88 грн.); 30.11.2014 р. - акт № 11, в якому зазначено, що позивачем у листопаді 2014 р. подано води 595254 куб.м. (виставлено рахунок №607 від 30.11.2014 р. на суму 1863145,02 грн.); 31.12.2014 р. - акт № 12, в якому зазначено, що позивачем у грудні 2014 р. подано води 563333 куб.м. (виставлено рахунок №653 від 31.12.2014 р. на суму 1763232,29 грн.); 31.01.2015 р. - акт № 1, в якому зазначено, що позивачем у січні 2015 р. подано води 517324 куб.м. (виставлено рахунок №47 від 31.01.2015 р. на суму 1619224,12 грн.). Таким чином, всього за спожиту воду нараховано 14 011 103,83 грн.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами договору №4/13 від 26.12.2012 р. сторони узгодили порядок проведення розрахунків - до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем без зауважень та заперечень підписано акти про надання води. Відповідно до угоди від 16.06.2014 р. за рахунок субвенцій перераховано 274844,89 грн. за березень 2014 р. Угодою від 04.11.2014 р. зараховано зустрічні однорідні вимоги на суму 32174.34 грн. Таким чином, залишок боргу становить 13704084,60 грн.

Відповідач у судовому засіданні підтвердив наявність заборгованості за договором у заявленому розмірі. Доказів сплати заборгованості не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 13704084,60 грн. заборгованості за період: березень, серпень-грудень 2014 р., січень 2015 р. є обґрунтованими, доведеними, основані на договорі, відповідають вимогам чинного законодавства України та підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача 108 959,69 грн. 3% річних за період із 28.04.2014 р. по 16.02.2015р. (розрахунок по кожному акту за березень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 р.) і суми 1 017 904,25 грн. втрат від інфляції за період з травня 2014 р. по січень 2015 р. включно (розрахунок по кожному акту).

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлений факт несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором, однак, перевіривши розрахунки позивача, вбачається, що позивачем допущено помилки.

Так, у зв'язку з неправильним визначенням кількості днів прострочення по акту за серпень (133 замість 144) та за вересень (112 замість 113), правильним є 35713,06 грн. 3% річних за період із 26.09.2014 р. по 16.02.2015 р. по акту за серпень 2014 р. та 20 698,95 грн. 3% річних за період із 27.10.2014 р. по 16.02.2015 р. по акту за вересень 2014 р. Однак, враховуючи приписи ст.ст. 22,83 ГПК України, суд не виходить за межі позовних вимог і стягує заявлену позивачем суму 108 959,69 грн. 3% річних.

Перевіривши розрахунок втрат від інфляції, судом встановлено, що позивачем також допущено помилки. Суд бере до уваги, що згідно з роз'ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97р., при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. У п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» роз'яснено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція При цьому, сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено до 15 дня відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то - з врахуванням даного місяця (постанова Вищого господарського суду України від 01.02.2012р. №52/30). Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань на суму боргу та 3% річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошей внаслідок інфляційних процесів на отримання компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваних ним грошових коштів, належних до сплати кредитору. У частині нарахувань інфляційних втрат позивач необґрунтовано нарахував 14584,21грн. втрат за 5 днів прострочення з 26.09.2014 р. по 30.09.2014 р. по акту за серпень; 8627,02 грн. за 5 днів прострочення з 27.10.2014 р. по 31.10.2014 р. по акту за вересень 2014 р.; 5 551,49 грн. за 5 днів прострочення за період з 26.11.2014 р. по 30.11.2014 р. по акту за жовтень; 10 818,26 грн. за 6 днів прострочення за період з 26.12.2014 р. по 31.12.2014 р. по акту за листопад. У зв'язку з цими помилками суд стягує з відповідача суму 978 323,27 грн. втрат від інфляції (1 017 904,25 грн.- 14584,21грн. -8627,02 грн. - 5 551,49 грн. - 10 818,26 грн.).

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення суми 479 061,59 грн. пені за період із 28.04.2014 р. по 16.02.2015р. (розрахунок по кожному акту за березень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 р.).

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з вимогами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У п. 9.2 договору №4/13 від 26.12.2012 р. сторони встановили, що якщо оплата у вказаний термін не проведена, споживач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,04% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Як встановлено судом, відповідач оплату послуг здійснював несвоєчасно. Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що він відповідає умовам договору та закону, тому позовні вимоги про стягнення 479 061,59 грн. пені за період із 28.04.2014 р. по 16.02.2015р. (розрахунок по кожному акту за березень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 р.) є обґрунтованими.

Розглянувши клопотання відповідача зменшити розмір пені на 100%, розстрочити виконання рішення строком на 60 місяців із оплатою боргу щомісячно річними частинами, починаючи з лютого 2015 р., суд вважає за необхідне задовольнити клопотання частково.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідачем не здійснено оплату за надані послуги у зв'язку з тим, що за 9 місяців 2014 р. підприємство має збитки у розмірі 26287000 грн., що підтверджується звітом про фінансовий стан та балансом. Відповідач є суб'єктом природних монополій у територіальних межах м.Бердянськ та визначено виконавцем послуг водопостачання та водовідведення, що підтверджується листом ЗОТВ АМК України від 20.10.2011 р. №02-29.3/06-3245, рішеннями виконавчого комітету Бердянської міської ради, в тому числі №473 від 13.09.2011 р. Тарифи на послуги КП "Бердянськводоканал" встановлено постановою Національної комісії №110 від 10.02.2012 р., №161 від 14.03.014 р. Зазначені тарифи відшкодовують лише частину дійсних витрат відповідача. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 р.» не передбачено надання з Державного бюджету субвенцій на відшкодування заборгованості в тарифах на послуги, що надані населенню. Станом на 01.12.2014 р. підприємство має кредиторську заборгованість у розмірі 28 472 771,06 грн. Органом ДВС відкрито виконавчі провадження про стягнення заборгованості за іншими рішеннями суду, накладено арешт (рішення у справах №908/2216/14, №908/3179/14, №908/250/14). Ці обставини свідчать, що КП "Бердянськводоканал" має тяжкий фінансово-економічний стан, у зв'язку з чим не має можливості сплатити борг одноразово та в короткий строк. Одночасне стягнення всієї суми боргу може ще більше погіршити стан підприємства, призведе до зупинення діяльності, яка є соціально важливою. До клопотання позивачем долучено, зокрема, баланс підприємства та звіт про фінансові результати за 9 місяців 2014 рік, відповідно до яких підприємство за 9 місяців 2014 році є збитковим.

Представник позивача у судовому засіданні та листі не заперечує щодо зменшення пені судом до 50 000 грн., враховуючи тяжкий фінансово-економічний стан, заперечує проти надання відповідачу відстрочки виконання судового рішення та розстрочки на такий великий строк. Пояснив, що підприємство станом на 14.01.2015 р. також знаходиться у тяжкому фінансово - економічному стані, має збитки розмірі 10330000 грн., кредиторську заборгованість розмірі 32948000 грн., заборгованість із заробітної плати, податковий борг. У підтвердження доводів надано, зокрема, копії балансу, довідки про заборгованість та збитки.

Частинами 3, 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду, приймаючи рішення, у виняткових випадках, зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених вище норм слідує, що суд може зменшити розмір штрафних санкцій, а не звільнити від їх сплати взагалі, про що фактично просить КП "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради.

На підставі зазначених норм, розглянувши клопотання відповідача, суд вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково: необхідно зменшити розмір пені до 50000 грн. та розстрочити виконання рішення в частині стягнення боргу, пені, 3% річних та втрат від інфляції в загальній сумі 14 841 367,56 грн. на 24 місяці, стягнувши щомісячно рівними частками по 618390 грн. 31 коп. до останнього числа кожного місяця, починаючи з 31.03.2015р., останній платіж сплатити до 28.02.2017 р. у сумі 618 390 грн. 43 коп.

При цьому суд бере до уваги викладені відповідачем у клопотанні обставини, специфіку підприємства позивача та відповідача, які мають велике соціальне значення, оскільки є комунальними і створені з метою надання послуг із водопостачання, водовідведення населенню та іншим споживачам; стан фінансового стану обох сторін, який підтверджується балансами та звітами про фінансові результати, долученими до клопотання та заперечень. Суд також враховує, що загальними засадами цивільного законодавства згідно з ст. 3 ЦК України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача повністю, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, пр. Пролетарський, 97, ) на користь Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 180-а, ) суму 13704084 (тринадцять мільйонів сімсот чотири тисячі вісімдесят чотири) грн. 60 коп. заборгованості, суму 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн..00 коп. пені, суму 108 959 (сто вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 69 коп.3% річних, суму 978 323 (дев'ятсот сімдесят вісім тисяч триста двадцять три) грн. 27 коп. втрат від інфляції, всього 14 841 367 (чотирнадцять мільйонів вісімсот сорок одна тисяча триста шістдесят сім) грн. 56 коп.

Розстрочити виконання рішення в частині стягнення суми 14 841 367 (чотирнадцять мільйонів вісімсот сорок одна тисяча триста шістдесят сім) грн. 56 коп. строком на 24 (двадцять чотири) місяці, стягнувши щомісячно рівними частками по 618390 (шістсот вісімнадцять тисяч триста дев'яносто) грн. 31 коп. до останнього дня кожного місяця, починаючи з 31 березня 2015 року, останній платіж сплатити до 28.02.2017 р. у сумі 618 390 (шістсот вісімнадцять тисяч триста дев'яносто) грн. 43 коп. Видати наказ.

Стягнути з Комунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, пр. Пролетарський, 97, ) на користь Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 180-а, ) суму 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено (підписано) 04 березня 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його повного складення (дня підписання).