ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Справа № 925/2286/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Гури І.І., при секретарі судового засідання Мирошниченко Б.В., за участю представника позивача - Сліпченка М.С. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД», м. Київ до фізичної особи-підприємця Вихватиня Віталія Васильовича, с. Бужанка Лисянського району, Черкаської області про стягнення 1517,06 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД» звернулось до суду з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Вихватиня Віталія Васильовича 2817,06 грн. основного боргу та 1827 грн. витрат зі сплати судового збору.

Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі свого представника у судове засіданні не забезпечив, про наявність поважних причин неявки не повідомив.

Від позивача надійшло клопотання від 24.02.2015 про стягнення з відповідача 1517,06 грн. боргу та 1827 грн. витрат зі сплати судового збору, мотивуючи тим, що останній здійснив часткове погашення заборгованості в сумі 1300 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, враховуючи клопотання від 24.02.2015, та просив задовольнити.

Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за наявними матеріалами.

У судовому засіданні згідно зі ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

16.12.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД» (постачальник, позивач у справі) та фізичною особою - підприємцем Вихватинем Віталієм Васильовичем (покупець, відповідач у справі) був укладений договір поставки №К/3057(далі - договір).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 15.12.2015, а у частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 9.1. договору).

У відповідності до умов укладеного договору постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукцію (надалі - товар), а покупець зобов'язується приймати цей товар та оплачувати його в порядку і на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1. договору).

Асортимент та ціна товару погоджуються сторонами у накладній на поставку товару, яка є невід'ємною частиною цього договору (п.1.2. договору).

Покупець здійснює оплату товару за ціною, яка передбачена у накладній на поставку товару до договору (п.4.1. договору).

Покупець зобов'язується сплатити вартість поставленої партії товару протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару. Оплата здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника, або шляхом внесення готівки в касу постачальника (п.4.4. договору).

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару відповідачу, що підтверджується товарно-транспортними накладними.

Однак, відповідач грошові зобов'язання за договором не виконав.

20.01.2015 відповідач здійснив часткове погашення заборгованості за договором в розмірі 1300 грн., тому сума основної заборгованості становить 1517,06 грн.

Загальні положення поставки врегульовані параграфом 1 глави 30 ГК України.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується частина 1 статті 193 ГК України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 статті 193 ГК України, статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі вищевказаного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1517,06 грн. основного боргу та 1827 грн. витрат зі сплати судового збору обґрунтованими, доведеними наявними в матеріалах справи доказами, а відповідно таким, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім при поданні позову, а саме: 1827 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Вихватиня Віталія Васильовича (с. Бужанка, мікрорайон Заводський, 38, кв. 2, Лисянський район, Черкаська область, ідентифікаційний код ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД» (вул. Гонти, 3-А, Шевченківський район, м. Київ, ): 1517,06 грн. основного боргу та 1827 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 26 лютого 2015 року.

Суддя І.І. Гура