ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 Справа № 917/315/15

м. Полтава

за позовом прокурора Октябрського району м. Полтави, вул. Козака, 1, м. Полтава в інтересах держави в особі

Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008

орган, уповноважений здійснювати функції у спірних правовідносинах - Полтавська обласна рада, вул. Жовтнева, 45, м. Полтава, 36018

до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", вул. Жовтнева, 33, м. Полтава, 36000

про стягнення 8784,69 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від прокуратури: Сорочинська О.М. - ст. прокурор відділу прокуратури м. Полтави;

Від позивача: 1) Міняйло Г.Ю., довіреність від 05.01.2015 року № 29-14/17;

2) не з'явився;

Від відповідача: Кайдалова О.В., довіреність від 03.11.2014 року 3 3623.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 8784,69 грн. заборгованості за договором № 1363 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.09.2009 року, з яких 8713,24 грн. - пеня; 71,45 грн. - 3% річних;.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати отриманої теплової енергії, у зв'язку з чим позивач вказує на існування підстав для нарахування і стягнення пені, та 3% річних.

У відзиві на позов від 04.03.2015 року відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись, зокрема, на те, що причиною затримки в оплаті отриманих послуг було скрутне становище, а також незаплановане підвищення тарифів в грудні 2014 року майже на 20 відсотків, а в річний план видатків Полтавської філії ПАТ "Укртелеком", який затверджується на початку бюджетного року, не було закладено кошти на підвищення тарифів. Тому з огляду на ту обставину, що станом на момент звернення з позовом заборгованість по основному боргу відсутня, просить суд зменшити розмір пені до 37,5 %.

Полтавська обласна рада звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника, яке задовольняється судом.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

01.09.2009 року між сторонами було укладено договір № 1363 "С" на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (надалі Договір), згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщення "Споживача" до межі розподілу будівлі по вул. Спартака, 4, в м. Карлівка.

При цьому сторони узгодили наступне:

- облік споживання теплової енергії проводиться по лічильнику Суперкал-430 (п. 14 Договору);

- акти приймання вузлу обліку теплової енергії на комерційний облік вважати невід'ємною частиною договору (п. 15. Договору);

- оплата за опалення, що проводить споживач стягується на підставі тарифів, встановлених уповноваженим органом. Вартість 1Гкал-656,04 грн. з врахуванням ПДВ для споживачів ІІІ групи. (п. 26 Договору).

- всі розрахунки по даному договору проводяться на підставі рахунку, виписаного "Теплопостачальною організацією" "Споживачу" (п. 27 Договору).

- Споживач зобов'язується сплачувати теплову енергію у строк до 10 числа місяця слідуючого за звітним місяцем (п. 28 Договору).

- у випадку несплати у вказані строки нараховується пеня у розмірі 1% за кожен день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги", а також стягуються 3% річних від простроченої суми згідно ст. 625 ЦК України (п.29 Договору);

- факт отримання споживачем теплової енергії фіксується щомісячно актом приймання-передачі теплової енергії, який складається сторонами відповідно до вимог чинного законодавства і Договору (п.28 Договору в редакції додаткової угоди від 13.09.2011 року).

- даний договір укладений на період а) для опалення з 01.09.2009 р. по 31.12.2010 р.; б) в частині розрахунків до їх повного завершення. Дія Договору вважається продовженою на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення його терміну не надійде заява від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд (п. 35 Договору).

Позивачем відпускалась теплова енергія споживачу у грудні 2014 року, про що свідчить відповідний акт.

Позивач посилається, що в спірний період відповідач не здійснював оплату за спожиту теплову енергію у визначений спосіб та строки, а отже ігнорував строк виконання зобов'язань по оплаті планових платежів згідно договору, а саме:

відповідно до рахунку на оплату № АВ-12433 від 25.12.2014 року за відпущену теплову енергію на опалення приміщень відповідача в грудні 2014 року до сплати нараховано 54457,72 грн. Строк оплати - 10.01.2015 року, при цьому розрахунок проведений лише 27.01.2014 року.

Докази сплати боргу з простроченням підтверджується випискою банку.

Відповідно до п. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно з п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настаються правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Позивач на підставі п. 29 Договору нарахував відповідачу пеню за період з 11.01.2015 року по 26.01.2015 року в розмірі 8713,24 грн. (1% від суми прострочки платежу, але не більше 100% боргу).

Вирішуючи позов в частині вимог про стягнення пені суд приймає до уваги наступне.

Частина 3 статті 551 ЦК України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Разом з тим, пунктом 1 статті 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина 3 статті 83 ГПК України надає господарському суду право, ухвалюючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Отже, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У пунктом 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 зазначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як встановлено судом, відповідач порушив строки розрахунків за Договором, проте, сплатив заборгованість в повному обсязі, тому в даному випадку сума неустойки в розмірі 8713,24 грн. за незначний період прострочки (16 днів), на думку суду, є завищеною.

Посилання відповідача на важкий фінансовий стан судом відхиляється, так як ця не є виключною обставиною для зменшення пені, проте суд приймає до уваги доводи відповідача стосовно незапланованого підвищення тарифів за теплопостачання в грудні 2014 року на 62 %. Річний план видатків Полтавської філії ПАТ "Укртелеком" затверджується на початку бюджетного року, тому в нього не було закладено кошти на підвищення тарифів. Враховуючи, що відповідач вчасно здійснював розрахунки за теплопостачання, тому суд вважає, що заборгованість за один місяць (грудень 2014 року) носить виключний характер.

Оцінивши наявні у справі докази та доводи сторін суд, керуючись п. 3 ст. 83 ГПК України, вважає за можливе зменшити розмір пені до 37,5%, таким чином, до стягнення підлягає 3267,47 грн. пені, а в іншій частині пені у позові відмовляється.

Стаття 625 ЦК України визначає обов'язок боржника сплатити грошову суму на вимогу кредитора, а також 3 % річних від простроченої суми.

Позивачем заявлено до стягнення 71,45 грн. - 3% річних від прострочених сум платежів за період з 11.01.2015 року по 26.01.2015 року.

При перевірці наданого позивачем розрахунку судом виявлено, що період та розмір нарахування 3% річних є обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства України, тому, приймаючи до уваги, що судом встановлено прострочення відповідачем грошового зобов'язання, вимоги позивача про стягнення 3 % річних задовольняються в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р., судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки. Таким чином, судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Стосовно звернення прокурора з позовом в інтересах держави суд враховує таке.

Засновником позивача є Полтавська обласна рада, а власником - територіальні громади сіл, селищ і міст Полтавської області в особі Полтавської обласної ради. Внаслідок безоплатного споживання теплової енергії позивач не отримує кошти необхідні для розрахунків з енергопостачальниками і газопостачальними підприємствами, яке може призвести до припинення відпуску природного газу та електричної енергії, що потягне за собою виникнення перебоїв або припинення подачі теплової енергії споживачам. Таким чином, прокурор звернувся до суду з позовною заявою в інтересах органу, уповноваженою державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Полтавської обласної ради в особі Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", який уособлює інтереси держави.

Керуючись ст. ст. 44-49 (ч.2), 82, 83 (п.3 ч. 1), 84-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", вул. Жовтнева, 33, м. Полтава, 36000, , на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2-а, м. Полтава, 36008, - 3267 грн. 47 коп. - пені; 71 грн. 45 коп. - 3% річних.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", вул. Жовтнева, 33, м. Полтава, 36000, , в доход Державного бюджету України (рахунок УДКСУ у м. Полтаві, р/р 3002 в ГУ ДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, , код платежу 22030001) 1827 грн. 00 коп. судового збору.

4. В частині стягнення 5445,77 грн. пені у позові відмовити.

5. Видати наказ при набранні рішенням законної сили.

Суддя Пушко І.І.