УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.03.2015Справа №910/4851/15-г
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши без виклику сторін матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бланксервіс-Плюс»

до Публічного акціонерного товариства «Центренерго»

про стягнення заборгованості в розмірі 110 816,00 грн., -

ВСТаНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бланксервіс-Плюс» звернулось до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» заборгованості в розмірі 110 816,00 грн.

Подана Товариства з обмеженою відповідальністю «Бланксервіс-Плюс» позовна заява вих. №150302 від 02.03.2015р. не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню без розгляду з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлює перелік документів, які додаються до позовної заяви. Зокрема, відповідно до пункту 2 цієї статті, до позовної заяви додаються документи на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За змістом Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р., про прийняття до пересилання реєстрованого поштового відправлення (в тому числі листа) відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві є бланк опису вкладень, який згідно з п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р., заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Отже, належним доказом відправлення відповідачам позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштове відправлення та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Як вбачається з матеріалів справи, в якості доказів про відправлення копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів відповідачу, позивач приклав до позовної заяви копію фіскального чеку №5110 від 02.03.2015р. без опису вкладення у цінний лист та копію фіскального чеку №5109 від 02.03.2015р. без опису вкладення у цінний лист.

Тому, суд не може дійти висновку, що позивачем направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими документами відповідно до переліку документів які додані до позовної заяви з якою позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, позивач подав позовну заяву з порушенням вимог ст.ст. 56, 57 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Таким чином, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущених порушень, після чого позивач не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали Товариства з обмеженою відповідальністю «Бланксервіс-Плюс» повернути без розгляду.

Суддя С.М. Морозов