ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.02.2015 Справа № 907/1088/14

Розглянувши матеріали справи

За позовом Мукачівського колективного підприємства „Агрошляхбуд", м. Мукачево

до відповідача 1Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьквуглепрохідка", м. Одеса

до відповідача 2 Приватного підприємства „Карпат -Буд", м. Мукачево

Про стягнення 889 345,89 грн.,

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Якимчук Л.М.

Суддя Васьковський О.В.

Суддя Івашкович І.В.

За участю представників сторін:

від позивача - Білей С.В., довіреність № б/н від 12.01.2015;

від відповідача 1 - не з'явився;

від відповідача 2 - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ :

Позивач, Мукачівське колективне підприємство „Агрошляхбуд", м. Мукачево, звернулося з позовом до суду до відповідача 1, Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьквуглепрохідка", м. Донецьк, та до відповідача 2, Приватного підприємства „Карпат -Буд", м. Мукачево, про стягнення солідарно 889345,89 грн. заборгованості за виконані роботи згідно договору субпідряду № 14 від 10.08.2012.

Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Вказує, що заборгованість у розмірі 889 345,89 грн., з яких 727 184,40 грн. - основна заборгованість, 121 877,47 грн. - інфляційні втрати, 40 284,02 грн. - 3% річних від простроченої суми, підтверджена матеріалами справи, зокрема, копіями договору субпідряду від 10.08.2012 №14 на улаштування автодоріг і майданчиків Виробничої бази Закарпатських МЕМ в с. Ключарки Мукачівського району, договору поруки від 12.09.2012 №1, довідками про вартість виконаних робіт, актами приймання виконаних робіт за серпень 2012 року, за жовтень 2012 року, за листопад 2012 року та за грудень 2012 року, претензії від 04.09.2013 №42, акту звірки між МКП „Агрошляхбуд" та ТОВ „Донецьквуглепрохідка", розрахунком заборгованості, тощо.

Двадцятого листопада 2014 року відповідач 2 надіслав суду відзив на позовну заяву №б/н, в якому проти стягнення з нього заборгованості за договором субпідряду заперечує та просить суд розглянути справу без участі уповноваженого представника ПП „Карпат - Буд". Вказує, що відповідно до п.5.1 договору поруки від 12.09.2012, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Донецьквуглепрохідка"(відповідач 1) та Приватним підприємством „Карпат -Буд" (відповідач 2), порука є припиненою, а тому вимога до відповідача 2 щодо стягнення з нього заборгованості є безпідставною.

У ході судового розгляду справи представник відповідача 1 неодноразово надсилав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи для надання суду відзиву на позовну заяву, проте відзив суду так і не надіслав, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, хоча суд неодноразово відкладав у зв'язку з цим розгляд справи.

Двадцятого січня 2015 року відповідач 1 повідомив суд про зміну місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьквуглепрохідка" з міста Донецька на місто Одесу, в підтвердження чого надіслав Витяг з ЄДРПОУ станом на 12.01.2015.

Однак, поштова кореспонденція надіслала на його адресу рекомендованим листом повернулася з відміткою пошти „за зазначеною адресою не зареєстрований". Разом з тим у витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 12.01.2015 вказана адреса: 65026, Одеська область, місто Одеса, Приморський район, вул. Польська, буд. 18, тобто та куди відправлялась кореспонденція.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, відповідач 1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, тому суд розглядає справу відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи,

заслухавши пояснення представника позивача,

суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю „Донецьквуглепрохідка" (замовник за договором, відповідач 1 у справі) та Мукачівським колективним підприємством „Агрошляхбуд" (підрядник за договором субпідряду, позивач у справі) 10.08.2012 укладено договір №14.

Відповідно до п.1 договору підрядник зобов'язується на власний ризик виконати за плату роботи, передбачені п.2 цього договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Згідно п. 2 договору підрядник зобов'язується виконати роботи по улаштуванню автодоріг і майданчиків Виробничої бази Закарпатських МЕМ в с.Ключарки Мукачівського району з улаштування асфальтобетонного покриття товщиною 5 см.

Пунктом 3.1.1 встановлено, що підрядник у рамках цього договору зобов'язується виконати своїми силами і коштами, зі свого матеріалу, якісно та у встановлений термін передбачені цим договором роботи.

Відповідно до п. п. 3.3.2 та 3.3.3 замовник у рамках цього договору зобов'язується прийняти результати робіт за цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством України та сплатити вартість виконаних підрядником робіт за цим договором в порядку та обсягах передбачених розділом 4 цього договору.

Згідно п. 4.1 договору ціна роботи за цим договору включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану роботу.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що вартість робіт складає 1 500 000 (один мільйон п'ятсот тисяч) грн. в тому числі ПДВ - 20 % ( 250000 грн.).

Відповідно до п.4.3 договору сторони домовились, що ціна договору є динамічною і може змінюватись у випадку: збільшення обсягу робіт, збільшення фактичної вартості матеріалів.

Пунктом 5.1 договору передбачений порядок здійснення розрахунків: замовник сплачує аванс в розмірі 90 000 грн., протягом 5 робочих днів з моменту підписання даного договору сторонами; кінцевий розрахунок замовник здійснює протягом 10 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі робіт Ф 2.

Пунктом 6.2 передбачено, що роботи повинні бути виконані підрядником до 30 грудня 2012 року.

Відповідно до п.7.1 договору здавання-приймання виконаних робіт оформляються актами приймання-передачі, підписаними обома сторонами.

Згідно п.7.2 договору передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботи, виконані підрядником.

Факт виконання робіт Мукачівським колективним підприємством „Агрошляхбуд" (позивачем) та їх вартість підтверджується:

- актом приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт від 31.08.2012 на суму 299824,80 грн.

- актом приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт від 31.10.2012 на суму 1056872,40 грн.

- актом приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт від 12.12.2012 на суму 581438 грн.

- актом приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт від 30.11.2012 на суму 499048,80 грн.

Таким чином, Мукачівським колективним підприємством „Агрошляхбуд" виконано роботи на загальну суму 2 437 184,40 грн., які Товариством з обмеженою відповідальністю „Донецьквуглепрохідка" оплачені лише частково у розмірі 1710000 грн.

Зазначене підтверджується також актом звірки взаєморозрахунків за період серпень 2011 року - лютий 2013 року згідно якого станом на 28.02.2013 заборгованість відповідача 1 перед позивачем становить 727 184,40 грн.

Оскільки відповідач 1, всупереч умовам укладеного договору виконані роботи повністю не оплатив, надіслану позивачем претензію від 04.09.2013 №43 залишив без розгляду і задоволення, Мукачівське колективне підприємство „Агрошляхбуд" звернулося до суду за захистом свого порушеного права.

Разом з тим позов подано як до замовника за договором №14 від 10.08.2012 так і до ПП „Карпат - Буд" - поручителя за договором поруки від 12.09.2012, укладеного між Мукачівським колективним підприємством „Агрошляхбуд" (кредитор за договором поруки, позивач у справі) та Приватним підприємством „Карпат -Буд" (поручитель за договором поруки, відповідач 2 у справі), відповідно до умов якого поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьквуглепрохідка" (боржник за договором поруки, відповідач 1 у справі), що виникатимуть з договору субпідряду від 10.08.2012 №14, укладеного між кредитором та боржником.

Відповідно до п. 5.1 договору поруки у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за договором субпідряду від 10.08.2012 №14 кредитор має право протягом 6 (шести) місяців з моменту прострочення платежу звернутися з письмовою вимогою про виконання таких зобов'язань до поручителя. У випадку, якщо така вимога у встановлений даним пунктом строк не буде пред'явлена, порука вважатиметься припиненою.

Згідно ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Останній акт прийому-передачі виконаних робіт підписано 12.12.2012 і відповідно строк платежу настав 27.12.2012 (п. 5.1. договору № 14 від 10.08.2012).

Отже, позивач мав право звернутися з вимогою до поручителя про стягнення заборгованості до 27.06.2013, однак цього не зробив, тому у позові до відповідача 2, ПП. „Карпат - Буд" належить відмовити.

Разом з тим, позов заявлений до відповідача 1, ТОВ „Донецьквуглепрохідка" підлягає задоволенню повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 193 Господарського процесуального кодексу України та до ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.1 та ч. 3 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Пунктом 4 ст.879 Цивільного кодексу України встановлено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач належними і допустимим доказами довів наявність заборгованості за виконані роботи, а відповідач 1, зазначене не спростував.

Оскільки, заборгованість за виконані роботи відповідачем 1 не погашена, то порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з нього боргу у сумі 727 184,40 грн.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував відповідачу 121 877,47 грн. - інфляційних втрат за період з 01.01.2013 до 30.09.2014; 40 284,02 грн. - 3% річних від простроченої суми за період 27.12.2012 до 31.10.2014.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, інфляційні нарахування та 3 % річних у сумі 162 161,49 грн., підлягають стягненню.

Судовий збір у сумі 17 780,94 грн. слід покласти на відповідача 1.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов, заявлений до Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьквуглепрохідка", м. Одеса, задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьквуглепрохідка" (, Одеська область, місто Одеса, Приморський район, вул. Польська, буд.18) на користь Мукачівського колективного підприємства „Агрошляхбуд" (, м. Мукачево, вул. Івана Франка бічна, б/н) суму 889 345 (вісімсот вісімдесят дев'ять триста сорок п'ять) грн. 89 коп., з яких 727 184,40 грн. - основна заборгованість, 121 877,47 грн. - інфляційні втрати, 40 284,02 грн. - 3% річних від простроченої суми, а також 17 780 (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 94 коп. у відшкодування судового збору.

3. У позові до Приватного підприємства „Карпат -Буд", м. Мукачево відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 02.03.2015.

Головуючий суддя Якимчук Л.М.

Суддя Васьковський О.В.

Суддя Івашкович І.В.