ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р.Справа № 922/183/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Гончаровою В.В.

розглянувши справу

за позовом Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус", м. Ужгород
до ФОП ОСОБА_2, м. Харків
про стягнення коштів
за участю :

Позивач - не з'явився

Відповідач - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

06.01.2015 року до господарського суду Харківської області звернулось ТОВ "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" (надалі-позивач) та просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - відповідач) 83406,50 грн. у порядку відповідальності за договором та судові витрати.

27.01.2015 року позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача суму 93406,50 грн. та судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.01.2015 року заява про збільшення позовних вимог була прийнята судом до розгляду.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань за договором доручення із страховим Агентом-фізичною особою від 18.11.13 року, внаслідок чого позивачу були завдані збитки, які на час його звернення до суду так і не відшкодовані відповідачем в досудовому порядку.

Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

З боку позивача через канцелярію господарського суду Харківської області до суду було надано клопотання про відкладення судового засідання на розумний строк у зв'язку з наміром позивача приєднати додаткові докази по справі та збільшити розмір позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Частиною 3 цієї статті визначено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Оскільки позовна заява надійшла до суду 06.01.2015 року строк розгляду справи може бути продовжений виключно за клопотанням сторони про продовження строку розгляду. З боку сторін відповідне клопотання не надходило .

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовістно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їхньої участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

У такому разі, суд , вважає за необхідне розглянути справу за відсутністю сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи та були надані сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що закріплено в ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіряючи матеріали справи, повно та всебічно досліджуючи надані сторонами докази та встановлюючи відповідні до них правовідносини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги викладені у позовній заяві підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір доручення із Страховим Агентом - фізичною особою №0515-ДВК, відповідно до якого позивач узяв на себе зобов'язання перед відповідачем в забезпеченні його необхідною кількістю БСЗ (бланків договорів (полісів) страхування).

Відповідно до пункту 1.1 договору доручення предметом цього договору є представництво Страховим агентом (надалі - відповідачем) інтересів Страховика (надалі - позивач) щодо консультування, пропонування потенційним страхувальникам страхових послуг, укладання Договорів страхування, одержання страхових платежів, виконання робіт з обслуговування Договорів страхування, в тому числі здійснення Страховим агентом посередницької діяльності з обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Пунктом 2.1.4 цього договору встановлене право відповідача на отримання від позивача матеріальних цінностей, необхідних для виконання договору.

Пунктом 2.4.3. договору визначений обов'язок позивача в забезпеченні відповідача необхідною кількістю БСЗ (бланків договорів (полісів) страхування) по Актам прийому-передачі матеріальних цінностей.

На виконання своїх договірних зобов'язань позивач передав відповідачу бланки договорів страхування та страхових полісів (надалі - БСЗ), що підтверджується Актами прийому - передачі бланків Договорів страхування (Полісів) (від ШК у РП) від 25.11.2013 , 05.02.2014, 12.03.2014, 03.04.2014, 17.04.2014, 08.05.2014, 11.06.2014, 11.07.2014, 23.07.2014, 14.08.2014 року.

Умовами договору Доручення встановлений перелік обов'язків відповідача перед позивачем у наданні Звітів по результатам укладення Договорів (полісів) страхування за видами страхування (пункт 2.2.9 ), на вимогу позивача, передати йому всі, одержані від позивача матеріальні цінності, у зв'язку з виконанням доручення (пункт 2.2.16), та на його вимогу або в період інвентаризації, - пред'явити та/або передати позивачу отримані відповідачем БСЗ, а також копії укладених Договорів (полісів) страхування. У разі невиконання відповідної вимоги Страховика протягом 7 (семи) календарних днів з моменту її надіслання або, якщо в період інвентаризації позивачу не було надано бланки документів суворої звітності - полісів страхування та письмове пояснення причини недостачі позивач вправі вжити заходи щодо визнання втраченими відповідних БСЗ та/чи копій ДС. (пункт 2.2.20).

Також пунктом 5.5. сторони узгодили, що у випадку недбалості при збереженні або використанні (включаючи помилки в заповненні) отриманих бланків договорів (полісів) страхування відповідач несе відповідальність у розмірі встановленому пунктами 5.5.1, 5.5.1.2

Так, з метою врегулювання спору в досудовому порядку позивачем за місцем реєстрації відповідача була надіслана письмова Вимога за вих. №3810-ЮРС від 13.10.2014 про необхідність повернення отриманих від позивача бланків суворої звітності протягом 7-ми днів з моменту отримання Вимоги. Також в зазначеній вимозі зазначається, що у разі неповернення вказаних бланків суворої звітності у вищезазначений строк, вони вважатимуться втраченими, а на відповідача в свою чергу буду покладена відповідальність передбачена п. 5.5. Договору доручення. Дана вимога була повернута за закінченням терміну зберігання, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення ( а.с.29-32).

З метою вжиття заходів позивачем документального фіксування втрат бланків (полісів) страхування інформація про втрати була опублікована в засобах масової інформації, що підтверджується оголошенням в газеті «Україна Бізнес Ревю» №47-48 від 24.11.2014 року ( а.с.33-35)

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов не допускається.

Аналогічні приписи закріплено в ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На момент звернення позивача до суду відповідачем так і не були повернуті бланки Договорів страхування (полісів), які в свою чергу є власністю позивача, надані відповідачу в користування для здійснення представництва позивача за умовами, визначеними сторонами у договорі доручення із Страховим Агентом - фізичною особою №0515-ДВК від 18.11.13 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку вартості Договорів (полісів) страхування загальна вартість складає 83 406,50 гривень з яких :

ОСЦПВ у кількості 46 шт - 5405,00 гривень;

ЦВЗК у кількості 792 шт - 78001,5 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст.224 ГК України під збитками розуміють витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержанні нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язан ня або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно положень статті 217 ГК України відшкодування збитків є видом відповідальності, господарською санкцією за порушення господарсько-пра вових зобов'язань (договірна відповідальність).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині задоволенні грошових стягнень з відповідача у розмірі 83 406,50 гривень за втрачені страхові полюси є обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 10 000 гривень, з яких 5000 гривень були сплачені позивачем як додатковий гарантійний внесок до ФСГ та 5000 гривен за додатковий членський внесок за несвоєчасно не відзвітовані і не внесені в ЦБД МТСБУ відповідачем полісів «Зеленої картки» №10337658, №10609025 суд вважає зазначені вимоги не доведеними позивачем.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012р. передбачено, що господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивачем до суду були надані Платіжні доручення №403 від 19.01.2015 р., №404 від 19.01.2015 про підтвердження сплати вищезазначених внесків.

Пунктом 5.12. Договору доручення передбачається, що Страховик (позивач) вправі стягнути із Страхового Агента (відповідача) штрафні санкції, які передбачені внутрішніми нормативними актами МТСБУ або рішеннями його уповноважених органів, у випадку їх застосування до Страховика. Перелік порушень та розмір санкцій МТСБУ, які Страховий Агент зобов'язаний відшкодувати Страховику, у випадку їх застосування до Страховика з боку МТСБУ, визначається у Додатковій угоді.

У матеріалах справи відсутній документ, який би встановлював дійсний перелік порушень та розмір санкцій МТСБУ до Страховика, тож за таких підстав в даній частині позовних вимог суд відмовляє позивачу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 525, 526,629 ЦК України, ст.193, 217, 224 ГК України, ст.1-4, 12, 22 ,32 ,33, 43, 44, 49, 69,75, 82, 84, 85, ГПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (61031, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове Товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" 83 406 (вісімдесят три тисячі чотириста шість) гривень 50 коп.судові витрати у розмірі 1827,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.03.2015 р.

Суддя Л.С. Лаврова