номер провадження справи 11/170/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015 Справа № 908/6191/14

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий - суддя Гончаренко С.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» (вул. Білоруська, буд. 3, м. Київ, 04050, ),

до відповідача: Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (юридична адреса: пр. Ілліча, буд. 100, м. Донецьк, Донецька область, 83052; поштова адреса: вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, м. Київ, 03186; )

відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

про: стягнення 37832,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» про стягнення з приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» 37832,00 грн. страхового відшкодування, в порядку регресу.

Ухвалою від 25.12.2014р. порушено провадження у справі, призначені дата і час судового засідання, сторони зобов'язані надати документи та вчинити дії, необхідні для всебічного та об'єктивного вирішення спору.

У зв'язку з хворобою судді розгляд справи відкладався.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що між ним та Добровольським Анатолієм Антоновичем був укладений договір № 006-0042953 НТ добровільного страхування наземного транспорту від 08.02.2013р. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини Кохана А.А. автомобілю Добровольського А.А. було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 41139,35 грн. Позивач виплатив Добровольському А.А. страхове відшкодування в сумі 37832,00 грн. згідно рахунку-фактури СТО. Оскільки відповідальність водія, винного у дорожньо-транспортній пригоді застрахована у відповідача, позивач просить в порядку регресу стягнути суму виплаченого страхового відшкодування з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА». Разом з цим, позивач просить судові витрати, пов'язані із розглядом справи віднести на відповідача.

Відповідач в відзиві проти задоволення позову заперечив, вважає, що при визначені розміру матеріальної шкоди позивачем до вартості запасних частин не був застосований коефіцієнт фактичного зносу транспортного засобу, який в даному випадку складав 0,52 (52%). Обов'язкове застосування цього коефіцієнту вимагається Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, відповідач стверджує, що розмір страхового відшкодування має бути зменшений ще й на суму ПДВ, як того вимагає абз. 2 пп. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України закріплено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 цього Кодексу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

08.02.2013р. між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» (страховик) та Добро вольським Анатолієм Антоновичем (Страхувальник) був укладений договір № 006-0042953 НТ добровільного страхування наземного транспорту.

Строк дії договору, відповідно до п. 8.11 - з 09.02.2013р. по 08.02.2014р., а відповідно до п. 4 договору, застрахованим транспортним засобом є автомобіль Subaru Forester, державний реєстраційний номер ВХ0785ВЕ.

Відповідно до п. 8.3 договору, дорожньо-транспортна пригода (ДТП) відноситься до застрахованих договором ризиків.

Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначену у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

16.10.2013 року приблизно о 13:00 год. на провулку Шевченка у м. Хмельницькому, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та автомобіля ЗІЛ, державний реєстраційний номер 7941ХМО, під керуванням Кохана Анатолія Антоновича.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1187 Цивільного кодексу України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, утримання якого створює підвищену небезпеку.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Кохана А.А., який під час руху не дотримався безпечного інтервалу (правовго) та допустив наїзд на застрахований транспортний засіб, припаркований біля правого краю дороги, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.10.2013р. Кохана А.А. було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно полісу № АВ/4524555 на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Кохана Анатолія Антоновича була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», за яким відповідач прийняв на себе, як страховик, зобов'язання забезпечити відшкодування шкоди в обсязі встановленого ліміту відповідальності, заподіяної третім особам внаслідок дорожньо-транспортної події, винуватцем якої буде зокрема Кохан А.А., як особа, яка має право керувати транспортним засобом ЗІЛ, державний реєстраційний номер 7941ХМО, на законних підставах.

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до звіту № 4/2210 про оцінку колісного транспортного засобу від 22.10.2013р. вартість матеріальної шкоди, завданої страхувальнику внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди склала 41139,35 грн.

На виконання умов договору № 006-0042953 НТ добровільного страхування наземного транспорту від 08.02.2013р. позивач по зазначеному страховому випадку 12.12.2013р. на підставі рахунку-фактури № КР-040 від 28.10.2013р., здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику (на рахунок станції технічного обслуговування) у розмірі 37832,00 грн., що підтверджується:

- Платіжним дорученням № 11289 від 12.12.2013р.;

- Наказом № 49544/1/1 від 09.12.2013р.;

- Страховим актом № 49544/1 від 09.12.2013р.

Згідно частини 1 статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 Цивільного кодексу України, а також ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перейшло право вимоги до відповідача, як страхувальника по відношенню до Кохана А.А. відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 37832,00 грн.

20.02.2014р. позивач, звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (вих. № 59/01-14). Вказана заява була отримана відповідачем 03.03.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 045.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний здійснити страхове відшкодування або надати письмове повідомлення про прийняття рішення щодо відмови здійснити страхове відшкодування.

17 квітня 2014 року на адресу позивача надійшов лист від Відповідача №3663-15/3/03/1 від 11.04.2014 року, в якому було зазначене про прийняте рішення здійснити страхове відшкодування позивачу. Тобто фактично відповідач погодився з розміром виплаченого страхового відшкодування, яке є предметом розгляду у даній справі.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором в частині повної та своєчасної виплати страхового відшкодування належним чином не виконав, тому суд вважає позовні вимоги про стягнення з нього 37832,00 грн. заявлені правомірно і обґрунтовано, підтверджені зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача про незастосування при розрахунку страхового відшкодування коефіцієнту фізичного зносу, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісного транспортного засобу, строк експлуатації яких не перевищує:

- 5 років - для легкових колісних транспортних засобів (КТЗ) виробництва країн СНД;

- 7 років - для інших легкових КТЗ;

- 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД;

- 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів;

- 5 років - для фототехніки.

Датою реєстрації транспортного засобу Subaru Forester, державний реєстраційний номер ВХ0785ВЕ є 2008 рік. На момент дорожньо-транспортної пригоди (16.10.2013р), строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу дорівнював лише 5 років, тому позивачем правомірно не застосовано коефіцієнт фізичного зносу.

Також, не приймаються до уваги твердження відповідача про необхідність зменшення суми страхового відшкодування на суму податку на додану вартість, розраховану відповідно до законодавства України, та надання позивачем доказів про сплату ПДВ.

З огляду на рахунок-фактуру № КР-040 від 28.10.2013р. можна дійти висновку, що при здійсненні оплати на відновлювальний ремонт та запасні частини на пошкоджений транспортний засіб, сума податку на додану вартість виконавцем робіт не виставлялась, а позивачем, відповідно, не оплачувалась. Отже, зменшення страхового відшкодування на суму не виставленого (не оплаченого) податку не можливе.

Судові витрати слід віднести на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (юридична адреса: пр. Ілліча, буд. 100, м. Донецьк, Донецька область, 83052; поштова адреса: вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, м. Київ, 03186; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» (вул. Білоруська, буд. 3, м. Київ, 04050, ) в порядку регресу 37832 (тридцять сім тисяч вісімсот тридцять дві) грн. 00 коп. виплаченого страхового відшкодування та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 25.02.2015р. оголошені вступна та резолютивна частини рішення. Повний текст рішення складений та підписаний 02.03.2015р.

Суддя С.А. Гончаренко