номер провадження справи 20/163/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2015 Справа № 908/6126/14

За позовом Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "Міські теплові мережі" Жовтневого району ( 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, буд. 79А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвізор групп" (юридична адреса: 69084, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 29; адреса для листування: 69120, м. Запоріжжя, вул.Куйбишева,буд. 470,кв.115)

про стягнення суми 6 331,82 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Іванчик О.М. (дов. № 51/20-19 від 05.01.2015 р.);

Від відповідача - не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 6331,82 грн., із яких: 5015,69 грн. сума основного боргу відповідно до договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 600462 від 09.01.2013 р., 441,15 грн. - пені, 104,86 грн. - 3 % річних,770,12 грн.- інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 25.12.2014 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/6126/14, справі присвоєно номер провадження 20/163/14, призначено до розгляду на 15.01.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 05.02.2015 р., потім на 23.02.2015 р.

Справу розглянуто 23.02.2015 р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, на підставі ст.ст. 11, 15, 16, 96,258,509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, умов договору, Закону України "Про теплопостачання", Правил користування тепловою енергією, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" просить позов задовольнити, стягнути з відповідача 5015,69 грн. основного боргу відповідно до договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 600462 від 09.01.2013 р., 441,15 грн. - пені, 104,86 грн. - 3 % річних,770,12 грн.- інфляційних втрат.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, причини неявки суду не повідомив, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином: ухвали суду направлялися на адреси, вказані в позовній заяві та в Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 20.01.2015 р. Ухвали були повернуті на адресу суду з поміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст. 75 ГПК України у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

09.01.2013 р. між Концерном "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "Міські теплові мережі" Жовтневого району (Теплопостачальна організація, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвізор групп" (Споживач, відповідач у справі) укладений договір № 600462 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого позивач зобов`язався відпускати теплову енергію в гарячій воді споживачу, а відповідач - прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до нього (п. 1.1).

Відповідно до п. 10.1 договір діє з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо не було взаємної згоди сторін про його припинення, не прийнято відповідного рішення судом про припинення договору, не ліквідовано однієї із сторін (п.п. 10.2-10.4 договору). Жодних цих обставин судом не встановлено, таким чином договір пролонгований. Як слідує із матеріалів справи, відповідач є орендарем нежитлового приміщення за адресою: м.Запоріжжя, вул..Кірова,67 (а.с.52 -57).

Згідно з п. 3.2.6. договору №600462 відповідач зобов'язався виконувати умови і порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Розділом 6 договору встановлено порядок здійснення розрахунків за теплову енергію. Відповідно до п. 6.1 договору розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не суперечить діючому законодавству, згідно з діючими на час розрахунків тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку, на підставі показів вузла обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом відповідно до обсягів фактично спожитої теплової енергії. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2). Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі (п. 6.3). Споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію (п. 6.4). При наявності приладів комерційного обліку - обсяги спожитої теплової енергії визначаються за фактичними показниками приладів обліку. Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді (п. 6.5). Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (п. 6.7). Отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п'яти днів із дати отримання (п. 6.7.1). У разі неотримання акту приймання-передачі або обґрунтованих заперечень в його підписанні у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений у ньому розрахунковий період (п. 6.7.2).

Із матеріалів справи слідує, що позивач у період із грудня 2013 року по жовтень 2014 р. включно постачав відповідачу теплову енергію, виписував акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки для оплати спожитої теплової енергії на загальну суму 5015,69 грн. Акти та рахунки були направлені відповідачу поштою, що підтверджується відповідними реєстрами, а за грудень 2013 р. отримані представником відповідача (а.с. 25-42). На актах приймання-передачі теплової енергії за вказаний період маються примітки: у разі неповернення оформленого акту або ненадання письмових заперечень про підписання акту в установлені договором терміни, акт вважається погодженим. На усіх актах маються відмітки теплопостачальної організації, що споживач від підпису відмовився, згідно з п. 6.7.2 договору акт вважається погодженим. 07.10.2014 р. за № 3290-04 позивач направив відповідачу претензію щодо погашення заборгованості, що підтверджується реєстром (а.с.43-44).

Відповідач на претензію відповіді не надав, заборгованість не сплатив.

Враховуючи існуючу заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач своїм правом щодо надання заперечень на позов не скористався, письмовий відзив суду не направив, доказів погашення заборгованості не представив.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 5015,69 грн. основної заборгованості основані на договорі, законі та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача згідно з розрахунком за період з 21.01.2014 р. по 22.12.2014 р. пені у розмірі 441,15 грн., 3% річних у сумі 104,86 грн. та суму 770,12 грн. втрат від інфляції за період з лютого 2014 р. по листопад 2014 р. включно.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з вимогами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2.8 договору сторонами встановлено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у договорі, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт невиконання відповідачем грошових зобов'язань, передбачених договором, є доведеним.

Перевіривши розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що розрахунки відповідають умовам договору та не суперечать законодавству. Враховуючи викладене, з відповідача також стягується сума 441,15 грн. пені, 104,86 грн. - 3% річних за період з 21.01.2014 р. по 22.12.2014 р., та сума 770,12 грн. втрат від інфляції за період з лютого 2014 р. по листопад 2014 р. включно.

Позов задовольняється повністю.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвізор групп" (69084, м. Запоріжжя, вул.Карпенка-Карого, буд.29; адреса для листування: 69120, м. Запоріжжя, вул. Куйбишева, 470, кв.115 ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 79А, п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, ) суму 5015 (п'ять тисяч п'ятнадцять) грн. 69 коп. основного боргу. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвізор групп" (69084, м. Запоріжжя, вул.Карпенка-Карого, буд.29; адреса для листування: 69120, м. Запоріжжя, вул. Куйбишева, 470, кв.115 ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 79А, п/р зі спеціальним режимом використання № 1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, ) суму 104 (сто чотири) грн. 86 коп. - 3% річних, суму 441 (чотириста сорок одна) грн.. 15 коп. пені, суму 770 (сімсот сімдесят) грн.. 12 коп. інфляційних втрат, суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 02 березня 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його повного складення (дня підписання).