ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р.Справа № 924/19/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Субботіної Л.О., розглянувши матеріали

за позовом Хмельницького прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері м. Хмельницький в інтересах держави та органу місцевого самоврядування в особі Управління архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради м.Хмельницький

до Фізичної особи - підприємця Гаврилюка Андрія Миколайовича м. Хмельницький

про стягнення 18 693, 38 грн.

Представники сторін:

позивач: Окарська І.В. - представник за довіреністю №3646/03-01-15 від 25.09.2014р.

відповідач: не з'явився

за участю: Гринишин А.М. - старший прокурор прокуратури Хмельницької області, посвідчення №027859 від 29.07.2014р.

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 18 693, 38 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 01.11.2010р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №03-01-22/222 про надання у користування місць для розміщення рекламного засобу, згідно п. 1.1 якого позивач надає відповідачу в користування (тимчасове платне використання) місця, які перебувають у комунальній власності, для розміщення спеціальних конструкцій (зовнішньої реклами), згідно з додатком №1. Відповідно до п. 4.1, 4.2 договору, розмір плати за користування всіма місцями, які надані в користування за цим договором (Додаток №1), складає 1316,25 грн. на місяць. З дня укладення договору відповідач зобов'язаний самостійно без отримання рахунку - фактури щомісячно вносити плату у передбаченому розмірі за користування всіма місцями авансовим платежем до 25 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата, шляхом перерахування через банківські установи відповідних коштів до міського бюджету, а також щомісяця до 5 числа місяця наступного за здійсненням оплати надавати позивачу інформацію про перерахування коштів до бюджету міста. Відповідач прийняв місця в тимчасове платне користування відповідно до акту прийому - передачі від 01.11.2010р., однак, плату вносить несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 16 861,25 грн. Також у зв'язку з невиконанням умов договору щодо термінів оплати, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 1 832,13 грн.

11.08.2014р. на адресу відповідача було направлено претензію щодо виконання взятих на себе зобов'язань. Проте, відповідь на претензію відповідач не надав та заборгованість не погасив. У зв'язку з чим позивач був змушений звернутися з позовом до суду.

Прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримують в повному обсязі, вважають їх правомірними та обґрунтованими.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмового відзиву на позов не подав.

Відповідно до ст. 64 ГПК України із змінами, внесеними згідно Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010р. №2453-VІ, які вступили в дію 30.07.2010р., ухвали надсилаються сторонам за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала вручена їм належним чином. Аналогічна позиція викладена в п.п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Ухвали суду від 06.01.2015р., від 21.01.2015р., від 04.02.2015р. та від 16.02.2015р. надсилались відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте, повноважних представників в судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень по суті позовних вимог не подав.

Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Судом під час розгляду матеріалів справи встановлено наступне:

01.11.2010р. між управлінням архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів (далі - власник) та фізичною особою - підприємцем Гаврилюком Андрієм Миколайовичем (далі - розповсюджувач) укладено договір про надання у користування місць для розміщення рекламного засобу реєстраційний номер № 03-01-22/222, згідно п. 1.1 якого власник відповідно до дозволів №730, 731, 732, 733, 734, 735, 736, 737, 738 від 27.04.2007р., виданих на підставі рішення виконавчого комітету від 26.04.2007р. №471, надає розповсюджувачу в користування місця, які перебувають у комунальній власності, без права зміни їх функціонального призначення, для розміщення спеціальних конструкцій (надалі - місця), згідно з додатком №1, який є невід'ємною частиною договору. Місце передається розповсюджувачу згідно з актом прийому - передачі (додаток №3) (п.1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору даний договір набирає чинності з 01 листопада 2010 року та діє до дня закінчення строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами (до 26 квітня 2012р. включно).

Пунктом 3.4.4 договору визначено, що розповсюджувач зобов'язується своєчасно і в повному обсязі здійснювати платежі за користування місцем для розміщення зовнішньої реклами у термін, встановлений даним договором.

Як передбачено п. 4.1 договору розмір плати за користування всіма місцями, які надані в користування за цим договором (додаток №1) розраховується згідно додатку №2, що складає: 1316,25 грн. (без ПДВ) на місяць. З дня укладання цього договору розповсюджувач самостійно без отримання рахунку - фактури щомісячно вносить плату в розмірі, передбаченому п. 4.1 договору за користування всіма місцями за договором авансовим платежем до 25 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата, шляхом перерахування через банківські установи відповідних коштів до міського бюджету на вказаний власником рахунок (п. 4.2 договору).

Згідно п. 4.4 договору невчасно перерахована плата за користування місцями для розміщення спеціальних конструкцій підлягає індексації відповідно до індексу інфляції Національного Банку України і стягується до міського бюджету відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожний день прострочення включаючи день оплати.

У випадку прострочення платежів, передбачених даним договором розповсюджувач сплачує пеню у розмірі 0,5 % від заборгованої суми за кожен прострочений день, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України на період прострочення платежу (п. 6.1 договору).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

01.11.2010р. між сторонами складено акт прийому - передачі, за яким власник передав, а розповсюджувач прийняв місця для розміщення реклами в тимчасове платне користування.

27.04.2012р. сторони уклали додаткову угоду №1 до договору №03-01-22/222 від 01.11.2010р. про надання у користування місць для розміщення рекламного засобу, згідно п. 1 якої власник і розповсюджувач у зв'язку з закінченням строку дії договору прийшли до взаємної згоди доповнити п. 2.1 договору наступними словами: строк дії договору, передбачений п. 2.1 договору, вважати продовженим до 26 квітня 2017р. включно (до дня закінчення строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами).

11.08.2014р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №3076/03-01-15, в якій просив до 01.09.2014р. сплатити заборгованість та пеню згідно договору про надання у користування місця для розміщення рекламного засобу реєстраційний номер № 03-01-22/222 від 01.11.2010р. Проте, відповідь на вимогу відповідач не надав та заборгованість в повному обсязі не погасив. У зв'язку з чим прокурор в інтересах позивача звернувся з позовом до суду.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається наступне:

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Приписами ч. 1 ст. 283 ГК України, ч. 1 ст.759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до умов договору про надання у користування місць для розміщення рекламного засобу реєстраційний номер № 03-01-22/222 від 01.11.2010р. та акту прийому-передачі від 01.11.2010р. управління архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів надало у користування відповідачу місця, які перебувають у комунальній власності для розміщення спеціальних конструкцій згідно з додатком №1 до договору, а відповідач зобов'язався своєчасно і в повному обсязі здійснювати платежі за користування місцями для розміщення зовнішньої реклами у термін, встановлений договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 р. № 2067, передбачено, що плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В пункті 4.1 договору про надання у користування місць для розміщення рекламного засобу реєстраційний номер № 03-01-22/222 від 01.11.2010р. сторони передбачили, що розмір плати за користування всіма місцями, які надані в користування за цим договором (додаток №1) розраховується згідно додатку №2, що складає: 1316,25 грн. (без ПДВ) на місяць. З дня укладання цього договору розповсюджувач самостійно без отримання рахунку - фактури щомісячно вносить плату в розмірі, передбаченому п. 4.1 договору за користування всіма місцями за договором авансовим платежем до 25 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата, шляхом перерахування через банківські установи відповідних коштів до міського бюджету на вказаний власником рахунок (п. 4.2 договору).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем обов'язку щодо своєчасного внесення плати за користування місцями для розміщення рекламного засобу, у останнього виникла заборгованість за період з жовтня 2013 року по жовтень 2014 року.

Відповідачем не подано в матеріали справи доказів на підтвердження сплати вищевказаної заборгованості.

Зважаючи на викладене, враховуючи приписи ст. 33 ГПК України, в силу яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позовні вимоги про стягнення 16861,25 грн. заборгованості заявлені правомірно, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 4 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України визначено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторонами в п. 6.1 договору про надання у користування місць для розміщення рекламного засобу реєстраційний номер № 03-01-22/222 від 01.11.2010р. передбачено, що у випадку прострочення платежів, передбачених даним договором розповсюджувач сплачує пеню у розмірі 0,5 % від заборгованої суми за кожен прострочений день, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України на період прострочення платежу.

Прокурором в інтересах позивача заявлено до стягнення пеню в розмірі 1832,13 грн. за період з 25.12.2013р. по 31.10.2014р.

Судом враховується, що частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Однак, позивачем не були враховані вищевказані приписи Господарського кодексу України, що призвело до нарахування пені понад строки, встановлені ч. 6 ст. 232 ГК України.

При перерахунку розміру пені з врахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України та строків оплати, визначених п. 4.2 договору про надання у користування місця для розміщення рекламного засобу реєстраційний номер № 03-01-22/222 від 01.11.2010р., судом встановлено, що обґрунтованим є нарахування пені в розмірі 1215,40 грн. У стягненні 616,73 грн. пені слід відмовити.

При розподілі судового збору між сторонами судом враховується наступне.

В силу вимог п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури звільняються від сплати судового збору при здійсненні своїх повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1218,00 грн.

Предметом судового розгляду є вимога майнового характеру про стягнення 18693,38 грн. Таким чином, розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання позовної заяви по даній справі становив 1 827,00 грн.

У відповідності до п. 4.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене та часткове задоволення позовних вимог, судовий збір стягується з позивача та відповідача в дохід державного бюджету пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Хмельницького прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері м. Хмельницький в інтересах держави та органу місцевого самоврядування в особі Управління архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради м.Хмельницький до Фізичної особи - підприємця Гаврилюка Андрія Миколайовича м. Хмельницький про стягнення 18 693,38 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Гаврилюка Андрія Миколайовича (м.Хмельницький, вул. Гастело, 6/1, кв. 93, код ) на користь Управління архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради (м.Хмельницький, вул.Подільська, 10/1, код 26381710) 16 861,25 грн. (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят одна гривня 25 коп.) основного боргу, 1 215,40 грн. (одна тисяча двісті п'ятнадцять гривень 40 коп.) пені.

Видати наказ.

У стягненні 616,73 грн. пені відмовити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Гаврилюка Андрія Миколайовича (м.Хмельницький, вул. Гастело, 6/1, кв. 93, код ) в дохід Державного бюджету України (по коду класифікації доходів бюджету 22030001, рахунок отримувача 3002, отримувач коштів УДКСУ у м. Хмельницькому, код ЄДРПОУ отримувача 38045529, банк отримувача ГУДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013, призначення платежу: "Судовий збір, код 03500128, пункт ставок судового збору") судовий збір в розмірі 1 766,72 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят шість гривень 72 коп.).

Видати наказ.

Стягнути з Управління архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради (м.Хмельницький, вул.Подільська, 10/1, код 26381710) в дохід Державного бюджету України (по коду класифікації доходів бюджету 22030001, рахунок отримувача 3002, отримувач коштів УДКСУ у м. Хмельницькому, код ЄДРПОУ отримувача 38045529, банк отримувача ГУДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013, призначення платежу: "Судовий збір, код 03500128, пункт ставок судового збору") судовий збір в розмірі 60,28 грн. (шістдесят гривень 28 коп.).

Видати наказ.

Повне рішення складено 05.03.2015р.

Суддя Л.О. Субботіна

Віддрук. 5 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (м. Хмельницький, вул. Подільська, 10/1),

3 - відповідачу (м. Хмельницький, вул. Гастело, 6/1, кв. 93) - рекомендованим,

4 - Хмельницька прокуратура з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері (м. Хмельницький, вул. Шевченка, 85),

5 - в прокуратуру Хмельницької області (м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3).