ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.03.15р. Справа № 904/10440/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суші Хаус Україна", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про стягнення 130 031 грн. 19 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Апостол А.А., дов. № б/н від 03.02.15р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Суші Хаус Україна" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 130 031 грн. 19 коп., з яких: 83 894 грн. 70 коп. - сума основного боргу, 45 136 грн. 49 коп. - пеня, 1 000 грн. 00 коп. - штраф, відповідно до умов Договору постачання № 357/2009 від 23.11.2009р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Відповідач явку повноважного представника у призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

встановив:

23.11.2009р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Суші Хаус Україна" (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Кім Клавдією (покупець) укладено договір постачання № 357/2009 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого, ва порядку та на умовах, що визначені Договором, постачальник поставляє та передає у власність покупцю, а покупець, вивчивши прайс-лист постачальника, замовляє, приймає у власність та зобов'язується вчасно та повністю оплатити товар. Згідно з цим Договором.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2009р.. Договір вважається сторонами таким, що продовжений на невизначений строк, якщо жодна зі сторін за 30 календарних днів до дати припинення дії цього Договору не повідомила іншу сторону про своє бажання припинити дію цього Договору (п. 8.1 Договору).

За умовами п. 2.2 Договору поставка товару оформлюється видатковою накладною, яка є невід'ємною частиною цього Договору. В накладній зазначаються: дата поставки, асортимент, кількість та ціна товару, а також загальна сума, що підлягає оплаті покупцем за поставлений товар.

Накладна складається постачальником у відповідності до погодженої заявки покупця і умов цього Договору та підписується обома сторонами (представниками сторін). Від імені покупця накладна підписується особою, що приймає товар (п. 2.3 Договору).

З моменту підписання накладної представниками обох сторін, поставка товару вважається такою, що відбулась належним чином, товар вважається таким, що прийнятий покупцем по кількості і якості, а право власності на товар і ризики випадкового знищення чи випадкового пошкодження товару, такими, що перейшли від постачальника до покупця (п. 2.4 Договору).

Згідно п. 3.1 Договору покупець зобов'язується повністю оплатити загальну суму кожної окремої накладної не пізніше, ніж через 7 (сім) календарних днів з моменту поставки товару. Незалежно від призначення платежу покупець у першу чергу оплачує товар, що поставлений йому раніше (товар, поставлений по наступній накладній оплачується покупцем лише після повної оплати загальної суми вартості товару, поставленого за попередньою накладною).

Відповідно до п. 3.2 Договору розрахунки за поставлений товар здійснюються шляхом переведення покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в цьому Договорі. Датою оплати товару є дата надходження на поточний рахунок постачальника грошових коштів, що підтверджується випискою з банку.

На виконання умов Договору 11.04.2011р. позивач поставив відповідачу товар належної якості та в узгодженій кількості на загальну суму 106 473 грн. 10 коп., який був прийнятий відповідачем, що підтверджується видатковою накладною № 100-03775 від 11.04.2011р. (а.с.13).

Відповідач в порушення приписів п. 3.1 Договору свої зобов'язання по повній та своєчасній оплаті поставленого товару здійснив частково в сумі 22 578 грн. 40 коп., у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 83 894 грн. 70 коп.

Відповідно до п. 5.2 Договору у випадку порушення покупцем строку оплати товару (п. 3.1 цього Договору), постачальник має право стягнути з покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення і до дати повної оплати.

За умовами п. 5.3 Договору у випадку порушення покупцем строку оплати товару (п. 3.1 цього Договору) більше ніж на 30 календарних, постачальник має право стягнути з покупця штраф в розмірі 1 000 грн. 00 коп. за кожний випадок відповідного прострочення платежу.

За розрахунком позивача сума нарахованої пені за період з 19.04.11р. по 29.09.14р. складає 45 136 грн. 49 коп.

Із посиланням на п. 5.3 Договору позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача штраф в сумі 1000 грн. 00 коп.

Заборгованість відповідача підтверджується: Договором з додатками, видатковою накладною, обґрунтованим розрахунком суми позову тощо.

Доказів оплати заборгованості відповідачем станом на час розгляду справи сторонами не надано.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ч. 1 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

За приписами п. 2.5 вказаної постанови Пленуму, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Оскільки сторони в п. 5.2 Договору узгодили період нарахування пені „до повної оплати" заборгованості за поставлений товар, суд вважає правомірним нарахування позивачем пені за період з 19.04.11р. по 29.09.14р., тобто поза межами визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України періоду.

Водночас, згідно здійсненого судом перерахунку пені, з урахуванням строку виникнення грошового зобов'язання у відповідача та меж нарахування, визначених в розрахунку позивача протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, до стягнення з відповідача підлягає 45 101 грн. 76 коп. пені за заявлений позивачем період. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені Договором майново-господарські зобов'язання перед позивачем з оплати поставленого на його замовлення товару, чим порушив умови укладеного із позивачем Договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 83 894 грн. 70 коп. основного боргу, 45 101 грн. 76 коп. пені, 1 000 грн. 00 коп. штрафу - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49082, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Суші Хаус Україна" (03170, м. Київ, б-р. Ромена Ролана, б. 7, ) 83 894 грн. 70 коп. (вісімдесят три тисячі вісімсот дев'яносто чотири грн. 70 коп.) основного боргу, 45 101 грн. 76 коп. (сорок п'ять тисяч сто одну грн. 76 коп.) пені, 1 000 грн. 00 коп. (одну тисячу грн. 00 коп.) штрафу, 2 599 грн. 93 коп. (дві тисячі п'ятсот дев'яносто дев'ять грн. 93 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь
Повне рішення складено - 10.03.15р.