ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2015 р.Справа № 922/556/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків
про стягнення 21573,00 грн.
за участю представників:

позивача - Сітаро О.В., довіреність № 01-42юр/1655 від 02.03.2015 року;

відповідача - Шишкін О.Л., довіреність № 02-02-02/10 від 06.01.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго", м. Харків (позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків про стягнення 21573,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання з боку відповідача покладених на нього обов'язків за Договором про постачання електричної енергії №03-6298 від 05.04.2006 року, з урахуванням чого просить суд стягнути з відповідача заборгованість за електричну енергію в розмірі 16757,42 грн. (що складається з: тарифна складова - 13964,52 грн. та ПДВ 20 % - 2792,90 грн.), КРЕ з ПДВ в розмірі 415,23 грн. (що складається з: тарифна складова по КРЕ-346,02 грн. та ПДВ 20 %-69,21 грн.), 3 % річних в розмірі 238,30 грн., індекс інфляції в розмірі 1920,42 грн. та пеню в розмірі 1384,35 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 січня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/556/15, розгляд якої призначено у відкритому судовому засіданні на 03 березня 2015 року о 10:00.

03.03.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшли пояснення (вх. № 8119) з додатковими документами, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

03.03.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшло клопотання про зміну реквізитів позивача зазначених в позовній заяві (вх. № 8149). Суд долучає клопотання до матеріалів справи та задовольняє його, в порядку приписів ст. 22 ГПК України.

03.03.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені на 50 % (вх. № 8345).

Позивач в призначене судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить суд їх задовольнити.

Відповідач в призначене судове засідання з'явився та заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване необхідністю надання додаткових доказів.

Розглянувши усне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, вислухавши думку позивача з приводу вказаного клопотання, який не заперечував проти його задоволення, суд вважає за доцільне його задовольнити шляхом оголошення перерви в судовому засіданні.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 50 % (вх. № 8345) суд зазначає, що воно буде вирішено судом при винесенні судового рішення по даній справі.

03.03.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву до 04.03.2015 року до 11:40год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

04.03.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від відповідача надійшов супровідний лист (вх. № 8431) з додатковими документами, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

04.03.2015 року, після перерви розгляд справи було продовжено.

Позивач в призначеному судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить суд їх задовольнити.

Відповідач в призначеному судовому засіданні заявлений позов визнав, проте письмово оформленої позиції до матеріалів справи не надав.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Таким чином, дослідивши матеріали господарської справи № 922/556/15, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, судом встановлено наступне.

05.04.2006 року між позивачем - Акціонерною компанією "Харківобленерго" (постачальник) та відповідачем - Управлінням з питань цивільної оборони та надзвичайних ситуацій Харківської обласної державної адміністрації (споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії № 03-6298 (а.с. 11-16), відповідно до умов якого позивач постачає електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачує позивачу її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами даного договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами.

У зв'язку зі зміною назви споживача, відповідно до Розпорядження Харківської обласної державної адміністрації № 514 від 21.08.12р. сторони уклали додаткову угоду до договору, якою змінено найменування споживача на Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації.

Так, за вищевказаним Договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого Договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ч.1 ст. 714 ЦК України).

В Додатках до Договору сторони погодили порядок розрахунків, перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунку за спожиту електричну енергію, порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії тощо.

Згідно з п. 9.4. Додаткової угоди про внесення змін до Договору про постачання електричної енергії № 03-6298 від 05.04.2006р. від 24.10.2013р. Договір укладено на строк до 31.12.2013р.; на підставі п.9.5. договір пролонгований на 2014 рік.

Відповідно до п. 2.2.2. Договору постачальник електричної енергії зобов'язався постачати електричну енергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 договору, з урахуванням умов розділів 6, 7 договору, відповідно до Додатку № 1 "Договірні величини споживання" та Додатку № 2 "Порядок розрахунків".

Пунктами 1, 4.5 Додатку № 2 до Договору сторонами погоджений розрахунковий період, який встановлено споживачу з 21 числа місяця до такого ж числа наступного місяця, споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому зазначає, що впродовж дії спірного Договору, позивач виконував свої зобов'язання належним чином, здійснюючи постачання відповідачу електроенергії, а відповідач споживав поставлену позивачем електричну енергію. Разом з цим, як повідомлено позивачем, що визнається відповідачем, у відповідача перед позивачем за жовтень та грудень 2014 року утворилась заборгованість з електричної енергії в розмірі 16757,42 грн. (де: 13964,52 грн. - тарифна складова та 2792,90 грн. - ПДВ 20%); заборгованість за перетоки реактивної енергії в розмірі 415,23 грн. (де: тарифна складова - 346,02 грн. та 69,21 грн. - ПДВ 20%).

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

За Договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ч.1 ст. 714 ЦК України).

До Договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ч.ч. 2, 3 ст. 714 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частиною 2 ст. 275 ГК України встановлено, що окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем в добровільному порядку не сплачена.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому статтями 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Акціонерної компанії "Харківобленерго" в частині заявлених до стягнення 16757,42 грн. заборгованості з вартості електричної енергії та 415,23 грн. заборгованості з вартості за перетоки реактивної енергії за жовтень та грудень 2014 року обґрунтовані, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, такі, що не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи заявлені до стягнення 3 % річних в розмірі 238,30 грн. та 1920,42 грн. індексу інфляції, нараховані за жовтень, листопад та грудень 2014 року, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Як свідчать матеріали справи, період нарахування (жовтень, листопад та грудень 2014 року) й розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивачем визначений вірно, у відповідності до вимог діючого законодавства, що дає підстави суду задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в розмірі 238,30 грн. та 1920,42 грн. індексу інфляції.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам в частині стягнення з відповідача 1384,35 грн. пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.6 додатку №2 "Порядок розрахунків" до договору про постачання електричної енергії, сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань, позивач проводить відповідачеві нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, та 3% річних з прострочення суми. При цьому сума грошового зобов'язання за цим договором повинна бути оплачена відповідачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач надав обґрунтований розрахунок пені за період: жовтень, листопад та грудень 2014 року в розмірі 1384,35 грн., який відповідає умовам Договору та вимогам Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Однак враховуючи те, що установа відповідача є неприбутковою та фінансується з державного бюджету України, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача, та у відповідності до ст.233 Господарського кодексу України, п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України зменшити розмір пені на 50%.

За таких обставин вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню в розмірі 692,18 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплати судового збору за майновий характер спору в розмірі 1827,00 грн., в даному разі покладаються на відповідача, з вини якого виник даний спір, який доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 216, 217, 230, 232, 233 Господарського кодексу України, ст. 526, ч.1 ст.530, 549, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (61038, м. Харків, вул. Салтівське шосе, 73, , п/р 690 ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська,149; ; на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823) -16757,42 грн. вартості електричної енергії (що складається з: тарифна складова - 13964,52 грн. та ПДВ у розмірі 20 % -2792,90 грн.).

Стягнути з Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (61038, м. Харків, вул. Салтівське шосе, 73, , п/р 690 ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська,149; ; на п/р 5 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ, МФО 380805) - 415,23 грн. заборгованості за перетоки реактивної енергії (КРЕ) (що складається з: тарифна складова -346,02 грн. та ПДВ у розмірі 20 % -69,21 грн.); 238,30 грн. 3 % річних; 1920,42 грн. індексу інфляції; 692,18 грн. пені; 1827,00грн. судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 692,17 грн. пені - відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 10.03.2015 р.

Суддя Є.М. Жиляєв