ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. Справа № 907/551/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Новосад Д.Ф.

Гнатюк Г.М.

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 24.11.2014р.

у справі № 907/551/14

за заявою Ужгородської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, м.Ужгород

до Державного підприємства «Червона зірка», с.Кібляри Ужгородського району Закарпатської області

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника - Жарський І.Р.

від боржника - не з»явився

арбітражний керуючий - не з»явився

В ході судового засідання сторонам права і обов"язки, передбачені ст.22 ГПК України роз"яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Боржник та арбітражний керуючий належним чином були повідомлені про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерували, в зв"язку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 24.11.2014р. у справі № 907/551/14 (суддя Ремецькі О.Ф.) про банкрутство Державного підприємства «Червона зірка», с.Кібляри Ужгородського району Закарпатської області відмовлено у задоволенні грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до боржника на загальну суму 237918,88 грн.

Не погоджуючись з даною ухвалою скаржник - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» жодних обмежень строками до заявлення грошових вимог кредитора не встановлено. Крім того, на думку скаржника, заява ПАТ КБ «Приватбанк» з вимогами до боржника не є позовною заявою, до визнання й включення грошових вимог кредиторів до реєстру вимог кредиторів не застосовуються строки позовної давності, а відтак судом першої інстанції безпідставно застосовано строки позовної давності до боргу за відсотками за користування кредитом.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В провадженні господарського суду Закарпатської області знаходиться справа № 907/551/14 про банкрутство Державного підприємства «Червона зірка», с.Кібляри Ужгородського району Закарпатської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Оголошення про порушення справи про банкрутство державного підприємства „Червона Зірка", с. Кібляри Ужгородського району () було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 29.07.2014 номер публікації 6786.

11.08.2014р. до суду надійшла заява ПАТ КБ „Приватбанк", м. Дніпропетровськ б/н від 08.08.2014р. про визнання кредиторських вимог на загальну суму 237918,88 грн. та 1218грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування своїх грошових вимог посилається на те, що боржнику було надано кредит згідно кредитної угоди №154 від 28.09.2001р. у вигляді поновлюваної кредитної лінії з лімітом 90000,00 грн. в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту 28.03.2003р. (в подальшому пролонговану до 01.04.2002р. на підставі Додаткової угоди № 2 від 01.04.2002р., сплати відсотків та виконання інших зобов'язань в обумовлені договором терміни. За користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати відсоткову ставку по кредиту - 35% річних 25 числа кожного поточного місяця. При порушенні зобов'язань по погашенню кредиту процентна ставка встановлюється у розмірі 45% річних відповідно до п. 4.1 кредитної угоди.

Кредитор стверджує, що боржник своєчасно не виконував свої зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим, станом на 02.07.2014р. виник вказаний борг.

Розпорядником майна боржника та боржником подано господарському суду письмове пояснення по суті поданої до суду заяви, згідно з яким вимоги ПАТ КБ „Приватбанк", м. Дніпропетровськ про визнання кредиторських вимог не визнаються розпорядником майна та боржником, у зв'язку зі спливом строку позовної давності, який закінчився у квітні 2005р.

Судовим розглядом встановлено, що сума боргу боржника станом на 02.07.2014р. згідно розрахунків кредитора складається з наступних платежів:

- заборгованість по основній сумі кредиту 40443,84грн. (кредитна угода №154 від 28.09.2001р.);

- заборгованість по відсоткам 61601,33грн. (кредитна угода №154 від 28.09.2001р.);

- пеня 134655,71грн. та 1218грн. витрат по сплаті судового збору.

Згідно з ч. 6 ст. 23 Закону заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вказані кредиторські вимоги заявлено в строк, передбачений ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Однак, при цьому слід врахувати наступне.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору №154 від 28.09.2001р., термін повернення кредиту-встановлено до 28.03.2002р.

Крім цього, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, порушення умов кредитного договору виникло у банкрута починаючи з 02.07.2002р.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктами 1, 5 статті 261 ЦК встановлено, що: перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених у Постанові від 29.05.2013р. №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішення господарських спорів" (надалі за текстом "Постанова Пленуму") позовна давність застосовується у розгляді вимог кредиторів за грошовими зобов'язаннями у провадженні зі справ про банкрутство, за винятком випадків, коли підставою цих вимог є виконавчі документи або якщо у відповідних вимогах судом вже було відмовлено в порядку позовного провадження (пункт 1.4. Постанови Пленуму).

Статтею 264 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 4.4. Постанови Пленуму правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Доказів переривання позовної давності суду станом на день розгляду справи не надано.

Отже, вимоги Публічного акціонерного товариства КБ „Приватбанк" на суму 237918,88грн. не підлягають задоволенню та включенню до реєстру вимог кредиторів з огляду на те, що вони заявлені з пропуском строку позовної давності, встановленої чинним законодавством України.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не надав належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених в ухвалі господарського суду Закарпатської області від 24.11.2014р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Закарпатської області від 24.11.2014 року у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.33,34,43,49,91,99,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 24.11.2014р. у справі № 907/551/14 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути господарському суду Закарпатської області.

6. Повний текст постанови складено « 03» березня 2015р.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Новосад Д.Ф.

суддя Гнатюк Г.М.