ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 рокуСправа № 912/244/15-г
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Є. М. Наливайко, розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/244/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства "Автобусний парк" 13527

до Приватного підприємства "Кіровоград-Арсенал-Плюс"

про стягнення 21464,25 грн

за участю представників:

від позивача: Мельниченко Д.В., довіреність № 1 від 05.01.2015;

від відповідача: не був присутнім,

Публічне акціонерне товариство "Автобусний парк" 13527 (далі - ПАТ "Автобусний парк" 13527, Позивач) звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Кіровоград-Арсенал-Плюс" (далі - ПП "Кіровоград-Арсенал-Плюс", Відповідач) 15795,58грн основної заборгованості, 2844,73 грн втрат від інфляції, 346,39 грн 3% річних, 2671,23 грн пені, у зв'язку із неналежним виконанням договору оренди приміщень ПАТ "Автобусний парк" 13527" від 17.09.2013.

Ухвалою від 26.01.2015 порушено провадження у справі, а ухвалою від 18.02.2015 відкладено розгляд даної справи до 10:30 10.03.2015, витребувано від сторін необхідні для вирішення спору докази.

25.02.2015 до господарського суду від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній просить стягнути з ПП "Кіровоград-Арсенал-Плюс" на користь ПАТ "Автобусний парк" 13527 заборгованості в сумі 17500 грн, 3550,83грн втрат від інфляції та 413,42 грн 3% річних.

Право позивача на зменшення розміру позовних вимог передбачене частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, а тому господарський суд приймає вказану заяву і розглядає справу з урахуванням поданої заяви у межах нової ціни позову - 21464,25 грн.

Відповідач відзив на позов не подав, позовних вимог не заперечив, у судовому засіданні участі не брав.

Господарський суд враховує приписи пункту 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за якими у разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали господарського суду від 26.01.2015 та від 18.02.2015 у даній справі направлялись відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позові, проте повернуті органом поштового зв'язку із відміткою "За закінченням терміну зберігання".

Водночас, відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням ПП "Кіровоград-Арсенал-Плюс" є: 25014, м.Кіровоград, вул. Степняка-Кравчинського, буд. 33. Саме на цю адресу і були направлені ухвали від 26.01.2015 та від 18.02.2015.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення даного судового засідання.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

17.09.2013 ПП "Кіровоград-Арсенал-Плюс" (орендар) та ПАТ "Автобусний парк" 13527 (орендодавець) уклали договір "Оренди приміщень ПАТ "Автобусний парк" 13527" (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в орендне, строкове, платне користування приміщення за адресою: 25014, м. Кіровоград, вул.Аерофлотська, 15, що належить ПАТ "Автобусний парк" 13527 і яке знаходиться на території підприємства (в окремому будинку ремонтної майстерні) для розміщення складу автозапчастин (площа приміщення 144,0 кв.м).

Обумовлене даним Договором приміщення передається Орендарю за Актом приймання-передачі на термін 11 місяців: з 17 вересня 2013 року по 17 серпня 2014 року (пункт 1.2 Договору).

Орендодавець зобов'язується протягом 10 календарних днів від дати укладення даного Договору передати "предмет оренди" за Актами приймання-передачі Орендарю для використання приміщення за його призначенням.

Відповідно до пункту 3.1. Орендар сплачує Орендодавцю обумовлену Договором суму орендної плати на розрахунковий рахунок Орендодавця або в його прибуткову касу щомісячно - не пізніше 5-го числа наступного за звітним місяця.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

До договору додано додаток № 1 - акт приймання-передачі приміщення та устаткування (а.с. 12), відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове орендне користування приміщення магазину та прилеглої території площею 294,0 кв. м розташоване в приміщенні ремонтної майстерні.

Позивач виконав свої зобов'язання, передавши за вищезазначеним актом приміщення, проте, за твердженням останнього, Відповідач свої зобов'язання за Договором виконує не належним чином, так з січня 2014 року Орендар не здійснює оплату за оренду приміщення.

ПАТ "Автобусний парк" 13527 вживав заходів досудового врегулювання спору, направляючи претензії № 427 від 18.11.2014 (а.с. 22-23) та № 481 від 12.12.2014 (а.с. 24-25) на адресу ПП "Кіровоград-Арсенал-Плюс" про сплату заборгованості, проте Відповідач залишив вказані претензії без відповіді.

У зв'язку із вищевикладеним ПАТ "Автобусний парк" 13527 звернувся із даним позовом до господарського суду.

Вирішуючи спір господарський суд враховує наступні положення законодавства.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 цього Кодексу передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочини можуть бути двохсторонніми.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від виконання певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обв'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до частин 1-3 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Укладений між Сторонами Договір за своєю правовою природою є договором оренди майна, правовідносини за яким регулюються, зокрема, главою 58 Цивільного кодексу України, а також параграфом 5 глави 29 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Вказана норма кореспондується із нормою, викладеною у частині 1 статті 283 Господарського кодексу України. У частині 6 статті 283 Господарського кодексу України визначено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частини 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України).

Як зазначено вище Орендар не здійснює оплату заборгованості по орендній платі з січня по липень 2014 року. Як встановлено Договором плата за користування майном вноситься щомісячно не пізніше 5-го числа наступного за звітним місяцем. Отже господарський суд вважає, що Позивач обґрунтовано звернувся до суду про стягнення орендної плати.

Доказів сплати вказаної заборгованості сторони господарському суду не надали, а тому остання підлягає стягненню у повному обсязі за період з січня по липень 2014 року, а саме: в розмірі 17500 грн (2500 грн х 7 місяців).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до обґрунтованих розрахунків Позивача розмір інфляційних втрат складає 3550,83 грн, а розмір 3 % річних складає 413,42 грн за період з 06.02.2014 по 17.02.2015.

Враховуючи викладене господарський суд задовольняє позовні вимоги повністю в розмірі 21464,25 грн, з яких: 17500 грн основного боргу, 3550,83 грн інфляційних втрат та 413,42 грн 3% річних, що підлягають стягненню з ПП "Кіровоград-Арсенал-Плюс" на користь ПАТ "Автобусний парк" 13527.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд враховує, що відповідно до вимог статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви у даній справі з урахуванням зменшення розміру позовних вимог (нової ціни позову) сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1,5 мінімальної заробітної плати, що становить 1827 грн. З огляду на те, що Позивачем сплачено судовий збір саме у такому розмірі, господарський суд не убачає підстав для для застосування пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір". Відповідно судовий збір у такому розмірі на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України повністю покладається на Відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Кіровоград-Арсенал-Плюс" (25014, м.Кіровоград, вул. Степняка-Кравчинського, 33, ідентифікаційний код 35451281) на користь Публічного акціонерного товариства "Автобусний парк" 13527 (25014, м. Кіровоград, вул.Аерофлотська, 15, ідентифікаційний код 03117292) 21464,25 грн, з яких 17500 грн основного боргу, 3550,83 грн інфляційних втрат та 413,42 грн 3% річних, а також 1827 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 12.03.2015.

Суддя Є. М. Наливайко