Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" березня 2015 р. Справа № 906/66/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

при секретарі: Поливко М.С.

за участю представників сторін:

- від позивача: ОСОБА_1, посв. водія НОМЕР_2

- від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (м. Коростишів, Житомирська область)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Гранкор" (с. Голубівка, Коростишівський район, Житомирська область)

про стягнення 10740,00 грн

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (м. Коростишів) подав до господарського суду Житомирської області позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Гранкор" (с. Голубівка, Коростишівський район, Житомирська обл.) 10740,00 грн заборгованості за виконані підрядні роботи по виготовленню та рихтуванню корпусів дискових пил та відшкодування 3500,00 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою від 20.01.2015 господарський суд прийняв позовну заяву, порушив провадження по справі, призначив засідання суду.

Ухвалою від 10.02.2015 господарський суд розгляд справи відклав, зобов'язав сторін виконати вимоги резолютивної частини ухвали.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві; підтримав заявлене ним в засіданні суду 10.02.2015 усне клопотання про відмову від позову в частині стягнення з відповідача 3500,00 грн витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі, зокрема, відмовитися від позову.

Згідно з п. 4 ч. 1 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Оскільки усна заява позивача про відмову від позову в частині стягнення витрат на правову допомогу на суму 3500,00 грн не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї - небуть права та законні інтереси, господарський суд приймає її розгляду та одночасно припиняє провадження щодо стягнення 3500,00 грн.

Представник відповідача в засідання суду не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про що свідчить Реєстр Ф 103 на відправку рекомендованої кореспонденції за 11.02.2015 (а. с. 28).

Поряд з цим слід зазначити, що копія ухвали господарського суду Житомирської області від 20.01.2015 про порушення провадження у справі, направлена відповідачу на адресу, вказану у позовній заяві, була вручена ТОВ "Компанія Гранкор" особисто 29.01.2015, про свідчить витяг з сайту УДППЗ "Укрпошта" (а. с. 30).

Згідно зі Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру № 19927367, зробленим судом у відповідності до статей 17 та 22-1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", станом на 20.01.2015 відповідач значиться в ЄДР за адресою: 12533, Житомирська область, Коростишівський район, с. Голубівка (а. с. 22, 23).

Відповідно до пунктів 3.9.1 та 3.9.2 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом... У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не змінював своєї юридичної адреси, і адреса відповідача, на яку направлялися ухвали господарського суду, відповідає адресі, вказаній у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов'язковою не визнавалась, надання письмового відзиву відповідно до вимог ст. 59 ГПК України є правом відповідача, а не його обов'язком, господарський суд вважає, що неявка відповідача, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з досягнутою між сторонами усною домовленістю, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) протягом серпня, вересня 2013 року на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Гранкор" (далі - відповідач) виконав роботи по виготовленню та рихтуванню бувших у вжитку корпусів дискових пил на загальну суму 35740,00 грн.

Так, беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих ними зобов'язань, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини з договору підряду.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами п. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

10.09.2013 позивач виставив відповідачу рахунок № 11 на оплату виконаних робіт на загальну суму 35740,00 грн (а. с. 13, 14).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання щодо виконання підрядних робіт виконав в повному обсязі, на підтвердження чого надав підписаний та скріплений печатками сторін акт № 11 здачі прийняття виконаних робіт від 10.09.2013 на суму 35740,00 грн (а. с. 12).

Приписами ст. 538 ЦК України передбачено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обмовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Відтак, у відповідача виникло зобов'язання розрахуватися за виконані позивачем роботи.

Частина 1 статті 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За ч.1 ст. 854 ЦКУ якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

З огляду на вказані норми законодавства випливає обов'язок відповідача розрахуватися за виконані позивачем підрядні роботи до 11.09.2013 тобто на наступний день після підписання сторонами акту № 11 здачі прийняття виконаних робіт від 10.09.2013.

Відповідач обов'язок по сплаті коштів у вказаний строк виконав частково, сплативши на рахунок позивача 10.09.2013 - 5000,00 грн та 07.10.2013 - 15000,00 грн, а разом 20000,00 грн, доказом чого є банківські виписки (а. с. 16, 17).

Відтак заборгованість відповідача за виконані підрядні роботи з ремонту корпусів дискових пил станом на 07.10.2013 склала 15740,00 грн (35740,00 - 20000,00).

З метою досудового врегулювання спору, позивач 09.09.2014 надіслав на адресу відповідача претензію № 1, відповідно до якої просив погасити заборгованість в сумі 15740,00 грн протягом 7 діб (а. с. 9 - 11).

У відповідь на претензію, відповідач сплатив на рахунок позивача ще 5000,00 грн, внаслідок чого заборгованість відповідача склала 10740,00 грн (15740,00 - 5000,00), що підтверджується платіжним дорученням № 1204 від 17.09.2014 (а. с. 15).

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Положення аналогічного змісту містяться в ст.ст.525 і 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 10740,00 грн заборгованості за виконані підрядні роботи по ремонту та рихтуванню корпусів дискових пил є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Водночас, як зазначено позивачем у позовній заяві, за неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати виконаної роботи, позивач має право на стягнення з відповідача за період з 29.09.2014 по 31.01.2015 3 % річних та інфляційних, однак вказану вимогу позивачем не було заявлено згідно з прохальною частиною позовної заяви, у зв'язку з чим остання не розглядається судом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 32 ГПК доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

Відповідач позов за підставами пред'явлення та предметом не оспорив, відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги (з урахуванням заяви про часткову відмову від позову на суму 3500,00 грн витрат на правову допомогу) обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню на суму 10740,00 грн основного боргу за виконані підрядні роботи по ремонту корпусів дискових пил.

В частині стягнення 3500,00 грн витрат на правову допомогу слід припинити провадження у справі на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 49, п. 4 ст. 80, ст. ст. 82 - 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Гранкор" (12533, Житомирська область, Коростишівський район, с. Голубіївка, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

- 10740,00 грн. основного боргу;

- 1827,00 грн. судового збору.

3. Припинити провадження в частині стягнення 3500 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 10.03.15

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу - рек.