КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2015 р. Справа№ 910/28096/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Рябухи В.І.

Калатай Н.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача: Макєєв Є.Ю. - представник, дов. б/н від 05.02.2014;

від відповідача: Боровенко Д.В. - представник, дов. б/н від 26.11.2014;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2015

винесену за результатом розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ"

про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24.10.2014 у справі № Д-06/14

у справі № 910/28096/14 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ"

про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2005191/1 від 25.03.2011р.

На підставі ст.ст. 69, 77, 99 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги у справі № 910/28096/14 продовжено; у судовому засіданні 18.02.2015 оголошено перерву до 23.02.2015.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2015 зупинено провадження у справі №910/28096/14 до вирішення Господарським судом міста Києва пов'язаної з нею справи № 910/28994/14.

Ухвала мотивована тим, що, як встановлено судом, Господарським судом міста Києва розглядається справа № 910/28994/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання п.7.1 договору кредитної лінії № НКЛ-2005191/1 від 25.03.2011 недійсним, який є предметом спору у даній справі; оскільки справа № 910/28994/14 пов'язана зі справою № 910/28096/14 і результати остаточного вирішення зазначеного спору можуть вплинути на результати розгляду справи № 910/28096/14, то провадження у справі належить зупинити на підставі ч.1 ст.79 ГПК України.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2015 у справі № 910/28096/14 скасувати та відновити розгляд справи з підстав невідповідності висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення на неправильного застосування норм процесуального права.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник посилається на положення п.2.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів.

На думку скаржника, судом не взято до уваги заперечення позивача та не досліджено всіх обставин справи; в діях боржника вбачаються наміри зловживання процесуальними правами, в тому числі затягування судового процес; даною ухвалою порушуються права позивача та створюються перешкоди позивачу для реалізації права на судовий захист.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти доводів карги, посилаючись, зокрема, на ту обставину, що оскільки у заявника наявні реальні підстави для визнання недійсним п.7.1 договору, суд першої інстанції правильно застосував положення ст.79 ГПК України, зупинивши провадження у справі.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів встановила наступне.

13.01.2015 відповідачем до суду першої інстанції подано клопотання про зупинення провадження у справі № 910/28096/14 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 910/28994/14.

До зазначеного клопотання від 13.01.2015 відповідачем додано копію ухвали Господарського суду міста Києва від 29.12.2014 у справі № 910/28994/14 про порушення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання п.7.1 договору кредитної лінії № НКЛ-2005191/1 від 25.03.2011 недійсним та копію позовної заяви із цієї справи.

Статтею 79 ГПК України встановлено, що господарський суд зупиняє провадження у справі, зокрема, в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом; господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач звернувся до суду першої інстанції із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у справі № Д-06/14 від 24.10.2014, оскільки заявник вважає, що цим рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди (застереження).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24.10.2014р. у справі № Д-06/14, суд розглянувши позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2005191/1 від 25.03.2011, встановив, зокрема, що між сторонами наявна угода про передачу спору на розгляд Третейського суду (третейське застереження), про що прямо зазначено в п.7.1 договору кредитної лінії № НКЛ-2005191/1 від 25.03.2011, тому, відповідно до ст.ст.1, 5, 6, 12-14, 27 Закону України "Про третейські суди" та ст.ст.2, 13, 14 Регламенту постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, зазначений суд компетентний вирішувати цей спір.

Вказаним рішенням третейського суду від 24.10.2014р. у справі № Д-06/14 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії № НКЛ-2005191/1 від 25.03.2011 у розмірі 223 967 411,26 грн.; третейський збір у розмірі 25 500,00 грн.

Статтею 122-4 ГПК України встановлено, що при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду; господарський суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 122-5 цього Кодексу; справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з особливостями, встановленими цим розділом; за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право: 1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін; 2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

В п.п.6.1.3, 6.1.8, 6.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", із змінами і доповненнями, роз'яснено, що перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає; якщо господарський суд встановить наявність інших підстав для скасування рішення третейського суду, ніж ті, які наведені в заяві, то він з урахуванням припису частини четвертої статті 122-4 ГПК скасовує рішення третейського суду з підстави (підстав), передбаченої названим Кодексом; за результатами розгляду заяви господарський суд виносить ухвалу, зміст якої, з огляду на припис частини першої статті 122-6 ГПК, має відповідати статті 84 (а не статті 86) названого Кодексу, з урахуванням особливостей відповідної категорії справ; одна з таких особливостей полягає в тому, що господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише з'ясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, передбачених частиною другою статті 122-5 ГПК.

Таким чином, враховуючи особливості розгляду даної категорії справ, встановлені розділом ХІV-І "Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів" Господарського процесуального кодексу України, у справі № 910/28096/14 не передбачено право господарського суду застосувати норму ч.1 ст.83 ГПК України та визнати недійсним повністю чи у певній частині договір кредитної лінії № НКЛ-2005191/1 від 25.03.2011.

Згідно із ст.122-5 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано, у тому числі, у разі якщо третейську угоду визнано судом недійсною.

Відповідно до п.7.1 договору кредитної лінії № НКЛ-2005191/1 від 25.03.2011, укладеного між сторонами, всі спори за цим договором вирішуються сторонами а процесі переговорів; у разі неможливості вирішення спірних питань шляхом переговорів, всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні цього договору чи у зв'язку з ним або випливають з нього (включаючи, але не обмежуючись - визнання цього договору недійсним або дійсним, укладеним або неукладеним) вирішуються Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків у порядку, викладеному у цьому пункті.

Таким чином, матеріали справи № 910/28096/14 свідчать, що справа № 910/28994/14 є пов'язаною із справою № 910/28096/14 і справу № 910/28096/14 є неможливим розглянути відповідно до норм ГПК України до вирішення пов'язаною з нею справи № 910/28994/14, тому судом першої інстанції застосовано норму ч.1 ст.79 ГПК України правомірно та обґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та матеріалах справи, враховуючи викладене та враховуючи наступні обставини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1959 встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, звернення до суду є правом обох сторін, тому звернення до суду однієї сторони не може вважатися порушенням прав іншої сторони; також у справі відсутні обставини, які свідчили б про порушення процесуальних строків, тому посилання на затягування судового процесу є голослівним.

Скаржником безпідставно наведено положення п.2.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів", оскільки у справі № 910/28096/14 немає предмету спору про повернення кредиту, щодо якого прийнято роз'яснення у пункті 2.8 зазначеної постанови Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи, для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2015 у справі № 910/28096/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" без задоволення.

2. Справу № 910/28096/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 27.02.2015.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді В.І. Рябуха

Н.Ф. Калатай