номер провадження справи 18/161/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2015 Справа № 908/6162/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Райффейзен Лізинг Аваль" (04073, місто Київ, пр. Московський, 9, корп. 5)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Радченко, буд. 34)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154)

про стягнення 442186,32 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Студенніков Д.М., представник довіреність № 23-12/14-1 від 23.12.2014 р., паспорт серія ВА № 131105 від 13.06.1995 р.

від відповідача: Щербина Є.Є., представник довіреність № б/н від 01.12.2014 р., паспорт серія СА № 926951 від 28.01.1999 р.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: не з'явився.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 24.12.2014 року звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Райффейзен Лізинг Аваль" до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" про стягнення 442186,32 грн. Позовні вимоги ґрунтуються на ст.ст. 193, 292 ГК України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 626, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 11, 16 Закону України «Про фінансовий лізинг».

Ухвалою суду від 26.12.2014 року порушено провадження у справі № 908/6162/14, присвоєно справі номер провадження 18/161/14, судове засідання призначене на 21.01.2015 року. Ухвалами від 21.01.2015 року виправлено описку щодо суми позовних вимог та залучено до участі у справі приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал страхування" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Розгляд справи відкладався на 12.02.2015 р. та на 23.02.2015 р. В судовому засіданні 23.02.2015 р. представник позивача надав витребувані судом докази направлення позовної заяви із додатками третій особі; представник відповідача надав докази звернення до правоохоронних органів щодо даних про облік розшуку транспортних засобів та стан проведення заходів досудового слідства в рамках кримінального провадження № 0009694. Представник третьої особи не з'явився в судове засідання 23.02.2015 р. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу та закінчений 23.02.2015 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.06.2011 р. сторонами у справі укладено договір фінансового лізингу № LC5288-05/11, на виконання умов якого позивач передав у тимчасове володіння відповідачу предмет лізингу - екскаватор гусеничний Е305, серійний номер ZEF212MLN7LA07186, 2007 р.в., що підтверджується підписаним актом приймання-передачі від 03.06.2011р. Однак, свої зобов'язання щодо сплати лізингових платежів, комісії та інших додаткових витрат в строк, визначений у договорі, відповідач не виконав. З урахуванням зазначених обставин, позивач просив стягнути з ТОВ "Карпатибудінвест" на користь ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" 442186,32 грн.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, який надано суду 20.01.2015 р. В обґрунтування заперечень зазначив, що грошове зобов'язання відповідача перед позивачем є припиненим, тобто у ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" відсутні підстави для пред'явлення позову. Загальними умовами фінансового лізингу (додаток № 4 до договору) - в п. 10.2.2. передбачено як підставу для дострокового припинення договору випадки знищення, викрадення або втрати предмету лізингу. Невідомі особи 05.09.2014 р. незаконно заволоділи технікою, яка була предметом договорів лізингу, укладених з позивачем, у т.ч. екскаватор гусеничний Е305, серійний номер ZEF212MLN7LA07186, 2007 р.в., за договором від 03.06.2011 р. № LC5288-05/11. У зв'язку з цим відповідач звернувся до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві із заявою про викладені обставини, внаслідок чого, Шевченківським райуправлінням розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Одночасно було направлено звернення від 05.09.2014 р. № 05-2 на ім'я директора ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" про викрадення транспортних засобів невідомими особами. Оскільки наслідком припинення договору є відсутність у позивача обов'язку надати предмет лізингу в майбутньому у власність відповідача, то, на думку відповідача, у позивача і відсутнє право вимагати його сплати. Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль".

Представник третьої особи у відзиві, що наданий суду 02.02.2015 р., зазначив, що вважає позовні вимоги ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" законними і обґрунтованими, оскільки відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, оскільки на відповідача був покладений обов'язок щодо належної сплати лізингових платежів, виконання ним цього обов'язку повинно було проводитись відповідно до умов договору. Як вбачається, в порушення умов договору лізингу, обов'язок щодо належної сплати лізингових платежів відповідачем не виконувався. ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі:

- пункту 25.4.6. Генерального договору страхування наземного транспорту від 07.07.2014 р. № 13/14/СПТ/Ц1, а також пункту 25.4.21 Генерального договору, відповідно до якого страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо період часу від дати укладення окремого Страхового свідоцтва до дати надходження страхового платежу за таким Страховим свідоцтвом на поточний рахунок чи до каси Страховика перевищує десять календарних днів, а страхувальник згідно з вимогами п. 21.2.15 Договору не надав Страховику відповідний транспортний засіб для повторного огляду та складання представниками страховика і страхувальника відповідного Акту огляду;

- п. 22.2.15 Генерального договору страхування, відповідно до якого збитки, що виникли під час війни, військових дій, вторгнення військ, повстання, заколоту, громадських заворушень, конфіскації, примусового вилучення, реквізиції, арешту або за розпорядженням існуючої де-юре або де-факто уряду або будь-якого органу влади не є страховими випадками.

Заслухавши представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (лізингодавець, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" (лізингоодержувач, відповідач у справі) 03.06.2011 р. укладено договір фінансового лізингу № LC5288-05/11 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору лізингодавець зобов'язується передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в спеціфікації (Додаток № 2 до договору), а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

На виконання умов договору, позивач передав у тимчасове володіння відповідачу предмет лізингу - екскаватор гусеничний Е-305, серійний номер ZEF212MLN7LA07186, 2007 року випуску, що підтверджується актом приймання-передачі предмета лізингу від 03.06.2011 р.

Сторонами 01.10.2011 р. укладено Угоду про внесення змін до договору оренди (фінансового лізингу) № LC5288-05/11 від 03.06.2011 р., згідно якої внесено зміни до договору та викладено в новій редакції додаток № 1 "Графік розрахунку заборгованості".

Відповідно до п. 4.1. договору лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування та поточні лізингові платежі.

На підставі п. 4.2. договору лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування придбання у період з моменту підписання цього Договору до повної виплати лізингоодержувачем заборгованості лізингодавцю, визначеної за правилами цього договору за ставкою LIBOR плюс 7,00% від всієї суми заборгованості, визначеної в порядку п. 3.1 цього договору. Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти підлягає перерахунку у гривню за курсом продажу (Розділ 1 "Визначення" Загальних умов додатку 4 до цього договору), крім того ПДВ.

Згідно з п. 4.3. договору лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця.

За умовами п. 4.6. договору, оплата всіх платежів здійснюється в національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця.

Пунктом 4.8. договору передбачено, що всі додаткові послуги, визначені в Загальних умовах (Додаток 4 до цього договору), а також ті, які не визначені цим договором та необхідність в яких може виникнути у лізингоодержувача, оплачуються лізингоодержувачем окремо за тарифами лізингодавця, розміщеними на офіційному сайті лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.соm.ua.

У відповідності до п. 5.1. договору за несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором лізингоодержувач сплачує лізингодавцю пеню у розмірі 0,20% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення, починаючи з п'ятого дня прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з п. 5.2. - 5.4. додатку № 4 до договору «Загальні умовами фінансового лізингу» (надалі - Загальні умови) лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця на підставі рахунку лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. У разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до лізингодавця та отримати рахунок самостійно. В цьому випадку лізингоодержувач зобов'язаний оплатити рахунок до 10 числа поточного місяця.

Крім того, відповідно до п. 6.1. Загальних умов лізингодавець має право в односторонньому порядку змінити суму лізингових платежів у наступних випадках (включаючи, але не обмежуючись):

п.п. 6.1.1. у випадку зміни встановленого на день укладення Договору розміру ставки EURIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.8 Договору Сторони обрали валюту - Євро) або розміру ставки USD LIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.8. Договору Сторони обрали валюту - Долари США) розмір комісії змінюється відповідно за кожний з періодів лізингу починаючи з такого чергового періоду лізингу. При цьому для визначення LIBOR на період 3 місяці застосовується календарний квартал.

п.п. 6.1.2. у випадку зміни чинного законодавства щодо лізингової діяльності лізингодавця, системи оподаткування, розміру податків, зборів, обов'язкових платежів, пов'язаних з Предметом лізингу та/або виконанням лізингодавцем своїх обов'язків за Договором.

п.п. 6.1.3. у разі перевищення розміру комісії лізингодавця за договором над подвійною обліковою ставкою Національного банку України, встановленою на день нарахування такої комісії за період, який минув з дня нарахування попереднього лізингового платежу за цим договором, розраховану від вартості Предмета лізингу, комісія у складі лізингового платежу підлягає збільшенню на суму, яка дорівнює розміру ПДВ за ставкою 20%, нарахованому на таке перевищення.

п.п. 6.1.4. в інших випадках, визначених договором та додатками до нього, в тому числі у разі виникнення у лізингодавця додаткових витрат, які виникли в період дії цього договору та пов'язані з ним.

Відповідно до п. 6.3 Загальних умов змінений за правилами п.п. 6.1, 6.2 Загальних умов розмір лізингових платежів зазначається у відповідному рахунку лізингодавця та підлягає сплаті лізингоодержувачем у безспірному порядку.

Відповідач, в порушення умов Договору, зокрема, п.п. 5.1-5.5, п. 8.1.4 Загальних умов фінансового лізингу - додаток № 4 до договору, належним чином не виконував свої зобов'язання, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 442186,32 грн. за наступними рахунками:

- № LC5288-05/11/21-028 від 01.02.2013 р. на суму 13778,21 грн.;

- № LC5288-05/11/22-030 від 01.03.2013 р. на суму 13724,13 грн.;

- № LC5288-05/11/23-032 від 01.04.2013 р. на суму 13645,97 грн.;

- № LC5288-05/11/24-034 від 07.05.2013 р. на суму 13550,28 грн.;

- № LC5288-05/11/25-036 від 01.06.2013 р. на суму 13530,45 грн.;

- № LC5288-05/11/26-038 від 01.07.2013 р. на суму 26014,72 грн.;

- № LC5288-05/11/27-040 від 01.08.2013 р. на суму 25776,48 грн.;

- № LC5288-05/11/28-042 від 02.09.2013 р. на суму 25663,96 грн.;

- № LC5288-05/11/29-044 від 01.10.2013 р. на суму 25724,23 грн.;

- № LC5288-05/11/30-046 від 08.11.2013 р. на суму 25568,55 грн.;

- № LC5288-05/11/31-048 від 02.12.2013 р. на суму 25585,55 грн.;

- № LC5288-05/11/32-051 від 02.01.2014 р. на суму 12853,34 грн.;

- № LC5288-05/11/33-053 від 03.02.2014 р. на суму 13324,30 грн.;

- № LC5288-05/11/34-055 від 03.03.2014 р. на суму 15586,85 грн.;

- № LC5288-05/11/35-057 від 01.04.2014 р. на суму 17579,08 грн.;

- № LC5288-05/11/36-059 від 05.05.2014 р. на суму 17952,32 грн.;

- № LC5288-05/11/37-061 від 02.06.2014 р. на суму 18047,55 грн.;

- № LC5288-05/11/38-063 від 01.07.2014 р. на суму 36470,83 грн.;

- № LC5288-05/11/39-065 від 01.08.2014 р. на суму 37883,82 грн.;

- № LC5288-05/11/ev-066 від 07.08.2014 р. на суму 7560,00 грн.;

- № LC5288-05/11/40-068 від 01.09.2014 р. на суму 42365,70 грн.

У зв'язку з наявністю порушень умов договору з боку відповідача щодо повноти та своєчасності внесення лізингових платежів на його адреси 22.11.2013 р. та 18.06.2014 р., спрямовані відповідні вимоги № 2002-11/13 від 21.11.2013 року, № 2003-11/13 від 21.11.2013 року, № 750-06/14 від 12.06.2014 року, № 751-06/14 від 12.06.2014 року з проханням здійснити оплату прострочених лізингових платежів. Зазначені вимоги залишені без задоволення, а прострочена заборгованість не погашена.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу. У зв'язку із цим лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченні дії договору.

Таким чином, на правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання позивачем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Загальні правові та економічні засади фінансового лізингу регламентуються Законом України "Про фінансовий лізинг".

Частиною 2 ст. 1 вказаного вище Закону унормовано, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг", лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором (ч. 1). Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу (ч. 2).

Отже, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 442186,32 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Доводи відповідача про не отримання останнім наведених вище рахунків суд визнає необґрунтованими та безпідставними оскільки за умовами загальних умов у разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця лізингоодержувач зобов'язаний звернутись до лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно.

Аргументи відповідача про відсутність підстав для стягнення 442186,32 грн. на підставі того, що договір фінансового лізингу від 03.06.2011р. № LC5288-05/11 є припиненим внаслідок незаконного заволодіння невідомими особами технікою, що є предметом спірного договору лізингу, судом спростовуються виходячи із наступного.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за період з 01 лютого 2013 року по 01 вересня 2014 року включно. При цьому, обов'язок з оплати останнього лізингового платежу, що заявлений позивачем у цій справі, за вересень 2014 року виник у відповідача з 08.09.2014 р. (враховуючи приписи п. 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

В той же час, як вбачається із наявного в матеріалах справи витягу з кримінального провадження № 0009694, копія якого долучена до матеріалів справи, датою надходження заяви директора ТОВ "Карпатибудінвест" Макарова О.В. до Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві про вчинення кримінального правопорушення є 10.09.2014р., а датою внесення Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві відомостей до ЄРДР щодо вчиненого кримінального правопорушення є 11.09.2014 р.

Таким чином, обставини, на які посилається відповідач, як на підставу припинення договору фінансового лізингу від 03.06.2011р. № LC5288-05/11, виникли вже після виникнення у відповідача обов'язку зі сплати лізингових платежів за заявлений позивачем у цій справі період.

Відносно пояснень відповідача щодо вирішення питання виплати страхового відшкодування на користь вигодонабувача внаслідок настання страхового випадку - викрадення застрахованого майна, судом з'ясовано та зазначається, що листом від 05.12.2014 р. № 6/1/к третя особа повідомила відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування. Отже, інформація відповідача щодо не прийняття страховою компанією рішення на час проведення розслідування викрадення предмету лізингу, є хибною.

У зв'язку з вищевикладеним, доводи відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому відхиляються судом через необґрунтованість.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Вимога ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" про стягнення з ТОВ "Карпатибудінвест" 442186,32 грн. заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 27, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Радченко, 34, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, 9 корп. 5, ) 442186,32 грн. (чотириста сорок дві тисячі сто вісімдесят шість грн. 32 коп.) заборгованості, 8843,73 (вісім тисяч вісімсот сорок три грн. 73 коп.) судового збору. Видати наказ.

Суддя В.В. Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 02 березня 2015 р.