ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Справа № 907/430/14
Вищий господарський суд України в складі колегії

Овечкін В.Е. - головуючого,
Чернов Є.В., Цвігун В.Л.
за участю представників: ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" Wallfa Kft Пп "ГЛОБУС" розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"
Львівського апеляційного господарського суду від 11 грудня 2014 року
у справі№907/430/14 господарського суду Закарпатської області
за позовомWallfa Kft
до приватного підприємства "ГЛОБУС" приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"
простягнення коштів
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 22.09.2014р. (ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд, з огляду на норми Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, дійшов висновку, що саме позивач є відповідальною особою за втрату вантажу, обставин виплат вартості втраченого вантажу на користь вантажовідправника або вантажоотримувача ним не доведено, тому виплата, яку позивач здійснив на користь страховика та яка заявлена до стягнення в порядку регресу не узгоджується з нормами ст.ст. 17, 23, 24, 26 Конвенції про відповідальність за втрату вантажу, не підпадають під регулювання її норм, тому вимоги позову не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 р. (судді: Юрченко Я.О., Данко Л.С., Хабіб М.І.) рішення господарського суду Закарпатської області від 22.09.2014р. скасовано.

Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з відповідачів - приватного підприємства "Глобус" (90410, Україна, Закарпатська область, Хустський район, с. Рокосово, вул. Центральна, 92, ) та приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "Уніка" (01103, м. Київ, вул. Саксаганського, 70а, ) на користь Wallfa Kft (Угорщина) (1031 Budapest, Monostori ut., 28, Банк: MKB Zrt Адреса банку: 1052 Budapest, Turr Istvan u. 9, SWIFT: MKKBHUHB, Рахунок USD: IBAN: HU71 1030 0002 5032 0217 2631 4011) в порядку регресу суми збитків 44949,05 дол. США, що за офіційним курсом долара США на 08.09.2014р. складає 576341, 35 грн.; з відповідача приватного підприємства "Глобус" в порядку регресу суми збитків 4994,34 дол. США, що за офіційним курсом долара США на 08.09.2014р. складає 64037,94 грн.; з відповідача приватного підприємства "Глобус" відсотки в розмірі 4878,03 дол. США, що за офіційним курсом долара США на 08.09.2014р. складає 62546,60 грн.

Господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ПП "Глобус" несе виключну відповідальність за втрату вантажу як безпосередній перевізник, сплата позивачем компенсації на рахунок страхової компанії "Martin&Boulart", узгоджується з вимогам Конвенції, норми якої не вимагають доказування позивачем наявності у діях перевізника складу цивільного правопорушення, а згідно частини 1 статті 18 Конвенції тягар доказу того, що втрата вантажу викликана обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, що є підставою звільнення перевізника від відповідальності за втрату вантажу, лежить на перевізнику.

Таким чином, здійснивши виплату суми збитку, відповідно до умов контракту, Wallfa Kft. правомірно звернулась з даним позовом до безпосереднього перевізника ПП "Глобус" про відшкодування в порядку регресу компенсації вартості втраченого вантажу.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" в касаційній скарзі просить постанову апеляційного господарського суду скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, рішення господарського суду першої інстанції залишити без зміни.

Скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції в порушення вимог ст. 43 ГПК України не враховано правову природу відносин між Michelin Central Europe Kft., страховим брокером Marsh та страховою компанією Martin&Boulart, не досліджено доказів на підтвердження правових підстав перерахування коштів від Marsh на користь Michelin Central Europe Kft., умови здійснення виплат страхового відшкодування страховою компанією Martin&Boulart; судом апеляційної інстанції не враховано відсутність у діях водія вини у втраті частини вантажу, оскільки факт невжиття водієм заходів щодо недопущення зникнення частини вантажу компетентними органами не встановлено, не враховано факт порушення кримінальної справи, тому зроблено невірний висновок про наявність вини ПП "Глобус"; судом апеляційної інстанції порушено ст. 16 Закону України "Про страхування", не враховано умови договору страхування між ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" та ПП "Глобус", який на момент настання страхового випадку не діяв, тому вимоги позову не підлягають задоволенню.

Позивач у відзиві доводи скаржника заперечує, вважає, що фактичні обставини про правовідносини вантажовідправника та його страховика всебічно та повно з'ясовано апеляційним господарським судом, висновки апеляційного суду про відповідальність перевізника за втрату вантажу відповідають встановленим обставинам та нормам Конвенції про договір міжнародного перевезення, відсутність своєї вини відповідач як перевізник не довів, тому просить оскаржувану постанову апеляційного господарського суду залишити без зміни, а скаргу залишити без задоволення.

Вищий господарський суд України, розглянувши доводи касаційної скарги, приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Wallfa Kft, м. Будапешт, Угорщина звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ПП "ГЛОБУС" та до ПАТ "Страхова компанія "Уніка", яка була залучена до участі у справі місцевим господарським судом про стягнення солідарно з відповідачів в порядку регресу суму збитків 44 949, 05 дол. США, що за офіційним курсом долара США на 08.09.2014р. складає 576 341, 35 грн.; з відповідача ПП "Глобус" в порядку регресу суми збитків 4 994,34 дол. США, що за офіційним курсом долара США на 08.09.2014р. складає 64037,94 грн.; з відповідача ПП "Глобус" відсотки в розмірі 4 878,03 дол. США, що за офіційним курсом долара США на 08.09.2014р. складає 62546,60 грн. (предмет та розмір позовних вимог щодо кожного відповідача викладено згідно з поданою позивачем в порядку ст. 22 ГПК України заявою від 09.09.2014р.),

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем, як логістичною компанією, та Michelin Central Europe Kft., як замовником, було укладено контракт з логістичних послуг № 08.02/2010/LOG/MCE від 30.08.2010 р., згідно умов якого логістична компанія на підставі заявки №YD012762 від 17.10.2011 р. зобов'язалася організувати перевезення вантажу (автомобільні шини у кількості 1065 шт.) з м. Вац, Угорщина в с. Чайки Києво - Святошинського району Київської області, Україна.

В даному випадку відносини сторін регулюються Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (надалі - Конвенція), підписаної в Женеві 19.05.1956р., до якої Україна приєдналась 01.08.2006р.

З врахуванням ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 4 ГПК України положення зазначеної Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів мають пріоритет над правилами, передбаченими законодавством України.

Відповідно до ст. 9 Конвенції вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Позивач на підставі заявки № 2618/2011 від 17.10.2011р. передав виконання вказаного перевезення вантажу відповідачу - 1 - приватному підприємству "Глобус".

Згідно супровідних документів СМR №0189555 та Інвойсів № 39 від 19.10.2011 відправником Michelin Central Europe Kft. завантажено в належний відповідачу ПП "Глобус" вантажний автомобіль "IVEKО" з державним номером 56038РТ/07144РЕ автомобільні шини у кількості 1065 шт. Вантажоотримувачем вантажу по даному перевезенню значиться ТОВ "Мішлен Україна", Україна.

При розвантаженні автомобіля та видачі вантажу вантажоотримувачу в місці розвантаження: Україна, Київська обл., Києво-Святошинський район, с.Чайка, вул. Чайки,16, було виявлено недостачу 576 шин вартістю 85609,41 дол. США, про що здійснено відмітки в CMR№0189555 та складено акт про недостачу від 27.10.2011р. За вказаним фактом порушено кримінальну справу по факту таємного викрадення майна за ч. 5 ст. 185 КК України.

Поставка товару від власника - Місhelin Central Europe Kft. до ТОВ "Michelin Ukraine" здійснювалась на умовах "СІР Kiev" (Інкотермс), що підтверджено відміткою "СІР Kiev" на інвойсах та СМR.

Відповідно до зазначених умов перевезення "СІР Kiev" вантажовідправник - Місhelin Central Europe Kft. взяв на себе всі ризики та зобов'язання щодо страхування на умовах 110% від вартості товару, митного очищення для експорту та доставки до м. Києва.

Матеріали справи містять погодження страхової суми (лист від 08.11.2011 року від страхового брокера "MARSH" до страхової компанії "Martin&Boulart"), згідно якого:

СІР вартість 567 шин: 49943, 39 дол. США

10% (згідно умов СІР): 4994, 34 дол. США

Гарантована вартість: 54937, 73 дол. США

Франшиза: 2300 Євро х 1,37332 = 3158, 64 дол. США

Розмір вимоги (страхове відшкодування): 51779,09 дол. США

Сума страхового відшкодування в розмірі 51779,09 дол. США перерахована на рахунок Michelin Central Europe Kft. від страхового брокера MARSH 30.01.2012 р. (дебетове авізо від 30.01.2012р).

Страхова компанія "Martin&Boulart" відшкодувала вказану суму страховому брокеру MARSH (згідно виписки банку Белфіус від 04.07.2012р.),

Місhelin Central Europe Kft. обравши механізм відшкодування збитків в розмірі 51779,09 дол. США за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування від страхової компанії "Martin&Boulart", у зв'язку із задоволенням його вимог, передав відповідно страховій компанії суброгацію щодо всіх прав та засобів правового захисту в розмірі страхового відшкодування та додаткові права щодо ведення переговорів по відшкодуванню різниці між збитками понесеними Місhelin Central Europe Kft. та страховим відшкодуванням в розмірі 33 830, 32 дол. США (лист від 04.07.2014р. (файл 74474).

Отримавши вказане право вимоги, страхова компанія "Martin&Boulart" листом від 06 вересня 2012 року звернулась до позивача Wallfa Kft. з вимогою щодо відшкодування збитків в розмірі 85 609, 41 дол. США.

Wallfa Kft. на підставі платіжних доручень від 07.03.13р по 05.03.14р. задоволила вимоги страхової компанії та перерахувала кошти.

Проплата також підтверджується листом банку MKB Bank Zrt від 10.06.2014р. та листом страхової компанії "Martin&Boulart" (тепер "Sompo Japan Nipponkoa Martin&Boulart") від 11.04.2014р.

Отже, здійснивши виплату суми збитку, відповідно до умов контракту, Wallfa Kft. звернулась з даним позовом до безпосереднього перевізника ПП "Глобус" про відшкодування в порядку регресу компенсації вартості втраченого вантажу в розмірі 85 609, 41 дол. США.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивач зменшив позовні вимоги, обрахувавши розмір компенсації вартості втраченого вантажу з урахування вимог ст. 23 Конвенції на підставі цін, що зазначені в інвойсах № 832934-39 від 19.10.2011р., визначивши розмір збитку в сумі 49 943, 39 дол. США та, у зв'язку із залученням відповідача-2 ПрАТ СК "Уніка", просив стягнути солідарно з відповідачів в порядку регресу суму збитків 44 949, 05 дол. США, що за офіційним курсом долара США на 08.09.2014р. складає 576 341, 35 грн. (яка дорівнює сумі страхового відшкодування за укладеним між ПП "Глобус" та ПрАТ СК "Уніка" договором страхування від 24.10.2011року); з відповідача ПП "Глобус" в порядку регресу суми збитків 4 994, 34 дол. США, що за офіційним курсом долара США на 08.09.2014р. складає 64 037, 94 грн. (яка дорівнює франшизі, що не покривається договором страхування від 24.10.2011року); з відповідача ПП "Глобус" відсотки в розмірі 4 878,03 дол. США, що за офіційним курсом долара США на 08.09.2014р. складає 62 546, 60 грн.

Відповідно до статті 17 Конвенції, перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки; перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути.

Cуд апеляційної інстанції вірно зазначив, що норми даної Конвенції не вимагають доказування позивачем наявності у діях перевізника складу цивільного правопорушення, а згідно частини 1 статті 18 Конвенції тягар доказу того, що втрата вантажу викликана обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, що є підставою звільнення перевізника від відповідальності за втрату вантажу, лежить на перевізнику.

Відповідно до ст. 37 Конвенції перевізник, який сплатив компенсацію за збиток згідно з положеннями цієї Конвенції, має право отримати відшкодування такої компенсації разом з відсотками на неї і всіма витратами, понесеними внаслідок позову, від інших перевізників, які брали участь у перевезенні, при дотриманні нижченаведених положень:

a) перевізник, з вини якого відбулася втрата або збиток, несе виключну відповідальність за компенсацію, незалежно від того, сплачується вона ним самим чи іншим перевізником;

b) якщо втрата або збиток були заподіяні діями двох чи декількох перевізників, кожен з них сплачує суму, пропорційну частці його відповідальності; якщо визначення такої частки є неможливим, кожен перевізник несе відповідальність пропорційно належної йому частини плати за перевезення;

c) якщо не можливо встановити, який із перевізників несе відповідальність за втрату або збиток, сума компенсації розподіляється між усіма перевізниками відповідно до процедури, викладеної у пункті b вище.

Належних та допустимих доказів про відсутність вини відповідача-1 матеріали справи не містять. Щодо порушення кримінальної справи за ч. 5 ст. 185 КК України, слід зазначити, що такою не встановлено відсутність вини відповідача-1.

Відтак, твердження скаржника про відсутність вини перевізника та наявність підстав для звільнення перевізника від відповідальності за обставин, вказаних у п. 2 ст. 17 Конвенції матеріалами справи не доводяться.

Відтак, апеляційний господарський суд вірно зазначив, що ПП "Глобус" несе відповідальність за втрату вантажу як безпосередній перевізник.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріалами справи підтверджений факт переходу права вимоги від страхувальника - Місhelin Central Europe Kft. до страховика - "Martin&Boulart", тобто змінився лише активний суб'єкт зі збереженням самого зобов'язання.

Судова колегія погоджується з висновками апеляційного господарського суду, що сплата компенсації на рахунок страхової компанії "Martin&Boulart" не суперечить Конвенції.

Поскільки замовник має заснований на договорі майновий інтерес у збереженні переданого до перевезення вантажу він застрахував цей вантаж.

Метою страхування є зменшення ризику у випадку завдання збитку переданому до перевезення вантажу за рахунок можливості предявлення вимог безпосередньо страховій компанії.

Оскільки замовник як вигодонабувач реалізував свої права і компенсував збитки за рахунок страхової виплати, до позивача, який компенсував збитки в порядку суброгації перейшли права вимоги до відповідача-1 як перевізника, відповідального за збитки.

Наявність у позивача інтересу як і понесення ним збитків та їх розмір встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи.

Касаційна інстанція зазначає, що згідно зі ст.111-7 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Касаційна інстанція відхиляє доводи скарги, так як твердження про не встановлення обставин справи у правовідносинах між замовником як страхувальником та страховиком, а так само підстав та умов виплати страхового відшкодування замовнику, стосуються встановлення інших обставин та переоцінки доказів на підставі яких були встановлені відповідні обставини щодо сплати страхового відшкодування, тому їх слід відхилити; доводи щодо умов договору страхування між скаржником та відповідачем-1 стосуються встановлення інших обставин справи, намагання на підставі встановлення цих обставин заперечити правильність висновків щодо підстав солідарної відповідальності, що виходить за межі касаційного перегляду та повноважень суду касаційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарський суд апеляційної інстанції вирішив спір відповідно до вимог статей 4-2, 34, 43, 105 Господарського процесуального кодексу України, розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи які мають значення для вирішення спору, тому підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду не має.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 107, 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 р. у справі № 907/430/14 господарського суду Закарпатської області залишити без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення.

Головуючий, суддя В. Овечкін

судді Є. Чернов

В. Цвігун