РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015Справа №910/2630/15-г
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 22 545,03 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 22 545,03 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.06.2013 року між приватним акціонерним товариством"Страхова компанія "АХА Страхування" та товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Груп» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 0057а/13д/мак, відповідно до якого застраховано автомобіль марки ГАЗ, д.н. АН1446НС.

06.03.2014 року в м. Коростень Житомирської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ГАЗ, д.н. АН1446НС, під керуванням Вічужаніна Івана Олександровича та Daewoo, д.н. АМ9175АО, під керуванням Ткачука Віктора Миколайовича.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області № 279/1635/14-пвід 03.04.2014 року Ткачука Віктора Миколайовичвизнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 23 045,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 109 253 від 22.05.2014 року.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Daewoo, д.н. АМ9175АО застрахована у приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АЕ/0253396.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

Для врегулювання спору мирним шляхом, позивач направив відповідачеві претензію на суму 23 045,03 грн. вих. № ЛВ5452 від 05.12.2014 року, отримана останнім 11.12.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 031.

Вимоги відповідач не виконав, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.02.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 24.02.2015 року.

20.02.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від МТСБУ надійшла витребувана інформація.

В судове засіданні 24.02.2015 року представники сторін не з'явилися, вимоги ухвали суду від 10.02.2015 року не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 010, 013 відповідно, але 23.02.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

01.06.2013 року між приватним акціонерним товариством"Страхова компанія "АХА Страхування" та товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Груп» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 0057а/13д/мак, відповідно до якого застраховано автомобіль марки ГАЗ, д.н. АН1446НС.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З відомостей № 9357610 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 06.03.2014 року в м. Коростень Житомирської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ГАЗ, д.н. АН1446НС, під керуванням Вічужаніна Івана Олександровича та Daewoo, д.н. АМ9175АО, під керуванням Ткачука Віктора Миколайовича.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області № 279/1635/14-пвід 03.04.2014 року Ткачука Віктора Миколайовича визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 23 045,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 109 253 від 22.05.2014 року.

Згідно звіту при визначення вартості матеріального збитку від 19.03.2014 року, вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ ГАЗ 3302, д.н. АН1446НС, станом на 19.03.2014 року складає 23 923,30 грн.

Страховик 06.08.2013 року склав страховий акт № 1.001.14.03723/VESKO17180 та розрахунок до нього, з яких вбачається що сума страхового відшкодування становить 23 045,03 грн.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Daewoo, д.н. АМ9175АО застрахована у приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АЕ/0253396, розмір франшизи становить 500,00 грн.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Для врегулювання спору мирним шляхом, позивач направив відповідачеві претензію на суму 23 045,03 грн. вих. № ЛВ5452 від 05.12.2014 року, отримана останнім 11.12.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 031.

Позивач направив відповідачу доповнення до претензії вих.. № ЛВ5826 від 26 грудня 2014 року, яке отримане останнім 31.12.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 030.

Вимоги відповідач не виконав.

У відзиві вих. № 721/17 від 23.02.2015 року відповідач зазначив, що не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки, позивач має право звертатись з претензією в порядку регресу до винної особи - Ткачука Віктора Миколайовича, а до відповідача позивач має право звернутись із заявою про страхове відшкодування в порядку ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та вважати претензію позивача від 05.12.2014 року заявою про страхове відшкодування, то кінцевою датою строку для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування є 5 березня 2015 року, тобто позивач передчасно звернувся до до суду з позовною заявою.

Право на судовий захист гарантується Конституцію України та Законами України. Так, відповідно до статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України, норми якої мають пряму дію та найвищу юридичну силу, гарантується. Частина четверта статті 13 Конституції України встановлює обов'язок держави забезпечити захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, в тому числі у судовому порядку. До таких суб'єктів належать, зокрема, юридичні особи та інші суб'єкти господарських відносин. Тобто можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору.

Право на судовий захист не позбавляє суб'єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб'єкти правовідносин добровільно обирають засіб захисту їхніх прав. Досудове врегулювання спору може мати місце також за волевиявленням кожного з учасників правовідносин і за відсутності у договорі застереження щодо такого врегулювання спору.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов'язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Указана правова позиція була висловлена у Рішенні Конституційного суду України від 09.07.2002 №15-рп/2002.

Крім того, відповідно до положень Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про доповнення інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 N 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" Вищий господарський суд України прийшов до висновку, що згідно статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" страховик отримує право вимоги потерпілої особи, яке може бути реалізовано шляхом подання відповідного позову після виплати останній страхового відшкодування, і не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування (постанова від 28.08.2012 (Постанова №3-38гс12) №23/279).

Таким чином, аргументи відповідача не приймаються судом як такі, що не відповідають чинному законодавству, а заявлені вимоги про відмову у задоволенні позовних вимог - не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Відповідно до наданої інформації з МТСБУ по полісу № АЕ/0253396, розмір франшизи становить 500,00 грн.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування складає: 23 045,03 грн. (виплачена сума страхового відшкодування) - 500,00 грн. (франшиза) = 22 545,03 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки ГАЗ, д.н. АН1446НС, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, 2) страхове відшкодування в розмірі 22 545 (двадцять дві тисячі п'ятсот сорок п'ять) грн. 03 коп., судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 03.03.2015 року.

Суддя С.М.Мудрий