ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 р. Справа № 914/4591/14

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кен-Пак Яворів", м.Яворів Львівська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Крон-Пак", м.Краснодар, Російська Федерація

про стягнення 34 070,37 Євро, що еквівалентно 656 550,54 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Крупенко О.В. - представник (довіреність б/н від 02.01.2015р.);

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов Товариством з обмеженою відповідальністю "Кен-Пак Яворів" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Крон-Пак" про стягнення 34 070,37 Євро, що еквівалентно 656 550,54 грн.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Слід зазначити, що 13.02.2015р. через канцелярію суду поступила заява відповідача (вх.№6228/15) про визнання позову у повному обсязі. Підписантом зазначеної заяви є генеральний директор ТзОВ "Крон-Пак" - Дєнісов А.В. Також, у даній заяві відповідач просить суд розгляд справи проводити без участі повноважного представника.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши представника позивача, суд, -

встановив:

18.01.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кен-Пак Яворів" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крон-Пак" (покупець) укладено договір поставки №2012-001/К.П.Я., відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати кроненкорки pry-off, twist-off для закупорювання пляшок в асортименті та кількості відповідно до умов цього договору (товар).

Відповідно до п.2.1. договору орієнтовна кількість товару по даному договору складає 100 000 000 (сто мільйонів) штук кроненкорків.

Згідно із п.2.2. договору орієнтовна сума договору складає 500 000,00 (п'ятсот тисяч) Євро.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що покупець здійснює оплату товару шляхом перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом 30-ти днів від дати оформлення рахунка-фактури.

Відповідно до п.6.2. договору товар вважається переданим продавцем та прийнятим покупцем по кількості, вказаній у CMR, і якості при наявності штампа покупця та підпису повноважного представника покупця у відповідній CMR.

Відповідно до додаткової угоди №34 до вищезазначеного договору поставки сторони узгодили кількість, ціну та асортимент товару, який слід поставити покупцю. Зокрема у вказаній додатковій угоді №34 зазначено, що покупцю поставляється наступний товар:

- кроненкорки pry-off з літографією «Зеленокумский пивзавод» (3 кольори) висотою 6,5 мм в кількості 2 700,00 тис. штук загальною вартістю 11 448,00 Євро;

- кроненкорки pry-off з літографією «Майкоп зелёные» (4 кольори) в кількості 6 000,00 тис. штук загальною вартістю 22 680,00 Євро.

Вказаною додатковою угодою №34 також внесено зміни щодо порядку оплати товару. Зокрема сторони узгодили, що покупець здійснює оплату товару шляхом перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом 60-ти днів від дати оформлення рахунка-фактури.

Як стверджує позивач, ним було виконано умови договору, поставлено відповідачу товар на суму 34 128,00 Євро, що підтверджується наступними доказами:

- рахунком-фактурою №031/2012-001/К.П.Я. від 26.09.2014р.;

- митною декларацією №209120000/2014/501071 від 29.09.2014р.;

- міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) А№001674 від 29.09.2014р.

Як зазначено у позовній заяві, 03.11.2014р. відповідачем було оплачено 15 560,00 Євро, з яких 15 502,37 Євро зараховано в рахунок оплати заборгованості за попередні поставки, а 57,63 Євро - в рахунок оплати заборгованості за поставку, здійснену 29.09.2014р. Позивач стверджує, що решта сума боргу за поставлений товар залишилась неоплаченою.

Відповідно до п.10.1. договору всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають по даному договорі або у зв'язку з ним, в тому числі, які стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, розглядаються господарським судом Львівської області.

Таким чином позивач звернувся до господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 34 070,37 Євро, що станом на дату подання позову становить 656 550,54 грн.

Як зазначалося вище 13.02.2015р. через канцелярію суду поступила заява відповідача (вх.№6228/15) про визнання позову у повному обсязі. Підписантом зазначеної заяви є генеральний директор ТзОВ "Крон-Пак" - Дєнісов А.В. Також, у даній заяві відповідач просить суд розгляд справи проводити без участі повноважного представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи 18.01.2012р. між сторонами укладено договір поставки №2012-001/К.П.Я., відповідно до умов якого позивач зобов'язується поставляти, а відповідач приймати та оплачувати кроненкорки pry-off, twist-off для закупорювання пляшок в асортименті та кількості відповідно до умов цього договору (товар).

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань за вказаним договором підтверджується митною декларацією №209120000/2014/501071 від 29.09.2014р. на суму 34 128,00 Євро та міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) А№001674 від 29.09.2014р. на суму 34 128,00 Євро.

Таким чином відповідачу поставлено продукцію на суму 34 128,00 євро.

Пунктом 3.1. договору (з врахуванням додаткової угоди №34 до договору) передбачено, що покупець здійснює оплату товару шляхом перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом 60-ти днів від дати оформлення рахунка-фактури.

В матеріалах справи міститься рахунок-фактура №031/2012-001/К.П.Я. від 26.09.2014р. на суму 34 128,00 Євро.

Відповідач у позовній заяві стверджує, що непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 34 070,37 Євро. Відповідач визнав наявність вказаної заборгованості, подавши заяву про визнання позову.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Кен-Пак Яворів" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крон-Пак" заборгованості в розмірі 34 070,37 Євро, що становить 656 550,54 грн. є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, визнана відповідачем та підлягає задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої

вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми процесуального закону та як вбачається з матеріалів справи, відповідачем визнано доводи позовної заяви.

Сплата судового збору підтверджується платіжним дорученням №3607 від 26.12.2014р. на суму 13 131,06 грн. Оскільки позов слід задоволити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 34 070,37 Євро, що становить 656 550,54 грн., то суд, керуючись нормами ст.49 ГПК України, дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 13 131,01 грн.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82-85, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крон-Пак" (Російська Федерація, 350020, місто Краснодар, вул.Рашпілєвская, 168/1, ІПН/КПП /230801001, ОГРН 686, в/р , кореспондентський рахунок , БИК 040349700, Філіал «Южний» ОАО «УРАЛСІБ») на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кен-Пак Яворів" (Україна, 81000, Львівська область, місто Яворів, вул.Маковея, 62, п/р 194 в ПАТ «Кредобанк», МФО 325365, ) 34 070,37 Євро, що еквівалентно 656 550,54 грн. та 13 131,01 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 02.03.2015р.

Суддя Петрашко М.М.