РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2015Справа №910/20976/14

За позовом Приватного підприємства «Юлана»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Україна»

про стягнення суми заборгованості в розмірі 19 174,83 грн.

Головуючий суддя Нечай О.В.

суддя Князьков В.В.

суддя Бондарчук В.В.

Представники сторін:

від позивача: Денисенко І.О., за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Приватного підприємства «Юлана» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Україна» (далі - відповідач) про стягнення суми заборгованості в розмірі 19 174,83 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.10.2014 р. було порушено провадження у справі № 910/20976/14, розгляд справи призначено на 05.11.2014 р.

У судове засідання 05.11.2014 р. представник позивача з'явився та подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 03.10.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/20976/14 позивач виконав частково.

У судове засідання 05.11.2014 р. представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 03.10.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/20976/14 відповідач не виконав.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 05.11.2014 р. не з'явився, а також у зв'язку із частковим виконанням позивачем та невиконанням відповідачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 03.10.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/20976/14, розгляд справи було відкладено на 03.12.2014 р.

У судове засідання 03.12.2014 р. представники сторін не з'явились.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.12.2014 р. призначено колегіальний розгляд справи № 910/20976/14.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва Князькова В.В. від 03.12.2014 р. розгляд справи № 910/20976/14 доручено здійснювати колегії суддів у складі: головуючий суддя Нечай О.В., суддя Цюкало Ю.В., суддя Бондарчук В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2014 р. справа № 910/20976/14 була прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Нечай О.В., суддя Цюкало Ю.В., суддя Бондарчук В.В., розгляд справи призначено на 21.01.2015 р.

У судове засідання 21.01.2015 р. представники сторін не з'явились.

Враховуючи те, що представники сторін у судове засідання 21.01.2015 р. не з'явились, а також у зв'язку невиконанням позивачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 03.12.2014 р., розгляд справи було відкладено на 04.02.2015 р.

У судове засідання 04.02.2015 р. представник позивача з'явився, подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи та клопотання про продовження строків розгляду справи.

У судове засідання 04.02.2015 р. представник відповідача не з'явився.

Розглянувши у судовому засіданні 04.02.2015 р. клопотання представника позивача про продовження строків розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строку розгляду справи.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 04.02.2015 р. не з'явився, розгляд справи було відкладено на 18.02.2015 р.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва Князькова В.В. від 18.02.2015 р., розгляд справи № 910/20976/14 було доручено здійснювати колегії суддів у складі: головуючий суддя Нечай О.В., судді Князьков В.В., Бондарчук В.В.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.02.2015 р., справа № 910/20976/14 була прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Нечай О.В., суддя Князьков В.В., суддя Бондарчук В.В., розгляд справи призначено на 18.02.2015 р.

У судове засідання 18.02.2015 р. представник позивача з'явився, надав суду свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 18.02.2015 р. не з'явився.

Відповідно до п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист містить посилання на пункт 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» (із змінами від 08.04.2008 р.), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.1997 р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2012 р. між Приватним підприємством «Юлана» (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Україна» (далі - покупець, відповідач) було укладено Договір поставки № ЮК 11/26.09.12-К (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник постачає і передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленням покупця та товаросупровідною документацією. Покупець надає замовлення постачальнику на підставі специфікації, узгодженої сторонами, в якій наведено список товарів, які можуть постачатись за цим Договором, їх ціни, і яка складає невід'ємну частину цього Договору.

Згідно з п. 2.3 Договору постачальник поставляє товари разом з усією відповідною документацією, яка вимагається відповідно до законодавства України для реалізації товару - видатковою накладною, товарно-транспортною накладною за формо 1-ТН (алкогольні напої), сертифікатами якості/відповідності на товар, податковою накладною. Зазначені документи мають бути надані в оригіналах чи належним чином засвідчених копіях. Постачальник зобов'язаний надати супроводжувальні документи уповноваженій особі, яка здійснює приймання товару.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 Договору ціна, асортимент, номенклатура, найменування, кількість товару визначається на підставі узгодженої та підписаної сторонами специфікації, що є невід'ємною частиною цього Договору, чи може узгоджуватись під час підпису товарно-транспортних накладних, та вказуватись в них.

Покупець здійснює вчасний розрахунок за кожну партію товару. Оплата виконується протягом 7 (семи) календарних днів з моменту реалізації товару покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника, зазначений у розділі 8 цього Договору, або шляхом внесення готівкових коштів до каси постачальника.

Позивач зазначає суду про те, що ним на виконання умов Договору було поставлено товар на загальну суму 16 850,20 грн., в свою чергу, відповідачем були порушені умови Договору в частині оплати за поставлений позивачем товар.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується поставка позивачем відповідачу товару за Договором, а саме належним чином засвідченими копіями наступних видаткових накладних:

- № ЮК000000506 від 13.02.2013 р. на суму 4 872,60 грн.;

- № ЮК000000747 від 04.03.2013 р. на суму 1 099,08 грн.;

- № ЮК000000808 від 06.03.2013 р. на суму 4 096,56 грн.;

- № ЮК000000809 від 06.03.2013 р. на суму 2 360,16 грн.;

- № ЮК000000893 від 13.03.2013 р. на суму 5 572,46 грн.;

- № ЮК000000894 від 13.03.2013 р. на суму 1 744,92 грн.

Таким чином, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 19 745,78 грн., проте позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 16 850,20 грн.

Датою, коли мала бути здійснена оплата поставленого товару за Договором, була визначена позивачем 15.06.2013 р., з огляду на наступне.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що покупець здійснює вчасний розрахунок за кожну партію товару. Оплата виконується протягом 7 (семи) календарних днів з моменту реалізації товару покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника, зазначений у розділі 8 цього Договору, або шляхом внесення готівкових коштів до каси постачальника.

В свою чергу, сторонами було підписано Акт звірки розрахунків між сторонами станом на 07.06.2013 р., відповідно до якого відповідач фактично визнав заборгованість перед позивачем в розмірі 16 850,20 грн.

Таким чином, відповідач вважається боржником на 8 день після підписання Акту звірки взаєморозрахунків між сторонами і такою датою є 15.06.2013 р.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем отриманого від позивача товару за Договором на суму 16 850,20 грн.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за поставлений товар за Договором у розмірі 16 850,20 грн.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар за Договором в розмірі 16 850,20 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3% річних в розмірі 252,06 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 072,57 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем було вірно розраховано вказані суми.

З огляду на вищезазначене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 252,06 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 072,57 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором, з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних втрат, в загальному розмірі 19 174,83 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 - 85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бенефіт Україна" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, будинок 12; ідентифікаційний код: 38320343) на користь Приватного підприємства «Юлана» (03151, м. Київ, пр. Повітрофлотський, будинок 94А, корпус 3, літ В, приміщення № 2; ідентифікаційний код: 31470096) заборгованість в розмірі 16 850 (шістнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят) грн. 20 коп., 3 % річних в розмірі 252 (двісті п'ятдесят дві) грн. 06 коп., інфляційні втрати в розмірі 2 072 (дві тисячі сімдесят дві) грн. 57 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Повне рішення складено 23.02.2015 р.

Головуючий суддя О.В. Нечай

Суддя В.В. Князьков

Суддя В.В. Бондарчук