ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Справа № 912/3581/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого),
Катеринчук Л.Й. (доповідача),
Куровського С.В.
розглянувши касаційну скаргуУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 року
у справі господарського суду№ 912/3581/14 Кіровоградської області
за заявоюПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк"
до ПАТ "Акустика"
про визнання банкрутом
розпорядник майна Головачов В.В.
у судовому засіданні взяли участь представники :

ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни: Кошова Ю.П. (довіреність №03/2/143 від 19.02.2015 року),
ПАТ "Акустика":Мельник Л.В. (довіреність №10 від 20.01.2015 року).
ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 22.10.2014 року прийнято до розгляду заяву ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (далі - ініціюючого кредитора, ПАТ "ВіЕйБі Банк) про порушення справи про банкрутство ПАТ "Акустика" (далі - боржника) відповідно до статей 11, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство) (том 1, а.с. 1).

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 20.11.2014 року (суддя Деревінська Л.В.) порушено провадження у справі про банкрутство боржника; визнано вимоги ініціюючого кредитора до боржника на суму 1 438 529, 79 грн. основного боргу, стягненого за рішенням суду; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Головачова В.В. та встановлено йому грошову винагороду в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень шляхом її авансування ініціюючим кредитором; ухвалено вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; зобов'язано розпорядника майна Головачова В.В. не пізніше 09.01.2015 року подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, скласти реєстр вимог кредиторів та подати його на затвердження до господарського суду, не пізніше 20.01.2015 року разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість; призначено у справі попереднє судове засідання на 15.01.2015 року; ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про порушення справи про банкрутство боржника, текст якого додається; зобов'язано боржника провести аудит та надати господарському суду до дати попереднього засідання суду відповідний висновок; у задоволенні клопотання боржника про зупинення провадження у справі відмовлено (том 1, а.с. 87-89).

Судове рішення мотивоване встановленням обставин наявності в ініціюючого кредитора підтверджених належними доказами безспірних вимог до боржника на суму 1 438 529, 79 грн., незадоволених в ході виконавчого провадження протягом більш як трьох місяців та незабезпечених заставою майна боржника, що, на думку суду першої інстанції, є достатньою підставою для порушення справи про банкрутство.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, боржник звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою за вих. №1410-11 від 25.11.2014 року, з врахуванням доповнення за вих. №1163-10 від 15.12.2014 року, в якій просив скасувати ухвалу про порушення провадження у справі від 20.11.2014 року та стягнути з ініціюючого кредитора судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 609 грн. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на момент проведення у справі підготовчого засідання вимоги ініціюючого кредитора були повністю забезпечені іпотекою майна боржника, тому суду першої інстанції належало відмовити в порушенні щодо боржника справи про банкрутство на підставі частини 7 статті 16 Закону про банкрутство. Також, скаржник зазначив, що на момент звернення ініціюючого кредитора у жовтні 2014 року зі заявою про порушення щодо боржника справи про банкрутство за загальною процедурою, боржник перебував у стані припинення за рішенням власника від 11.03.2014 року, у зв'язку з чим відносно боржника могла бути застосована лише ліквідаційна процедура відповідно до статті 95 Закону про банкрутство (особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 року (колегія суддів у складі: головуючого судді - Кузнецова В.О., суддів: Науменка І.М., Вечірка І.О.) апеляційну скаргу боржника задоволено, ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 20.11.2014 року скасовано, провадження у справі про банкрутство ПАТ "Акустика" припинено (том 1, а.с. 152 - 153). Апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність в цілому порушення щодо боржника справи про банкрутство виходячи з грошових вимог ініціюючого кредитора, які на момент проведення у справі підготовчого засідання були повністю забезпечені іпотекою нерухомого майна боржника з відповідним збереженням обтяження в державному реєстрі.

Не погоджуючись з винесеною постановою, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіна Марина Анатоліївна звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду від 17.12.2014 року, а ухвалу суду першої інстанції від 20.11.2014 року залишити без змін, аргументуючи порушенням апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 572 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 10 Закону про банкрутство, статей 1, 3, 17 Закону України "Про іпотеку", статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначив, що обтяження нерухомого майна боржника іпотекою припинено у зв'язку з визнанням спірного договору іпотеки недійсним в судовому порядку, при цьому, обставини непроведення державної реєстрації припинення іпотеки до моменту ініціювання банком-іпотекодержателем порушення щодо боржника-іпотекодавця справи про банкрутство, не підтверджують факту забезпечення вимог ініціюючого кредитора нерухомим майном боржника та не надають банку права одержати задоволення своїх грошових вимог за рахунок предмета іпотеки.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 23.02.2015 року відновлено скаржнику строк для подання касаційної скарги, прийнято касаційну скаргу до провадження та призначено їх розгляд у судовому засіданні на 03.03.2015 року о 10 год. 20 хв., зобов'язано скаржника надати суду касаційної інстанції до початку судового засідання докази надіслання копії касаційної скарги арбітражному керуючому Головачову В.В.

03.03.2015 року, до початку судового засідання у справі, заявником касаційної скарги надано суду касаційної інстанції оригінали фіскального чека №1974 від 27.02.2015 року та опису вкладення у цінний лист №653 про надіслання арбітражному керуючому Головачову В.В. копії касаційної скарги з додатками на постанову апеляційного суду від 17.12.2014 року у даній справі (вх. №2350 Д2/3274).

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 року на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представників ініціюючого кредитора та боржника, дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною 3 статті 10 Закону про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

При цьому, безспірність вимог кредитора повинна підтверджуватись документами, які кредитор зобов'язаний додати до заяви про порушення справи про банкрутство.

Частиною 2 статті 11 Закону про банкрутство передбачено, що кредитор повинен додати до заяви про порушення справи про банкрутство, зокрема, докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідну постанову органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Відповідно до частин 1, 3, 6, 7 статті 16 Закону про банкрутство, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження. За наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство. Суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо, зокрема, вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника.

Отже, кредитор, вимоги якого забезпечені заставою (іпотекою), має право заявити вимоги до боржника в частині, не забезпеченій заставою (іпотекою), або на суму різниці між розміром вимоги та виручкою, яка може бути отримана при продажу предмета застави (іпотеки), якщо вартість предмета застави (іпотеки) недостатня для повного задоволення його вимоги і такі обставини підтверджуються безспірними доказами. Разом з тим, у випадку з'ясування у підготовчому засіданні факту повного забезпечення заставою (іпотекою) майна боржника безспірних вимог ініціюючого кредитора, господарський суд ухвалою відмовляє в порушенні справи про банкрутство.

Згідно з частиною 1 статті 33 та частиною 1 статті 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1, 2 статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 14.10.2014 року шляхом направлення поштового відправлення ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернулося до суду зі заявою про порушення справи про банкрутство ПАТ "Акустика", з урахуванням уточнення від 20.11.2014 року, з підстав неспроможності останнього виплатити кредиторську заборгованість перед банком в розмірі 1 458 710, 96 грн., що виникла на підставі кредитного договору №6/2007-К від 26.06.2007 року (том 1, а.с. 2 - 33, 84).

Суди встановили, що як доказ безспірності грошових вимог до боржника, ПАТ "ВіЕйБі Банк" надало суду рішення господарського суду Кіровоградської області від 27.12.2011 року у справі №5013/867/11 та виданий на його виконання наказ суду від 11.05.2012 року про стягнення з боржника - ПАТ "Акустика" на користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованості на загальну суму 1 459 842, 67 грн., в тому числі 680 690, 62 грн. процентів за користування кредитом, 20 181, 17 грн. пені за прострочення сплати процентів, 333 345, 20 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне повернення кредиту, 165 518, 90 грн. інфляційних втрат за несплату процентів, 221 876, 67 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 38 230, 11 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, а також 14 817, 91 грн. судових витрат: 14 598, 43 грн. державного мита та 219, 48 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (том 1, а.с. 19-25).

Також, судами встановлено, що 07.06.2012 року на підставі зазначеного наказу суду державним виконавцем органу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження, в ході якого боржником погашено заборгованість перед ініціюючим кредитором на суму 6 895, 91 грн. (том 1, а.с. 26, 54, 55); з постанови органу державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження від 23.09.2014 року вбачається, що залишок непогашеної заборгованості боржника за рішенням суду від 27.12.2011 року у справі №5013/867/11 становить 1 467 764, 67 грн. (том 1, а.с. 53).

Розглядаючи заяву ініціюючого кредитора у підготовчому засіданні, судом першої інстанції визнано безспірними грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника на суму 1 438 529, 79 грн., як такі, що їх розмір перевищує 300 мінімальних розмірів заробітних плат, та не були погашені протягом більш як трьох місяців після відкриття виконавчого провадження з їх стягнення, та відхилено вимоги щодо стягнення фінансових санкцій (пені) як такі, що можуть бути підставою для порушення справи про банкрутство.

При цьому, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що заявлені ініціюючим кредитором у дану справу про банкрутство грошові вимоги незабезпечені заставою майна боржника.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в повному обсязі, не погодився з висновками суду першої інстанції про підставність порушення справи про банкрутство, скасував ухвалу підготовчого засідання від 20.11.2014 року та припинив провадження у справі, як безпідставно порушене, з огляду на таке.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, на забезпечення виконання зобов'язань з повернення кредитних коштів за кредитним договором №6/2007-К від 26.06.2007 року, боржником на підставі договору іпотеки від 27.06.2007 року, з врахуванням додаткової угоди №1 від 27.11.2008 року, передано в іпотеку банку комплекс нежитлових приміщень договірною вартістю 14 049 560 грн., що знаходиться на земельній ділянці площею 9850,0 кв.м. за адресою: місто Кіровоград, вул. Орджонікідзе (том 1, а.с. 14-18).

Матеріалами справи підтверджується, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.05.2013 року у справі №5013/1691/12 договір іпотеки від 27.06.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Цимбаревич Л.Ю. (зареєстрований в реєстрі за №1889), укладений між ВАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та ВАТ "Акустика", визнано недійсним, додаткову угоду №1 від 27.11.2008 року до договору іпотеки від 27.06.2007 року, посвідчену приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П. (зареєстрована в реєстрі за №4043), укладену між ВАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та ВАТ "Акустика", визнано недійсною (том 1, а.с. 27 - 29). В цій частині зазначену постанову апеляційного суду залишено без змін Вищим господарським судом України відповідно до Постанови від 14.01.2014 року.

Також апеляційним судом встановлено, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.11.2014 року у справі №П/811/3903/14 зобов'язано приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Бабіч Л.Ю. (Цимбаревич Л.Ю.) вчинити нотаріальні дії щодо припинення обтяження нерухомого майна ПАТ "Акустика" іпотекою та забороною відчуження у зв'язку з визнанням недійсним за рішенням суду договору іпотеки від 27.06.2007 року та додаткової угоди №1 від 27.11.2008 року до договору іпотеки від 27.11.2008 року (том 1, а.с. 137 - 139).

Апеляційним судом встановлено, що Витягом з Державного реєстру права на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №30318122 від 02.12.2014 року підтверджуються обставини державної реєстрації припинення обтяження іпотекою спірного нерухомого майна ПАТ "Акустика" лише 02.12.2014 року, тобто після звернення ініціюючого кредитора-іпотекодержателя зі заявою про порушення щодо боржника-іпотекодавця провадження у справі про банкрутство та після прийняття ухвали суду першої інстанції про порушення справи про банкрутство 20.11.2014 року (том 1, а.с. 146).

З огляду на встановлене, апеляційний суд дійшов висновку, що на момент проведення у справі підготовчого засідання від 20.11.2014 року вимоги ініціюючого кредитора на суму більш як 1,4 млн. грн. були повністю забезпечені іпотекою майна боржника, вартість якого перевищує 14 млн. грн., оскільки до моменту виключення з відповідного реєстру обтяжень іпотека вважається чинною. Зазначене, згідно висновків апеляційного суду, виключало в цілому можливість порушення щодо ПАТ "Акустика" справи про банкрутство.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з висновками апеляційного суду про припинення провадження у даній справі як безпідставно порушеного та зазначає про таке.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Відповідно до положень частин 1, 3 статті 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється, зокрема, у разі визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Отже, іпотека вважається припиненою з моменту державної реєстрації у встановленому законодавством порядку відомостей про припинення іпотеки.

Відтак, встановивши обставини проведення державної реєстрації припинення іпотеки спірного нерухомого майна боржника після того, як банк-іпотекодержатель звернувся до суду зі заявою про порушення щодо боржника-іпотекодавця провадження у справі про банкрутство, апеляційний суд дійшов вірного висновку про дійсність обтяження іпотекою спірного нерухомого майна боржника та забезпечення нерухомим майном боржника грошових вимог ініціюючого кредитора в повному обсязі на момент проведення у справі підготовчого засідання від 20.11.2014 року та припинив провадження у даній справі як безпідставно порушене місцевим господарським судом.

За таких обставин справи, колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає правових підстав для скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 року у справі №912/3581/14, а доводи касаційної скарги про припинення обтяження іпотекою спірного нерухомого майна боржника з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання іпотечного договору та додаткової угоди до нього недійсними, вважає такими, що не узгоджуються з положеннями частини 3 статті 17 Закону України "Про іпотеку" та статті 10571 ЦК України.

Доводи ініціюючого кредитора про неналежну оцінку апеляційним судом обставин справи на предмет безспірності його грошових вимог до боржника як підстави для порушення щодо боржника справи про банкрутство з посиланням на докази, прийняті до уваги та спростовані судом апеляційної інстанції, зводяться до намагання переконати Вищий господарський суд України здійснити переоцінку доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції відповідно до статті 1117 ГПК України, а отже, такі доводи є необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 року у справі №912/3581/14 залишити без змін.

Головуючий Н.Г. Ткаченко

Судді Л.Й. Катеринчук

С.В. Куровський