КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. Справа№ 927/1065/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Шипка В.В.

при секретарі судового засідання: Ликові В.В.

за участю представників сторін:

від ПАТ „Банк Форум": Лозовський В.М.-довіреність № 10/00-15

від 21.01.2015р.

від ТОВ „Тодес": Посмашний Р.В. - директор, наказ № 1 від 21.01.2011р.

від ТОВ „Фірма „Вена": ліквідатор Барбаров О.Ю. - свідоцтво № 1388

від 15.07.2013р.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явились.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Банк Форум" на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 22.12.2014 року

у справі № 927/1065/13 (суддя Фесюра М.В.)

за заявою Голови ліквідаційної комісії боржника

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма „Вена"

про визнання боржника банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 22.12.2014 року, серед іншого, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс; ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма „Вена"; провадження у справі про банкрутство припинено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ПАТ „Банк Форум" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Чернігівської області від 22.12.2014 року та скерувати справу для подальшого провадження до господарського суду Чернігівської області у новому складі суду, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків викладених в рішенні місцевого господарського суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та процесуального права.

Згідно розпорядження Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 року, відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 02.02.2015 року № 09-52/110/15 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи між суддями, для розгляду апеляційної скарги ПАТ „Банк Форум" сформовано колегією суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Шипко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 року апеляційну скаргу ПАТ „Банк Форум" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 17.02.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 року продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 03.03.2015 року на підставі ст. 77 ГПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання представників учасників провадження у справі.

Відповідно до розпорядження Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 року у зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці для розгляду апеляційної скарги ПАТ „Банк Форум" сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Пантелієнко В.О., Шипко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ПАТ „Банк Форум" прийнято до провадження.

Представник ПАТ „Банк Форум" в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, ухвалу господарського суду Чернігівської області від 22.12.2014 року скасувати та скерувати справу для подальшого провадження до господарського суду Чернігівської області у новому складі суду.

Представник ТОВ „Тодес" та ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Барбаров О.Ю. в судовому засіданні проти вимог ПАТ „Банк Форум", викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Чернігівської області від 22.12.2014 року - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання, не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на направляли.

03.03.2014 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ПАТ „Банк Форум" слід відмовити, а ухвалу господарського суду Чернігівської області від 22.12.2014 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Як вбачається із матеріалів справи, Головою ліквідаційної комісії ТОВ „Фірма „Вена" подана заява про порушення справи про банкрутство на підставі ст. ст. 11, 95 Закону.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 05.09.2013 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ „Фірма „Вена" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 17.09.2013р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Ушача Юрія Володимировича, зобов'язано ліквідатора подати до офіційного друкованого органу („Голос України" або „Урядовий кур'єр") оголошення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, надати суду примірник газети з відповідним оголошенням та реєстр вимог кредиторів, виконати дії, передбачені розділом ІІІ „Ліквідаційна процедура" вказаного Закону, а також надати господарському суду ліквідаційний баланс та звіт про проведену роботу.

Відповідне оголошення було опубліковано в газеті „Голос України" № 177 (5677) від 24.09.2013 року.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 12.11.2013 року розглянуто по суті вимоги кредиторів, заявлені у справі, та затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

21.11.2013 року ліквідатором подано звіт про проведену роботу та ліквідаційний баланс із змісту якого вбачається, що ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси, у зв'язку з чим вимоги кредиторів залишилися незадоволеними.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 29.11.2013 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано юридичну особу - ТОВ „Фірма „Вена", припинено провадження у справі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2014 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.08.2014 року, скасовано ухвалу господарського суду Чернігівської області від 29.11.2013 року, відсторонено арбітражного керуючого Ушача Ю.Ф. від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ „Фірма „Вена", зобов'язано арбітражного керуючого Ушача Ю.Ф. виконувати обов'язки повноваження ліквідатора ТОВ „Фірма „Вена" до призначення господарським судом Чернігівської області у встановленому порядку нового ліквідатора, справу направлено до суду першої інстанції для подальшого розгляду на стадію ліквідації.

Постанова суду апеляційної інстанції вмотивована передчасністю подання ліквідатором на затвердження до господарського суду звіту про проведену роботу за підсумками ліквідаційної процедури та ліквідаційного балансу банкрута з огляду на невчинення ним всіх можливих дій, спрямованих на захист інтересів кредиторів, на виявлення активів підприємства-боржника, а також щодо належного припинення банкрута як юридичної особи у зв'язку з його ліквідацією в процедурі банкрутства.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 24.09.2014 року ліквідатором ТОВ „Фірма „Вена" призначено арбітражного керуючого Барбарова Олександра Юрійовича та пунктом 3 даної ухвали зобов'язано ліквідатора в строк до 01.12.2014 року:

- здійснити аналіз фінансового стану банкрута, перевірити наявність в діях службових осіб банкрута ознак приховуваного банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства;

- здійснити пошук усіх обмежених видів майна, яке могло належати банкруту;

- вжити заходів щодо пошуку та виявлення часток у статутному капіталі інших товариств та відокремлених підрозділів;

- визначитись з відкритими банківськими рахунками відповідно до частин 7,8 ст.41 Закону про банкрутство;

- вжити заходів до повернення нерухомого майна банкрута.

05.12.2014 року ліквідатором ТОВ „Фірма „Вена" Барбаровим О.Ю. подано на затвердження суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, в результаті розгляду якого, ухвалою господарського суду Чернігівської області від 22.12.2014 року, серед іншого, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс; ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма „Вена"; провадження у справі про банкрутство припинено.

Приймаючи вищевказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатором були виконані всі дії, зазначені в постанові Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2014 року, спрямовані на пошук та виявлення майна банкрута, здійснені всі можливі заходи щодо повернення іпотечного майна відповідно до обсягу коштів, які знаходяться у розпорядженні боржника, а також відсутністю майнових активів банкрута для задоволення вимог кредиторів.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, судова колегія вважає її законною та обґрунтованою, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року в редакції від 22.12.2011 року встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Тобто, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідаційної процедури - за його новою редакцією.

В даному випадку застосовується положення Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону, чинній з 19 січня 2013р.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

- приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

- аналізує фінансове становище банкрута;

- виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

- очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

- пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

- має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

- з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;

- заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

- подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню;

- продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

- повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;

- у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку;

- веде реєстр вимог кредиторів;

- здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 46 Закону про банкрутство, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Відповідно до п. 6 ст. 83 Закону, провадження у справі про банкрутство підлягає припиненню, якщо судом затверджено звіт ліквідатора у порядку, передбаченому ст. 46 цього Закону.

Отже, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, встановленню правового статусу боржника, як юридичної особи, встановленню відсутності керівних органів боржника за адресою їх місцезнаходження у випадку ведення спрощеної процедури банкрутства, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів та необхідність його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, підсумовує хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 „Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми; а обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

З поданого ліквідатором звіту, а також наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ліквідатором проведено інвентаризацію майна підприємства-банкрута відповідно наказу №1 від 01.10.14 року про проведення інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 01.10.14 року. Так, згідно акту №1 від 01.10.14 року про результати інвентаризації наявних грошових коштів, встановлено наявність на розрахункових рахунках боржника коштів в сумі 823,05 грн. Згідно наданої відомості результатів інвентаризації, у підприємства-банкрута відсутні будь-які основні засоби та нематеріальні активи тощо, розмір підтвердженої кредиторами заборгованості складає 91 339 499,09 грн.

З метою виявлення усіх обмежених видів майна чи інших активів банкрута ліквідатором були направлені запити до компетентних органів.

Так, згідно довідки Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.10.2014 року № 40-3-59, станом на 13.10.2014 року в Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів, інформація щодо наявності дозвільних документів на виконання будівельних робіт у ТОВ „Фірма „Вена" відсутня.

Згідно довідки Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Славутич при УДАІ ГУМВС України в Київській області від 30.09.14 року № 1291, за підприємством боржника автотранспортні засоби не зареєстровані.

Згідно довідки філії „Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг" ДП „Український інститут промислової власності" від 06.11.14 року № 645, за результатами пошуку об'єктів промислової власності, що належать ТОВ „Фірма „Вена" не виявлено.

Згідно довідки від 27.10.14 року № 20.2.19-11766 Департаменту льотної придатності Державіаслужби України за боржником повітряні судна не зареєстровані.

Згідно довідки від 29.10.14 року № 1980-05/1/1-14 Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, відсутні записи щодо суден, власником або судновласником яких є підприємство-банкрут.

Відповідно до рішення про відмову у наданні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 16709907 від 23.10.14 року, право власності на майно, що знаходиться за адресою: 14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 4, зареєстровано за іншим власником.

Відповідно до рішення про відмову у наданні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 16709692 від 23.10.14 року, право власності на майно, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Славутич, пл. Привокзальна, 7, зареєстровано за іншим власником.

Згідно довідки від 22.10.14 року №106 КП „Агентство регіонального розвитку" Славутицької міської ради, станом на 28.12.12 за ТОВ „Фірма „Вена" та Славутицької філії ТОВ „Фірма „Вена" право власності не зареєстроване.

Згідно довідки відділу держземагентства у м. Славутичі Київської області від 30.09.14, земельні ділянки у власності ТОВ „Фірма „Вена" та/або Славутицької філії ТОВ „Фірма „Вена" відсутні.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 14.10.14 записів стосовно ТОВ "Фірма "Вена" в реєстрі не знайдено.

Отже, одержані ліквідатором відповіді від зазначених органів свідчать про відсутність у банкрута майнових активів, які належать йому на праві власності або повного господарського відання та які можуть бути включенні до ліквідаційної маси.

Відповідно до п.п. 7, 8 ст. 41 Закону, під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов'язаний використовувати тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника.

Згідно даних звіту, на розрахункових рахунках банкрута містилось 50 грн. та 0,01 євро.

Крім того, ухвалами господарського суду Чернігівської області від 15.10.2014 року по справі № 927/1620/14 та по справі № 927/1621/14 позовні заяви та додані до них документи повернуто без розгляду ТОВ „Фірма „Вена", з поверненням ТОВ „Фірма „Вена" 335 грн. 71 коп. судового збору, сплаченого платіжним дорученням від 13.10.2014 року № 1 та 335,71 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням від 13.10.2014 року №2.

Ліквідатором, у відповідності до ст. 44 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", укладено договір про відступлення права вимоги від 24.10.14 року № 13/10, згідно якого передано до нового кредитора - ТОВ „Колект" право вимоги відповідних грошових коштів, при цьому новий кредитор, як вказує ліквідатор, сплатив підприємству-банкруту 721,59 грн.

Відповідно до довідки ПАТ „Банк Форум" від 17.11.2014 року № 1982/1100, розрахункові рахунки банкрута, відкриті у ПАТ „Банк Форум", є закритими станом на 17.11.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість СПД Лещенко О.М. за рішенням Господарського суду Чернігівської області № 18/164 від 28.07.2008р. перед ТОВ „Фірма „Вена" у розмірі 69 114,40 грн. 691,14 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу була відступлена на користь ТОВ „Севен систем" згідно договору про відступлення права вимоги від 26.10.2012 року № 26/10, копія якого знаходить в матеріалах справи.

В свою чергу, 09.09.2013 року між ТОВ „Севен систем" та ТОВ „Чернігівторг" був укладений договір про відступлення права вимоги № 09/13-2, за умовами якого останній прийняв на себе право вимоги до СПД Лещенко О.М.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.10.2014 року у справі 18/164-2008р. задоволено заяву ТОВ „Чернігівторг" про здійснення процесуального правонаступництва шляхом заміни стягувача; здійснено заміну ТОВ „Фірма „Вена" його правонаступником ТОВ „Чернігівторг".

Крім того, відповідно до ухвали Господарського суду Чернігівської області у справі 13/9/466/236/166/136/2011 від 29.10.2013 року та повідомлення № 02-06/74 від 18.11.2013 року арбітражного керуючого Буличова С.О. банкрут ТОВ „Фірма „Вена" є кредитором у справі про банкрутство КП „Служба Єдиного Замовника" на загальну суму 48 142,81 грн.

З метою визначення реальної вартості заборгованості КП „Служба Єдиного Замовника" перед ТОВ „Фірма „Вена" ліквідатором укладено договір про надання послуг по експертній оцінці від 17.11.2014 року.

Відповідно до висновку експерта від 21.11.2014 року, ринкова вартість боргових зобов'язань КП „Служба Єдиного Замовника" перед ТОВ „Фірма „Вена" становить 500,00 грн. Зазначений висновок не спростований в установленому законом порядку та є чинним.

26.11.2014 року між ліквідатором та ТОВ „Чернігівторг" було укладено договір № 26/11-2014 про відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги до КП „Служба Єдиного Замовника" на загальну суму 48 142,81 грн. було реалізовано за ціною 500 грн., що підтверджується актом виконання зобов'язань до договору про відступлення права вимоги від 27.11.2014 року № 26/1.

Згідно звіту ліквідатора, отримані в процесі ліквідаційної процедури кошти в сумі 1221,59 грн. та залишок коштів на розрахунковому рахунку банкрута на початку ліквідаційної процедури в сумі 851,42 грн. було витрачено на сплату державного мита, банківське обслуговування, сплату послуг суб'єкта незалежного оцінювання, оплату за складання звіту за результатами патентного обслуговування.

Згідно виписки по особовому рахунку ТОВ „Фірма „Вена" № 1351 в ПАТ Промінвестбанк, у боржника станом на 01.12.2014 року відсутній залишок коштів та, як наслідок, закрито клієнту ТОВ „Фірма „Вена" вказаний поточний розрахунковий рахунок, що підтверджено довідкою обласного відділення ПАТ Промінвестбанк в місті Чернігові від 03.12.2014 року № 125-20-2-2/101.

Як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали місцевого суду, ПАТ „Банк Форум" зазначає, що ліквідатором вжито недостатніх заходів для повернення іпотечного майна.

Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора.

В ліквідаційній процедурі ліквідатор повинен не обмежуватись лише направленням запитів, а вживати й інших заходів щодо пошуку майна, що знаходиться у третіх осіб (виявлення та визнання недійсними угод боржника про відчуження майна, виявлення дебіторської заборгованості тощо). Таким чином, завданням ліквідатора є дійсний та належний пошук майна банкрута, а не лише констатація факту відсутності майна. У разі виявлення фактів незаконного відчуження майна ліквідатор повинен вжити заходів з повернення його до ліквідаційної маси.

Доводи скаржника з приводу недостатності вжитих заходів судом не приймаються, оскільки ліквідатор навів докази їх вжиття відповідно до обсягу коштів, а саме звернувся з відповідними позовними заявами до ТОВ „Юрінвест ЛТД", ТОВ „Чернігівторг" та ТОВ „Гами" про визнання недійсними договорів, що підтверджується матеріалами справи. Одночасно ліквідатором заявлялись клопотання про відстрочення сплати судового збору до початку реалізації майна ТОВ „Фірма „Вена", оскільки наявних на рахунках боржника коштів недостатньо для сплати судового збору у встановленому розмірі.

Проте, ухвалами господарського суду Чернігівської області від 15.10.2014 року по справі № 927/1620/14 та по справі № 927/1621/14 було відмовлено в задоволенні зазначених клопотань, а позовні заяви та додані до них документи повернуто без розгляду у зв'язку з несплатою судового збору у повному обсязі.

Інших джерел отримання коштів для сплати судового збору за подання позову у встановленому розмірі ліквідатором не виявлено.

Слід зауважити, що ст. 20 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" надає право звернення до суду із заявою про визнання правочинів недійсними, не лише арбітражному керуючому, але й кредитору, чим останній в ході ліквідаційної процедури не скористався.

Таким чином, у зв'язку з тим, що майнових активів банкрута для задоволення вимог кредиторів не виявлено, боржника визнано банкрутом, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута представлені суду, виконані всі необхідні дії на стадії ліквідації банкрута, передбачені Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу та припинення провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Чернігівської області від 22.12.2014 року у даній справі є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачається

Керуючись статтями 99, 101-103, 106, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Банк Форум" на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 22.12.2014 року у справі № 927/1065/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Чернігівської області від 22.12.2014 року у справі № 927/1065/13 - без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу № 927/1065/13 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 03.03.2015 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

В.В. Шипко