ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.03.15р. Справа № 904/9787/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Союзцветметавтоматика", м. Кривий Ріг

про стягнення 332 642,88 грн.

Головуючий колегії Золотарьова Я.С.

Суддя Соловйова А.Є.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: Каретна Є.В. - представник (дов. № 53-02/9 від 31.10.2014)

від відповідача: Гайдукевич М.М. - представник (дов. № 610 від 09.01.2015)

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничий комплекс "Союзцветметавтоматика" про стягнення заборгованості за договором № 1607 від 18.12.2013 у розмірі 332 642,88 грн., з яких 261 234,48 грн. штрафні санкції, 71 408,40 грн. збитки.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 1607 від 18.12.2013, в частині повної та своєчасної поставки товару.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2014 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.01.2015.

12.01.2015 представник відповідача надав відзив на позовну заяву, де просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв'язку з тим, що позивачем не було надано належно оформленої заявки.

20.01.2015 представник відповідача надав додатковий відзив, в якому зазначає, що заявка від 21.01.2014 № 53-15/1837 підписана неналежною особою начальником ОМТС Крюк О.М., не скріплена печаткою підприємства. Особа Крюк О.М. не вказана у договорі як особа, яка уповноважена на підписання заявки.

Відповідач зазначає, що у листі-заявці було вказано, що покупець просив здійснити поставку за договором згідно специфікації № 2 від 02.01.2013, але такої специфікації немає у додатках до договору, тобто позивач просив здійснити поставку за неіснуючою специфікацією.

26.01.2015 представник позивача надав письмові пояснення, в яких зазначає, що заявка підписана посадовою особою Комбінату-начальником відділу матеріально-технічного постачання Крюком О.М. відповідно до повноважень, які надані йому за посадовою інструкцією. Крім того, заявка була прийнята відповідачем, без будь-яких зауважень, про що свідчить лист-підтвердження № 27 від 22.01.2014.

26.01.2015 у судовому засіданні оголошено перерву до 10.02.2015.

10.02.2015 представник відповідача надав письмові пояснення по суті спору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2015 призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Розпорядженням № 59 від 10.02.2015 голови господарського суду Дніпропетровської області колегіальний розгляд справи призначено у складі: головуючий колегії - суддя Золотарьова Я.С., суддя Соловйова А.Є., суддя Ярошенко В.І.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2015 справу прийнято до розгляду колегіально у складі трьох суддів та призначено розгляд справи на 03.03.2015.

03.03.2015 представник позивача надав письмові пояснення по суті спору.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 03.03.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2013 між Публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничий комплекс "Союзцветметавтоматика" (постачальник) було укладено договір поставки № 1607 (а.с.8).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти й оплатити товар, у порядку й на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що найменування, асортименти, кількість, комплектність товару обумовлюється сторонами у специфікації, що є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з пунктом 3.1 договору базові умови поставки товару визначаються відповідно до умов Інкотермс (у редакції 2010) і закріплюються в специфікаціях.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що товар за даним договором поставляється у строки, зазначені в специфікаціях.

Сторонами були підписані специфікації № 1 та № 2 (а.с.13-15), в яких сторони узгодили конкретний асортимент, кількість, ціну та строк поставки товару.

Пунктом 4 специфікацій № 1 та № 2 встановлено, що строк поставки товару: 4 квартал 2013 року - 2 квартал 2014 року, протягом 110 календарних днів з моменту направлення письмової заявки покупцем, з правом дострокової поставки.

13.01.2014 між Публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничий комплекс "Союзцветметавтоматика" (постачальник) було укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № 1607 від 18.12.2013 (а.с.16), в якій сторони внесли зміну до специфікації № 1 та № 2, а саме зазначили, що загальна сума договору за специфікаціями № 1 та № 2 становить 1 306 172,40 грн.

Відповідно до пункту 3.3 договору у випадку доставки товарів на склад покупця, поставка товару може здійснюватись за письмовою заявкою покупця. Письмова заявка повинна містити: номер і дату заявки; назву й адресу постачальника; номер і дату договору, специфікації, згідно яким проводиться дана поставка; найменування кожної асортиментної позиції товару; кількість одиниць по кожній асортиментній позиції товару; ціна за одиницю асортиментній позиції товару; загальна вартість товару; пункт доставки товару, із вказівкою точної адреси.

Згідно з пунктом 3.4 договору письмова заявка направляється покупцем за допомогою поштового зв'язку на адресу постачальника або за допомогою факсимільного зв'язку по номеру, зазначеному у реквізитах постачальника.

Позивачем було направлено на адресу відповідача заявку № 53-15/1837 від 21.01.2014 на поставку товару на загальну суму 1 306 172,40 грн. (а.с.139). Перелік товару, вказаний у заявці відповідає переліку товару, визначеному специфікаціями № 1 та № 2.

Пунктом 3.5 договору встановлено, що постачальник зобов'язаний не пізніше одного робочого дня, з моменту одержання заявки покупця, направити покупцеві письмове підтвердження одержання заявки за допомогою поштового зв'язку на адресу покупця або засобами факсимільного зв'язку по номеру, зазначеному у реквізитах покупця. У даному підтвердженні постачальник вказує: дату й номер заявки покупця; дату одержання заявки; дату поставки товару.

Відповідач надав позивачу письмове підтвердження № 27 від 22.01.2014, в якому зазначив, що заявка № 53-15/1837 від 21.01.2014 була отримана та в даний момент розглядається технічним відділом порядок виконання замовлення та про дату поставки буде повідомлено додатково (а.с.20).

13.06.2014 відповідач направив на адресу позивача лист № 212, в якому зазначає, що в силу форс-мажорних обставин, а саме невиконання договірних зобов'язань підприємствами-постачальниками, відповідач не має можливості поставити товар відповідно до договору (а.с.22).

Пунктом 7.2 договору встановлено, що за порушення погоджених строків поставки, а також за прострочення строку повернення внесеної покупцем передоплати, чи вартості товару, який не було поставлено постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 20% від суми специфікації, при виконанні зобов'язань за якою відбулося таке порушення.

Позивачем через відмову відповідача від поставки товару у зв'язку з виробничою потребою був здійснений відбір постачальників аналогічного обладнання та визначений постачальник, який запропонував на момент пошуку найоптимальніші ціни та умови поставки. Позивач здійснив купівлю обладнання у іншого постачальника - ПАТ "Завод "Запоріжавтоматика" за цінами, які є вищими в порівнянні з цінами, які були визначені між позивачем та відповідачем, що підтверджується видатковими накладними, рахунками та платіжними дорученнями (а.с.30-40).

Позивач зазначає, що ним понесено збитки у зв'язку з порушенням відповідачем свого зобов'язання з поставки товару у вигляді оплати різниці між вартістю товару, яка була визначена між позивачем та відповідачем та реально сплаченою на користь ПАТ "Завод "Запоріжавтоматика" вартістю товару, а саме у розмірі 71 408,40 грн.

Відповідачем суму штрафу та збитків не сплачено, що є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4 специфікацій № 1 та № 2, строк поставки товару є таким, що настав 12.05.2014, тобто через 110 днів з моменту направлення письмової заявки позивачем.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 2 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 7.2 договору встановлено, що за порушення погоджених строків поставки, а також за прострочення строку повернення внесеної покупцем передоплати, чи вартості товару, який не було поставлено постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 20% від суми специфікації, при виконанні зобов'язань за якою відбулося таке порушення.

У зв'язку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховано штраф у сумі 261 234,48 грн., що складає 20% від суми специфікацій № 1 та № 2.

Станом на час розгляду справи доказів сплати штрафу від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.23), судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 261 234,48 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про те, що має місце прострочення кредитора, оскільки заявка мала дефекти, не приймаються судом до уваги, оскільки відповідач прийняв заявку, підтвердив це листом № 27 від 22.01.2014, а листом № 212 від 13.06.2014 повідомив позивача про неможливість виконання ним зобов'язань. Тобто, причина невиконання відповідачем зобов'язань за договором не пов'язана з заявкою.

Стосовно нарахування позивачем збитків у розмірі 71 408,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з приписами статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з приписами статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків є мірою відповідальності, що застосовується за наявності збитків, протиправності дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки. Обов'язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювана шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 623 Цивільного кодексу України, розмір збитків завданих порушенням зобов'язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована, як правопорушення.

Частиною 1 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що якщо за невиконання або неналежне виконання зобов'язання встановлено штрафні санкції, то збитки відшкодовуються в частині, не покритій цими санкціями.

Різниця між ціною, за яку позивач був змушений придбати непоставлений відповідачем товар та тією ціною, за яку цей товар повинен був поставити відповідач, не є збитками у розумінні ч. 2 статті 224 Господарського кодексу України, оскільки позивач не зазнав втрат або пошкодження майна. Також ця сума не є неодержаними доходами позивача. Ці витрати не входять до складу збитків, передбачених ст. 225 Господарського кодексу України.

Крім того, навіть якщо б втрати позивача відповідали вимогам ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, ця сума не могла бути відшкодована у зв'язку з тим, що штрафні санкції, які передбачені договором повністю покривають різницю в цінах, яку позивач заявляє як збитки.

Відповідно частини 2 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи зазначені вище обставини, господарський суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування такої міри відповідальності до відповідача, як стягнення збитків, оскільки позивач належними та допустимими доказами не довів прямого та безпосереднього причинного зв'язку між порушенням відповідачем договору поставки № 1607 від 18.12.2013 та збитками в розумінні ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача становить 5 224,69 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Союзцветметавтоматика" (50074, Дніпропетровська область. м. Кривий Ріг, вул. Якіра, буд. 24, кв. 68; ідентифікаційний код 31550930) на користь Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50029, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1А; ідентифікаційний код 00191307) - 261 234,48 грн. штраф та 5 224,69 грн. судовий збір, про що видати наказ.

В іншій частини позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 10.03.2015

Головуючий колегії Я.С. Золотарьова
Суддя А.Є. Соловйова

Суддя В.І. Ярошенко