ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Справа № 925/2401/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Лавріненку С.І., за участю представників сторін: позивача - не з'явились, відповідача - не з'явились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 31742,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - спільне українсько-естонське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" звернувся в суд з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач), про стягнення, на підставі Договору поставки № 29196 від 29.09.2014 року, 26451,77 грн. основного боргу за поставлений товар, 5290,35 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштам, та відшкодування судових витрат.

Представник позивача у судовому засіданні 03.02.2015 року підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. У судове засідання 24.02.2015 року представник позивача не з'явився, надіслав клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28.

Ухвала суду про порушення провадження у справі, направлена за адресою державної реєстрації відповідача, повернута поштою з довідкою "За закінченням терміну зберігання". Згідно з ст.64 ГПК України, у разі відсутності сторін за адресою державної реєстрації, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Наявні у справі матеріали суд вважає достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, тому, з урахуванням вимог ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошені вступна і резолютивна частини рішення.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд задовольняє позов повністю з наступних підстав.

29.09.2014 року позивач - спільне українсько-естонське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД", як постачальник, та відповідач - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1, як покупець, уклали договір поставки № 29196 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупцеві, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити певний товар, асортимент, кількість та ціна якого зазначені в видаткових накладних, які є його невід'ємною частиною. Предметом поставки є лікарські засоби та вироби медичного призначення (а.с. 10-15).

У пунктах 3.1, 3.2, 6.1, 6.2 Договору сторони домовились, що поставка товару здійснюється окремими партіями, відповідно до поданих покупцем та погоджених постачальником замовлень на поставку товару. Асортимент, кількість, ціну товару, умов оплати кожної партії товару покупець вказує в замовленні на поставку відповідної партії товар. Оплата покупцем товару за цим договором здійснюється шляхом попередньої оплати або з відстроченням платежу. При цьому порядок оплати товару за цим договором (попередня оплата чи оплата з відстроченням платежу) обирається покупцем при поданні замовлення на поставку. При здійсненні покупцем оплати товару за цим договором з відстроченням платежу, строк, протягом якого покупець зобов'язаний здійснити оплату за товар на користь постачальника, вказується постачальником у видатковій накладній на товар, який поставляється. При цьому перебіг такого строку починається від дати поставки товару покупцю, що вказана у видатковій накладній. Надання постачальником покупцю рахунку-фактури для оплати товару з відстроченням платежу не є обов'язковим.

Згідно з п. 10.4 Договору за умови прострочення покупцем строків оплати за товар за цим договором, він повинен сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 20 відсотків від простроченої суми оплати.

У повідомленні № 36 від 01.05.2014 року відповідач надав позивачу зразки підписів матеріально відповідальних осіб, уповноважених на здійснення прийому матеріальних цінностей, а також зразки відтиску штампів, печаток, якими матеріально відповідальна особа засвідчує свій підпис (а.с. 25).

На підставі Договору № 29196 від 29.11.2010 року позивач у період з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року поставив відповідачу товар на загальну суму 26451 грн. 77 коп., що підтверджується відповідними видатковими накладними. Умови оплати у накладних зазначені - відстрочка платежу (від дати поставки товару) 30 днів (а.с. 27-60).

В порушення умов Договору відповідач у встановлені строки отриманий товар не оплатив.

Вищеназвані документи долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.

З урахуванням викладеного суд вважає, що спірні зобов'язальні відносини виникли між сторонами на підставі договору поставки № 29196. Договір є укладеним, виконаний позивачем в частині поставки товару, вимоги позивача ґрунтуються на правах і обов'язках сторін цього договору.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наявність і розмір невиконаного спірного грошового зобов'язання в загальному розмірі 26451 грн. 77 коп. позивачем обґрунтовані та підтверджені наданими документами, відповідачем допустимими доказами не спростовані, тому ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 611, ч. 1 625 ЦК України, 216 ГК України, неможливість виконання зобов'язання не звільняє сторони від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій.

Вимога позивача про стягнення 5290 грн. 35 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 20 відсотків від простроченої суми оплати, передбачена п. 10.4 Договору, відповідає приписам ст. 536 ЦК України, їх розрахунок судом перевірений, визнаний вірним, тому вимога позивача в цій частині є такою, що також підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобов'язання щодо порядку розрахунків за поставлений товар, прострочив їх оплату, тому позовні вимоги про стягнення 26451 грн. 77 коп. основного боргу з оплати за поставлений товар, 5290 грн. 35 коп. процентів, судом визнаються обґрунтованими, доведеними і задовольняються повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 1827 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, місце проживання: 18021, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1 на користь спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД", місцезнаходження: 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18-а, ідентифікаційний код 21642228 - 26451 грн. 77 коп. основного боргу, 5290 грн. 35 коп. процентів та 1827 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 27.02.2015 року.

Суддя В.М. Грачов