КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2015 р. Справа№ Б24/081-12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Андрієнка В.В.

Верховця А.А.

за участю представників:

від сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Гроуверс": не з'явився;

від арбітражного керуючого Лінкевича Олега Миколайовича: не з'явився;

від ОСОБА_3: ОСОБА_4 (довіреність від 26.12.2012 №407);

ОСОБА_5;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Гроуверс"

на ухвалу господарського суду Київської області від 06.10.2014

у справі №Б24/081-12 (суддя Скутельник П.Ф.)

за заявою ОСОБА_5,

ОСОБА_6

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Гроуверс"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.09.2012 порушено провадження у справі № Б24/081-12 за заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про банкрутство сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Гроуверс".

Ухвалою попереднього засідання господарського суду Київської області від 26.09.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Гроуверс", серед інших визнано грошові вимоги ОСОБА_3 у сумі 576 995,06 грн. з віднесенням їх до четвертої черги задоволення та 1073 грн. судового - до першої черги.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2014 зазначену ухвалу суду від 26.09.2013 в частині визнання грошових вимог ОСОБА_3 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 10.06.2014 названі судові акти скасовано в частині визнання грошових вимог ОСОБА_3 та передано справу в цій частині на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Постанова мотивна тим, що приймаючи рішення в частині визнання грошових вимог низки кредиторів, в тому числі ОСОБА_3, суди попередніх інстанцій не перевірили правильність розрахунку заявлених цими кредиторами вимог, не дослідили та не встановили фактичне отримання грошових коштів боржником з урахуванням матеріалів справи та поданих документів, не надали належної правової оцінки договорам, за якими виникла заявлена кредиторами заборгованість.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.10.2014 у даній справі визнано грошові вимоги ОСОБА_3 до боржника у сумі 529353,29 грн. з віднесенням їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів та 1073 грн. судового збору у сумі з віднесенням до першої черги задоволення,

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Гроуверс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 06.10.2014 у справі №Б24/081-12 в частині визнання кредиторських вимог ОСОБА_3 у сумі 529353,29 грн. та відхилити відповідні кредиторські вимоги.

Скарга мотивована неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю викладених в оскарженій ухвалі висновків дійсним обставинам справи.

Скаржником заперечується правильність визнання місцевим господарським судом грошових вимог ОСОБА_3, доведеність факту одержання боржником коштів за укладеним з ОСОБА_3 договором позики від 08.02.2007 № 01.

Крім того, скаржник зазначає, що у відношенні колишнього директора боржника порушено кримінальне провадження за фактом перевищення ним повноважень при підписанні договорів від імені боржника.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_3, ОСОБА_5 висловилися за відхилення апеляційної скарги.

Учасників судового процесу належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, вважає що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За приписами частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом, з урахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України та чинного цивільного законодавства.

В даному випадку підлягають застосуванню норми Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 N 2343-XII в редакції, що діяла до 19.01.2013 (далі - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно положень Закону у справі про банкрутство спір не вирішується по суті, а лише встановлюються грошові вимоги кредиторів на підставі поданих документів.

Незважаючи на визнання боржником грошових вимог кредитора чи їх невизнання, суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Виходячи з системного аналізу положень Закону, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно частини 1 статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 11 Закону України "Про судоустрій" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Згідно частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що заява ОСОБА_3 з грошовими вимогами до боржника надійшла до господарського суду 29.11.2012, тобто в межах строку, встановленого частиною 1 статті 14 Закону про банкрутство.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, вимоги конкурсного кредитора - ОСОБА_3 до боржника ґрунтуються на рішенні Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2008 у справі № 2-4038/08, згідно якого присуджено до стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Гроуверс" на користь ОСОБА_3 527 123 грн. основного боргу, 1 700 грн. судового збору, 30,00 грн. витрат за інформаційно - технічне забезпечення та 500,00 грн. за оплату праці адвоката, усього 529 353,29 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили, на його виконання видано виконавчий лист від 12.02.2010. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2012 у справі №1007/11526/2012 ОСОБА_3 поновлено строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа на виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2008. Постановою Броварського МУЮ від 28.11.2012 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2010. Згідно довідки ВДВС Броварського МУЮ від 05.09.2013 № 50229 станом на 05.09.2013 грошові кошти за виконавчим листом від 12.02.2010 з боржника на користь стягувача ОСОБА_3 не стягувались.

Докази виконання зазначеного рішення суду в матеріалах справи відсутні, боржником не надані.

Крім того, що рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 27.05.2014 у справі №163/584/14-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 24.07.2014, залишено без задоволення позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Гроуверс" до ОСОБА_3 про визнання недійним договору позики відмовлено.

Як встановлено у зазначеному рішенні суду від 27.05.2014 сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС" та ОСОБА_3 укладено договір позики № 01 від 08.02.2007, відповідно до умов якого загальна сума позики на момент підписання договору становить 500 000 грн. (пункт 2.1); надання позики позичальнику здійснюється позикодавцем при підписанні даного Договору готівковими коштами (пункт 2.3); сума позики надається позичальнику на 9 місяців з 08.02.2007 по 30.10.2007 включно із сплатою 7,5 % річних за користування позичальником позикою в зазначеній вище сумі (пункти 2.4, 3.2); мета позики - для оформлення права власності на земельні ділянки, загальною площею 218,87 га, внесені учасниками позичальника до статутного фонду товариства, а також для організації переводу (зміни цільового призначення) земельної ділянки, загальною площею 61.7896 га (с. Рожни Броварського району Київський області), під житлову та громадську забудову. (пункт 2.2). У рішенні суду також йдеться про те, що звертаючись до суду з вказаним позовом позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що за договором позики № 01 від 08.02.2007 грошові кошти товариством не отримувались, до каси товариства не надходили, не були оприбутковані, не відображені в бухгалтерській та податковій звітності, відсутні докази того, що грошові кошти були спрямовані на виконання зобов'язань позичальника та/або витрачені на потреби і діяльність товариства. Відповідальність за порушення порядку ведення операцій з готівкою не може нести відповідач по справі ОСОБА_3 на підставі пункту 7.3. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою НБУ від 15.12.2004 № 367, згідно якого відповідальність за дотримання порядку ведення операцій з готівкою покладається на підприємців, керівників підприємств. Особи, які винні в порушенні порядку ведення операцій з готівкою, притягуються до відповідальності в установленому законодавством України порядку.

На підставі встановлених обставин справи, колегія суддів зазначає, що у разі якщо договір та обставини його виконання були предметом дослідження по одній справі між тими ж сторонами, за результатом розгляду якої винесено рішення, що набрало законної сили, то суд не має знов розглядати обставини його укладання та виконання. Це положення узгоджується із міжнародною Конвенцією про захист прав і основних свобод людини, до якої Україна приєдналась у 1997 році, а відтак, у відповідності із ст.10 Цивільного кодексу України норми цієї Конвенції є частиною національного цивільного законодавства України з пріоритетом саме норм Конвенції, згідно з якою одним із основних елементів права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що в будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

З наведених підстав, суд попередньої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що обставини щодо неналежного виконання боржником зобов'язань перед ОСОБА_3 за Договором позики №01 від 08.02.2007 та розмір його заборгованості в сумі 529 353,29 грн. повторному доведенню не підлягають.

Отже, за відсутності підстав вважати, що виконання боржником зобов'язань перед ОСОБА_3, що витікають з договору позики від 08.02.2007 № 01, відбулося, місцевим господарським судом обґрунтовано визнано грошові вимоги ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги з урахуванням встановлених обставин справи правильності висновку суду не спростовують.

Колегія суддів враховує доводи скаржника щодо оскарження ним в апеляційному порядку рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2008 у справі № 2-4038/08, між тим означена обставина не впливає на результат розгляду даної справи та може бути підставою для перегляду оскарженої ухвали суду від 06.10.2014 за нововиявленими обставинами.

За насідками системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства колегія суддів доходить висновку про те, що порушення норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до скасування оскарженої ухвали в частині визнання вимог публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" відсутні, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Гроуверс" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Київської області від 06.10.2014 у справі № Б24/081-12 в частині розгляду грошових вимог ОСОБА_3 до боржника залишити без змін.

Справу № Б24/081-12 повернути до господарського суду Київської області .

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді В.В. Андрієнко

А.А. Верховець