ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р. Справа № 911/365/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства «Інтайм Ко», м. Київ
до Приватного підприємства «Всесвіт Фудз», Київська обл., м. Васильків
про стягнення 39 942,45 грн.,
за участю представників:

позивача:Писаненко М.В., довіреність №б/н від 04.03.2015 року;
відповідача:Никитенко Ю.В., довіреність №б/н від 04.03.2015 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2015 року Приватне підприємство «Інтайм Ко» (позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою до Приватного підприємства «Всесвіт Фудз» (відповідач) про стягнення 39 942,45 грн. основного боргу у зв'язку з невиконанням останнім зобов'язань з оплати поставленого товару за договором №25/06 від 25.06.2012 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.02.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 05.03.2015 року.

Через канцелярію суду 05.03.2015 року відповідач надав заяву, в якій визнав позов у повному обсязі, що підтвердив у судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.06.2012 року між Приватним підприємством «Інтайм Ко» (постачальник) та Приватним підприємством «Всесвіт Фудз» (покупець) було укладено договір поставки №25/06, за умовами якого постачальник зобов'язується передати покупцеві у власність, а покупець зобов'язується поставити товар в кількості і асортименті, замовленим покупцем, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 3.1. договору, відпуск товару з умовою сплати протягом 45 календарних днів з моменту отримання товару покупцем згідно видаткових накладних постачальник платіжним дорученням на поточний рахунок постачальника.

Строк дії договору з моменту підписання сторонами і до 25.06.2020 року, а стосовно взаєморозрахунків - до повного погашення заборгованості (п. 8.3. договору).

Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

На виконання умов договору позивач в період з 04.09.2014 року по 30.09.2014 року поставив відповідачу товар на загальну суму 1 811 030,41 грн., що підтверджується видатковою накладною №IKV-50243 від 23.09.2014 року на суму 440,14 грн., видатковою накладною №IKV-48944 від 16.09.2014 року на суму 52,52 грн., видатковою накладною №IKV-53180 від 29.09.2014 року на суму 383 132,90 грн., видатковою накладною №IKV-53181 від 29.09.2014 року на суму 671 025,53 грн., видатковою накладною №IKV-53099 від 30.09.2014 року на суму 74,21 грн., видатковою накладною №IKV-53179 від 30.09.2014 року на суму 302 997,19 грн., видатковою накладною №IKV-53182 від 30.09.2014 року на суму 446 207,20 грн., видатковою накладною №IKV-51252 від 29.09.2014 року на суму 52,52 грн., видатковою накладною №IKV-48042 від 10.09.2014 року на суму 7 030,69 грн., видатковою накладною №IKV-46990 від 04.09.2014 року на суму 17,51 грн., видатковою накладною №IKV-50243 від 23.09.2014 року на суму 440,14 грн., копії яких наявні в матеріалах справи.

Проте, відповідач за отриманий від позивача товар на суму 1 811 030,41 грн. розрахувався частково і має заборгованість перед останнім у сумі 39 942,45 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, постачальник виконав взяті на себе зобов'язання з поставки товару за договором, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманого товару та має перед позивачем заборгованість у сумі 39 942,45 грн.

Доказів сплати відповідачем зазначеної суми боргу суду не надано.

Відповідач у заяві, поданій через канцелярію суду 05.03.2015 року визнав позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову не порушує прав третіх осіб і не суперечить законодавству.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 39 942,45 грн. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А у відповідності до частини другої ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Судовий збір у розмірі 1 827,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 78, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Всесвіт Фудз» (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Соборна, 72, код 38185680) на користь Приватного підприємства «Інтайм Ко» (03057, м. Київ, вул. В. Гетьмана, 1, код 36107547) 39 942 (тридцять дев'ять тисяч дев'ятсот сорок дві) грн. 45 коп. основного боргу, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 10 .03.2015 р.

Суддя Т.Д. Лилак