РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015Справа №910/29341/14

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

про стягнення 8 802, 43 грн.

за участю представників:

від позивача:Пахолок Т. П.- представник за довіреністю № 0114-210 від 29.12.2014 р.
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 8 802, 43 грн. за договором майнового страхування.

У позові зазначили, що 25.05.2012 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик) та ТОВ "Євро лізинг" (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 28-0107-01-0001лиз/0709, відповідно до якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, зокрема, автомобіля «Хюндай», державний реєстраційний номер АА 5842 МС.

25.03.2013 року в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай», державний реєстраційний номер АА 5842 МС, який належить ТОВ "Євролізинг", під керуванням Абеленцевої Т.Г. та автомобіля "Мітсубісі", державний реєстраційний номер АЕ 7037 СІ, під керуванням Белінської Ю.Ю., внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Хюндай», державний реєстраційний номер АА 5842 МС, який був застрахований у ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" згідно договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 28-0107-01-0001лиз/0709 від 25.05.2012 р.

За вказаним фактом ДТП, на підставі страхового акта № КА-3199 від 30.03.2013 р., розрахунку суми страхового відшкодування від 30.03.2013 р. ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" перерахувало страхувальнику потерпілої особи суму страхового відшкодування у розмірі 8 802, 43 грн. шляхом взаємозаліку однорідних вимог.

На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" набула права на страхове відшкодування до винної у ДТП особи, цивільно-правова відповідальність, якої застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна".

У позові ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" просить суд стягнути з ПАТ "Страхова компанія "Провідна" страхове відшкодування в порядку регресу на суму 8 802, 43 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, через канцелярію суду надав відзив, в якому зазначив, про недостатність документів для визначення розміру страхового відшкодування, у цьому ж відзиві просив розглядати справу без його участі. Просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.05.2012 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик) та ТОВ "Євро лізинг" (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 28-0107-01-0001лиз/0709, відповідно до якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, зокрема, автомобіля «Хюндай», державний реєстраційний номер АА 5842 М.

25.03.2013 року за участю вказаного застрахованого транспортного засобу, під керуванням Абеленцевої Т.Г. та автомобіля "Мітсубісі", державний реєстраційний номер АЕ 7037 СІ, під керуванням Белінської Ю.Ю., сталася дорожньо-транспортна пригода.

У результаті вказаної ДТП був пошкоджений автомобіль Хюндай», державний реєстраційний номер АА 5842 М, який був застрахований у ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" згідно договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 28-0107-01-0001лиз/0709 від 25.05.2012 р.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2013 р. у справі № 205/2903/13-п Белінську Ю.Ю. визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до калькуляції (Audatex) № КА-3199 від 30.03.2013 р. розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Хюндай», державний реєстраційний номер АА 5842 МС, внаслідок ДТП, склав 10 400,93 грн.

На підставі заяви від 26.03.2013 р., страхового акта № КА-3199 від 30.03.2013 р., розрахунку суми страхового відшкодування від 30.03.2013 р. ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" перерахувало страхувальнику (ТОВ "Євро лізинг") суму страхового відшкодування у розмірі 8 802, 43 грн. шляхом взаємозаліку однорідних вимог, що підтверджується додатком № 1 до угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог 29.03.2013 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

20.01.2014 р. позивач звертався до відповідача, як страховика винної особи в ДТП, що сталась 25.03.2013 року в м. Дніпропетровську із вимогою про досудове врегулювання спору та відшкодування шкоди у сумі 8 802,43 грн., завданої внаслідок ДТП.

У відповідь на вказану вимогу відповідач повідомив, що позивачем не надано достатніх документів для її задоволення.

Відповідно до ч. 1 статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність особи, яка керувала автомобілем "Мітсубісі", державний реєстраційний номер АЕ 7037 СІ, застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8673817 (ліміт відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" набуло право на страхове відшкодування до винної у ДТП особи на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування".

При цьому суд зазначає, що відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат й у межах загального строку позовної давності, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

За цією нормою страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

У спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Отже, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу та у межах загального строку позовної давності переходить право вимоги до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

Вказану позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 р. у справі № 6-112цс13.

За таких обставин, до страховика - ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" за договором майнового страхування з 25.03.2013 (від дня настання страхового випадку) у сумі 8 802,43 грн. (тобто у фактично сплаченій сумі) шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що не суперечить нормам цивільного законодавства.

Полісом № АВ/8673817, яким застрахована цивільно - правова відповідальність винної особи, передбачено, що ліміт відповідальності страховика перед страхувальником становить 50 000,00 грн., а франшиза 0,00 грн.

Отже, відповідальність ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" в даному випадку обмежується сумою в 50 000,00 грн. та франшизою - 0,00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, становить 8 802,43 грн.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати страхового відшкодування підтверджується матеріалами справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення 8 802, 43 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 25, ідентифікаційний код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32 літ. А, ідентифікаційний код 30859524) страхове відшкодування в сумі 8 802 (вісім тисяч вісімсот дві) грн. 43 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 25, ідентифікаційний код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32 літ. А, ідентифікаційний код 30859524) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 26 лютого 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 03 березня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна