УХВАЛА

19.02.2015Справа №4/390
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДІТЕПЕ-Україна"

Про визнання наказу від 10.02.2012р. у справі №4/390 таким що не підлягає виконанню

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В."

До Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДІТЕПЕ-Україна"

Про стягнення заборгованості та спонукання до повернення майна 119 873, 77 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача - Лесик М.А., за довіреністю;

від відповідача - Тренова О.В. за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДІТЕПЕ-Україна" про стягнення боргу в розмірі 119 873, 77 грн. та зобов'язання відповідача повернути майно у кількості 3 657 одиниць.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.10.2011р. у справі № 4/390 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з відповідача 119 873, 77 грн. основного боргу, 1 198, 73 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕДІТЕПЕ-Україна" повернути майно в кількості 3 657 одиниць Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В.".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2012р. та постановою Вищого господарського суду України від 19.04.2012р. рішення господарського суду міста Києва від 13.10.2011р. залишено без змін.

10.02.2012р. на виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.10.2011р., залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2012р., було видано відповідні накази про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДІТЕПЕ-Україна" в сумі 119 873,77 грн. та зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕДІТЕПЕ-Україна" повернути майно в кількості 3657 одиниць Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.".

Ухвалами господарського суду міста Києва від 29.01.2013р., 17.10.2013р. у задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ДОКА Україна Т.О.В." про зміну способу та порядку виконання рішення суду по справі № 4/390 відмовлено.

Ухвалою суду від 15.07.2014р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу по справі №4/390 від 10.02.2012р. задоволено. Поновлено строк для пред'явлення наказу господарського суду міста Києва від 10.02.2012р. №4/390 до виконання. Видано дублікат наказу по справі №4/390 від 10.02.2012р.

03.02.2015р. відповідач звернувся до суду з заявою про визнання наказу господарського суду міста Києва у справі №4/390 від 10.02.2012р. таким, що не підлягає виконанню.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що рішення суду у справі №4/390 фактично частково виконано іншою особою, а саме ліквідатор «Єдітепе-Україна» Єрохін О.П., виконуючи свої повноваження згідно Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та на виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.10.2011р. у справі №4/390 повернув Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." майно в кількості 254 одиниці, належного до повернення згідно оспорюваного наказу. Зокрема було повернуто 68 шт. балки Дока Н2О Еко Р3,90 м. та 186 шт. балки Дока Н20 Еко Р 2,65 м.

Окрім того, заявник у заяві послався на те, що оскільки у справі №5011-15/10919-2012 про банкрутство відповідача відхилені вимоги позивача в частині вартості залишку неповернутого майна за виконавчим документом, тому наказ про зобов'язання відповідача повернути майно позивачеві виконувався арбітражним керуючим на загальних підставах. Таким чином, відповідач вважає, що будь-які вимоги, що випливали з оспорюваного наказу повинні бути заявлені та/або спосіб їх виконання змінено до 03.12.2012р. (протягом 30 днів з моменту публікації), відповідно ж до частин 5 та 6 ст. 31 Закону про банкрутство (в редакції від 04.11.2012р.) вимоги, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, не розглядаються і вважаються погашеними. Вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Позивач заперечив проти заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав:

- оскільки, відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, відповідно до вимог п.п. 3.17, 3.18.1, 3.18.2 інструкції з організації примусового виконання рішень, факт часткового виконання наказу може бути зафіксованим державним виконавцем відповідного органу Державної виконавчої служби України під час виконання відповідного виконавчого документа, шляхом поставлення відмітки про часткове виконання на наказі;

- 23.06.2014р. господарським судом міста Києва у справі №5011-15/10919-2012 винесено ухвалу, якою провадження у справі про банкрутство відповідача припинено у зв'язку з затвердженням мирової угоди та припинено дію мораторію, без зазначення (вказівок) щодо визнання будь-яких вимог кредиторів погашеними. Відтак правомірним є повторне перебування виконавчого документа №4/390 від 10.02.2012р. на примусовому виконанні навіть після припинення справи про банкрутство відповідача.

Ухвалою суду від 05.02.2015р. розгляд заяви призначено на 19.02.2015р.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд вирішив вказану заяву відповідача задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як було зазначено раніше, рішенням господарського суду міста Києва від 13.10.2011р. у справі №4/390 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з відповідача 119 873, 77 грн. основного боргу, 1 198, 73 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕДІТЕПЕ-Україна" повернути майно в кількості 3 657 одиниць Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В.".

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для виконання на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

На виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.10.2011р. у справі №4/390 господарським судом міста Києва було видано наказ №4/390 від 10.02.2012р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.07.2014р. Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА ТО.В.» було поновлено строк для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 10.02.2012 р. № 4/390 до виконання та видано дублікат наказу.

26.09.2014р. відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було відкрите виконавче провадження, про що було винесено відповідну постанову.

Частинами 2, 3 ст. 117 ГПК України встановлено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви господарський суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ.

Частиною 4 ст. 117 ГПК країни визначено, що господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до наказу господарського суду міста Києва від 10.02.2012р. №4/390 зобов'язано Відповідача (Заявника) повернути майно в кількості 3 657 одиниць.

Слід відзначити, що дублікат наказу повністю відтворює втрачений наказ, а відтак кількість майна, що підлягає поверненню не змінювалась, зазначене відповідає п. 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 року, в якому вказано, що дублікат наказу (стаття 120 ГПК) має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката). Таким чином, судом було відтворено втрачений наказ та зобов'язано Відповідача (Заявника) повернути майно у тій самій кількості, а саме - 3 657 одиниць.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься акт приймання-передачі від 23.07.2013 року № 1614 за договором оренди майна №8.95 від 23.04.2008 р., яким ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДІТЕПЕ-Україна" Єрохін О.П., виконуючи свої повноваження згідно Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та на виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.10.2011 року у справі №4/390, повернув ТОВ з II «ДОКА Україна Т.О.В.» майно в кількості 254 одиниці, належного до повернення згідно оспорюваного наказу. Зокрема, було повернуто 68 шт. балки Дока Н20 Еко Р 3,90 м. та 186 шт. балки Дока Н20 Еко Р 2,65 м.

Таким чином, суду доведено, що рішення суду фактично частково виконано іншою особою.

Факт часткового виконання рішення суду в частині повернення 254 одиниці майна не заперечується стягувачем. Однак, стягувач вказує, що встановити факт виконання рішення повністю або частково наділена саме виконавча служба України в межах відкритого виконавчого провадження.

Суд вважає дані твердження необґрунтованими, зважаючи на те, що ч. 4 ст. 117 ГПК України визначає підстави суду для визнання рішення повністю або частково таким, що не підлягає виконанню. Вказані обставини та факти доводяться суду. Держана виконавча служба України виконує рішення у спосіб та в порядку, встановленому наказом (абз. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»), а відтак відкрите виконавче провадження у справі не позбавляє суд можливості встановити факт повного або часткового виконання рішення суду.

Одночасно, суд також не погоджується з заявником стосовно того, що підстав для видачі дубліката наказу в частині обсягу поверненого майна в кількості 254 одиниці не було, оскільки дублікат наказу, відповідно до ст. 120 ГПК України має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката), про що судом було зазначено раніше, а часткове виконання рішення суду не є підставою для видачі нових наказів в невиконаній частині, позаяк ч. 4 ст. 117 ГПК України і є процесуальною нормою, яка передбачає у разі повного або часткового виконання рішення суду визнавати наказ повністю або частково таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, виданий дублікат наказу суду від 10.02.2012 р. у справі №4/390, яким Відповідача було зобов'язано повернути вказане у ньому майно в кількості 3 657 одиниць, а саме: 1540 штук Балки Дока Н20 Эко Р 3,90 м. та 2117 штук Балки Дока Н20 Эко Р 2,65 м., не підлягає виконанню в частині повернутого майна в кількості 254 шт., оскільки виконання зобов'язання в цій частині порушує майнові інтереси Відповідача та містить юридичну можливість повторного зобов'язання Відповідача повернути те ж саме майно, яке вже було повернуто іншою особою в процедурі банкрутства Відповідача.

З огляду на те, що обов'язок Відповідача (як боржника) повернути майно в кількості 254 одиниці є відсутнім частково з огляду на його припинення виконанням іншою особою, яка виконувала функції керівника у процедурі банкрутства, а саме - ліквідатором ТОВ «Єдітепе-Україна» Єрохіним О.П., то в цій частині дублікат наказу суду від 10.02.2012 року № 4/390 повинен бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.

Щодо посилань заявника на визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю, суд вказані доводи визнає необґрунтованими, в силу наступного.

Вказані твердження заявника обґрунтовані тим, що ухвалою суду у справі №5011-15/10919-2012 про банкрутство відповідача відхилені вимоги позивача в частині вартості залишку неповернутого майна за виконавчим документом. Підставою для такої відмови стало те, що у відповідності до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кредиторські вимоги мають бути включно грошового походження (ч. 4 ст. 1 вказаного Закону), тому наказ про зобов'язання відповідача повернути майно позивачеві виконувався арбітражним керуючих на загальних підставах. Таким чином, відповідач вважає, що будь-які вимоги, що випливали з оспорюваного наказу повинні бути заявлені та/або спосіб їх виконання змінено до 03.12.2012р. (протягом 30 днів з моменту публікації), відповідно ж до частин 5 та 6 ст. 31 Закону про банкрутство (в редакції від 04.11.2012р.) вимоги, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, не розглядаються і вважаються погашеними. Вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Однак, судом встановлено, що 23.06.2014р. господарським судом міста Києва у справі № 5011-15/10919-2012 винесено ухвалу, якою провадження у справі про банкрутство Відповідача припинено у зв'язку з затвердженням мирової угоди та припинено дію мораторію.

Отже, правомірним є повторне перебування виконавчого документа на примусовому виконанні навіть після припинення провадження у справі про банкрутство Відповідача.

До того ж, ухвалою суду від 15.07.2014р. Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА ТО.В.» було поновлено строк для пред'явлення наказу господарського суду міста Києва від 10.02.2012 р. у справі №4/390 до виконання та видано дублікат вказаного наказу, вказана ухвала суду залишена без змін постановами апеляційної та касаційної інстанції, а відтак позивач має право звернутись до виконавчої служби з метою примусового виконання рішення суду в зв'язку з поновленим строком пред'явлення наказу до виконання та видачею дубліката наказу (в тому числі і після припинення провадження у справі про банкрутство відповідача).

Отже, за встановлених обставин справи, у зв'язку з фактичним виконанням частково рішення суду в частині повернення 254 одиниці майна, наказ суду від 10.02.2012р. у справі №4/390 слід визнати таким, що не підлягає виконанню частково, саме в частині вже поверненого майна в кількості 254 одиниці: 68 шт, балки Дока Н20 Еко Р 3,90 м. та 186 шт. балки Дока Н20 Еко Р 2,65 м.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 117 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДІТЕПЕ-Україна" про визнання наказу від 10.02.2012р. у справі №4/390 таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Наказ господарського суду міста Києва від 10.02.2012р. №4/390 визнати таким, що не підлягає виконанню частково, а саме в частині повернення 254 одиниці майна: 68 шт, балки Дока Н20 Еко Р 3,90 м. та 186 шт. балки Дока Н20 Еко Р 2,65 м.

Суддя І.І. Борисенко