ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р. Справа № 911/352/15

за позовом Комунального підприємства «Ірпіньводоканал», Київська обл., м. Ірпінь

до Ірпінського виробничого управління комунального господарства, Київська обл., м. Ірпінь

про стягнення 74957,34 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Пронько С.П. - довіреність № 3073 від 30.12.2013 р.;

від відповідача: Павленко О.М. - довіреність № 41 від 02.03.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду Київської області звернулось Комунальне підприємство «Ірпіньводоканал» (далі - позивач) з позовом до Ірпінського виробничого управління комунального господарства (далі - відповідач) про стягнення 74957,34 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за договором № 149 від 02.08.2010 р. на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до системи комунальної каналізації через приєднані мережі, щодо оплати наданих послуг. У зв'язку з цим Позивач просить суд стягнути з Відповідача 74957,34 грн. основного боргу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.02.2015 р. порушено провадження у справі № 911/352/15, призначено розгляд справи на 02.03.2015 р.

В судове засідання 02.03.2015 р. з'явились представники Позивача і Відповідача та надали пояснення у справі.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити повністю. Відповідачем обставини, викладені в позові не заперечувалися.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У судовому засіданні 02.03.2015 р. після виходу з нарадчої кімнати судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2010 р. між Комунальним підприємством «Ірпіньводоканал» (постачальник, позивач у справі) та Ірпінським виробничим управлінням комунального господарства (абонент, відповідач у справі) укладено договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до системи комунальної каналізації через приєднані мережі № 149 (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1.) постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та прийом стічних вод в систему каналізації у встановлених розмірах, а абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих послуг.

Згідно п. 1.3. Договору, обсяг води, що підлягає постачанню та прийняттю в систему каналізацій, надається абонентом у вигляді нормативного розрахунку (погодинного, добового, помісячного, річного обсягу постачання послуг), який узгоджується з постачальником і є невід'ємною частиною договору. Обсяг поставки води підлягає узгодженню з постачальником кожного наступного року з моменту укладення договору. Загальний обсяг поставлених за цим договором послуг визначається загальною кількістю наданих абоненту протягом дії договору кубічних метрів води та прийнятих у міську каналізацію стічних вод.

Порядок обліку води, розрахунків та вартість послуг узгоджено сторонами у п. 2. Договору.

Так, згідно п. 2.3.1. Договору, постачальник щомісячно направляє абоненту розрахункові документи для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно з чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. В разі зміни тарифів у період дії цього договору постачальник доводить абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів.

Пунктом 2.3.3. Договору встановлено, що у розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівковій формі у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документу. За згодою постачальника оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. В разі утворення боргу, оплата за надані послуги, що надходить від абонента, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується постачальником в погашення боргу.

Відповідно до п. 7.1. Договору, цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий термін, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем було надано Відповідачу передбачені Договором послуги на загальну суму 87849,88 грн., що підтверджується копіями підписаних та скріплених печатками сторін Актів надання послуг за період з жовтня 2013 року по січень 2015 року.

Відповідно до поданих матеріалів, заборгованість Відповідача за Договором станом на 01.10.2013 р. становила 30585,53 грн. В подальшому між сторонами укладалися угоди про припинення частини зобов'язань заліком.

Однак Відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо оплати наданих за Договором вищевказаних послуг в повному обсязі, у зв'язку з чим у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем у сумі 74957,34 грн.

Відповідачем у судовому засіданні наявність вказаної заборгованості не заперечувалася.

Крім цього, Позивачем додано до позовної заяви Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2014 р., підписаний та скріплений печатками сторін, на суму 70022,42 грн. У січні 2015 р. Позивачем надано Відповідачу послуги за Договором на суму 4934,92 грн. (акт № 234 від 31.01.2015 р.), що разом складає суму 74957,34 грн.

Таким чином з наданого акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2014 р., як і з актів звірки за попередні періоди вбачається, що Відповідачем визнаються обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звертався до Відповідача з досудовими попередженнями від 28.08.2014 р. № 1240, від 18.11.2014 р. № 1675 та від 12.01.2015 р. № 48 щодо оплати заборгованості за Договором, проте Відповідачем вказані претензії залишені без реагування.

Станом на дату розгляду справи суду не надано доказів сплати Відповідачем на користь Позивача вказаної суми боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про доведеність існування боргу Відповідача перед Позивачем щодо оплати наданих за Договором послуг у розмірі 74957,34 грн., а відтак заявлена позовна вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Ірпінського виробничого управління комунального господарства (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Пролетарська, 21; ) на користь Комунального підприємства «Ірпіньводоканал» (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. 3-го інтернаціоналу, 1-а; ) 74957 (сімдесят чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят сім) грн. 34 коп. основного боргу та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата виготовлення та підписання рішення 05.03.2015 р.

Суддя С.Ю. Наріжний