КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р. Справа№ 911/4526/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Баранця О.М.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - Коваленко О.М.

від відповідача - Швець О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" на рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2014 (суддя Лопатін А.В.)

за позовом Комунального підприємства Броварської міської ради Київської

області "Броваритепловодоенергія"

до Броварської районної ради Київської області

про стягнення 7101,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.12.2014 по справі №911/4526/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 прийнято апеляційні скарги до провадження та призначено до розгляду 24.02.2015.

16 лютого 2014 року від представника відповідача, через відділ документального забезпечення суду, надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 24.02.2015 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2014.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2014.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2009 між Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області "Броваритеплоенергомережа" (позивач) та Крисановим Геннадієм Васильовичем (споживач) укладено договір про надання послуг з теплопостачання в нежитлове приміщення (гараж) загальною площею 25,0 кв.м. за адресою: м. Бровари, вул. Возз'єднання, 3 (далі - Договір), власником якого є сільська, селищна громада району, в особі Броварської районної ради, що підтверджується копією договору №594 та копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.07.2007.

Відповідно до умов Договору теплогенеруюча організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію (опалення та/або підігрів води), а споживач зобов'язується проводити розрахунки за послуги з теплопостачання за встановленими тарифами та в терміни, передбачені цим договором.

Згідно з положеннями п. 7.3. оплата за послуги з теплопостачання здійснюється грошовими коштами до 15-го числа місяця, що передує місяцю надання послуг з теплопостачання в розмірі 100% від запланованої вартості надання послуг з теплопостачання на наступний місяць.

Пунктом 10.1. Договору зазначено, що останній набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками та діє до 01 липня 2010 , а в частині проведення розрахунків за теплову енергію - до їх повного здійснення.

Згідно з п.10.2. договору закріплено, що договір вважається поновленим, якщо за місяць до закінчення його дії не надійде заява від однієї із сторін про розірвання чи його перегляд.

Підставою для розірвання договору виключно є:

- Відключення від централізованого теплопостачання, відповідно до вимог законодавства;

- Зміна власника, орендаря приміщення.

За твердженнями позивача, останній, на виконання умов Договору, надавав послуги з централізованого теплопостачання до нежитлового приміщення (гараж) за адресою: м. Бровари, вул. Возз'єднання, 5, проте споживач належним чином не розрахувався за отримані послуги, в зв'язку з чим позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення заборгованості за період з 07.10.2010 по 01.01.2013.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, а також беручи до уваги пояснення представників сторін, та оцінюючи докази в їх сукупності встановила, що в договорі №594 від 01.07.2009 укладеним між Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області "Броваритеплоенергомережа" та Крисановим Г.В. мала місце описка, а саме невірно зазначена адреса нежитлового приміщення (гаражу) : «м. Бровари, вул. Возз'єднання, 3», в той час, як вірним є «м. Бровари, вул. Возз'єднання, 5».

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2014 та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12.06.2014 відмовлено в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" до Крисанова Г.В. про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання, за період з 07.10.2010 по 01.01.2013, в зв'язку з тим, що Договір № 594 від 01.07.2009 втратив чинність 01.07.2010.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів законного користування Крисановим Геннадієм Васильовичем гаражу, що знаходиться за адресою м. Бровари, вул. Возз'єднання 5. Також, в матеріалах справи відсутні докази існування договірних відносин Крисанова Г.В. з відповідачем.

Згідно з свідоцтвом про права власності на нерухоме майно від 19.07.2007 гараж, що розташований за адресою м. Бровари, вул. Возз'єднання 5, знаходиться в комунальній власності територіальних громад сіл та селищ Броварського району, в особі Броварської районної ради Київської області

В той же час, договір про надання послуг з теплопостачання в нежитлове приміщення (гараж) загальною площею 25,0 кв.м. за адресою: м. Бровари, вул. Возз'єднання, 5 між позивачем та відповідачем не укладався.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надавав послуги з централізованого опалення в приміщення гаражу за адресою: м. Бровари, вул. Возз'єднання 5 в період з жовтня 2010 по 01 січня 2013 відповідно до рахунку № 1947 від 04.09.2014.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що у відповідача існує заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення, надані за вищезазначеною адресою.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив, з того, що оскільки позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість саме за договором № 594 від 01.07.2009, який втратив чинність з 01.07.2010, а у відповідача відсутні грошові зобов'язання за цим Договором, то й підстави для стягнення заборгованості відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв (п. 3 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Правила користування тепловою енергією, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198 та визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії ( далі - Правила).

Пунктом 3 цих Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Водночас, зі змісту інших положень Правил користування теплової енергії, зокрема, п. 44, вбачається, що термін споживач застосовується у значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про теплопостачання" регулювання відносин у сфері теплопостачання має особливості, викликані об'єктивними умовами функціонування систем теплопостачання, зокрема централізованим теплопостачанням споживачів від теплоелектроцентралей і котелень, які входять до об'єднаної енергетичної системи України.

Приписами ч.ч. 5, 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що теплотранспортуюча організація не має прававідмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання - споживача до теплової мережі, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Враховуючи вищезазначені норми законодавства, колегія суддів прийшла до висновку, що обов'язок відповідача сплатити за спожиту теплову енергію виникає в силу закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2014 року позивач направив відповідачу лист-вимогу про необхідність сплатити за отримані послуги по опаленню гаража за період з 07.10.2010 по 01.01.2013 в сумі 7101,84 грн. протягом 7-денного строку з моменту отримання даної вимоги та оформити належним чином акт про надання послуг.

У відповідь на вищезазначену вимогу відповідач повідомив позивача про відмову від оплати, в зв'язку з відсутністю укладеного між сторонами договору на постачання теплової енергії.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем послуг з постачання теплової енергії до гаражу, що розташований за адресою за адресою м. Бровари, вул. Возз'єднання 5, колегія судів приходить до висновку, що відповідач споживав надану позивачем теплову енергію в приміщенні за вищезазначеною адресою, а відтак зобов'язаний оплатити вартість фактично спожитої теплової енергії.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 49 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої відбулося судове рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи викладене вище, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським суд не повно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2014 по справі №911/4526/14 - скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" задовольнити.

Скасувати рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2014 по справі №911/4526/14.

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Броварської районної ради Київської області (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 15, код 23583547) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, 3-а, код 13711949) 7101 (сім тисяч сто одна) грн. 84 коп. - заборгованості за послуги з централізованого опалення та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору за подання позовної заяви та 913,50 грн. (дев'ятсот тринадцять) - судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити Господарському суду Київської області.

Матеріали справи №911/4526/14повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

О.М. Баранець

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.02.2015