ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.02.15р. Справа № 904/153/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЄВРОМЕТ", м.Харків

до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислового підприємства УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ", м.Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник Тищенко А.В. - довіреність № б/н від 14.02.15р.;

від повідповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євромет", м.Харків (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислового підприємства Укрпромтехнологія", м.Дніпропетровськ (далі по тексту - відповідач) про стягнення боргу у розмірі 17000,00грн.

Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

За результатами розгляду позовної заяви за вих. № б/н від 07.12.2015р. ухвалою суду від 16.01.2015р. порушено провадження по справі та призначено слухання на 02.02.2015р.

Суд розгляд справи відкладав з 02.02.2015р. до 23.02.2015р.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 10.02.2015р. з відміткою представника позивача про отримання ухвали суду 09.02.2015р. та явкою представника в судове засідання.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 19.02.2015р. з відміткою представника відповідача про отримання ухвали суду 17.02.2015р.

23.02.2015р. через канцелярію суду позивач надав заяву в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України в якій зменшив свої позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача 15000,00грн. та судові витрати по справі.

За результатами розгляду заяви позивача про зменшення позовних вимог господарський суд прийняв її до розгляду.

23.02.2015р. повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні в повному обсязі, крім того, надав оригінали документів для огляду суду.

Повноважний представник відповідача в судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, відзив на позов не надав, витребуванні судом документи не представив, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. за №18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

На думку суду неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні, яке відбулося 23.02.2015р. в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євромет" (далі по тексту - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-промислового підприємства Укрпромтехнологія" (далі по тексту - відповідач) укладено договір №2801/13-П (далі по тексту - договір), відповідно до пункту 1.1 умов якого виконавець (відповідач) зобов'язався виготовити (далі по тексту - роботи) із трубної заготовки (далі по тексту - давальницька сировина), яка належить замовнику (позивачу) на праві власності, труби вказані в Специфікаціях та передати готову продукцію у власність замовнику, а замовник зобов'язується доставити виконавцю (відповідачу) давальницьку сировину, вказану у Специфікаціях та прийняти готову продукцію і оплатити виконані роботи, у порядку і в строки, встановлені даним договором.

Пунктом 4.1 договору визначено, що загальна вартість договору визначається на підставі Специфікацій.

Згідно з пунктом 4.2 договору замовник (позивач) здійснює оплату у розмірі 100% вартості партії готової продукції, вказаної у Специфікаціях, на банківський рахунок виконавця в наступному порядку:

- платіж у розмірі 60% вартості робіт протягом 3 (три) банківських днів з моменту отримання рахунку;

- платіж у розмірі 40% вартості партії готової продукції, протягом 5 (п'ять) банківських днів з моменту прийняття замовником готової продукції.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2013р. (пункт 9.5 договору).

30.01.2013р. між сторонами підписано Специфікацію №1 в якій сторони визначили, що загальна сума по даній Специфікації складає 48000,00грн., в тому числі НДС 20% - 8000,00грн.

Пунктом 1 Специфікації визначено, що замовник оплачує передплату у розмірі 60 % суми матеріалів протягом трьох днів після виставлення рахунку та підписання Специфікації №1 до договору.

Пунктом 3 Специфікації визначено, що виконавець зобов'язаний виконати роботи протягом 20 днів з моменту передачі давальницької сировини згідно акту №1 приймання-передачі трубної заготовки по договору.

03.06.2013р. між сторонами укладено Додаткову угоду №1 якою змінено місцезнаходження виконавця (відповідача). Інші умови залишено без змін.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 60 (шістдесят) відсотків вартості робіт, а саме 28800,00грн., що підтверджується банківською випискою.

11.03.2013р. позивач передав відповідачу трубу марки сталі 12х18Н10Т розміром 76,0х4,0-4,5 у кількості 2,106тн, що підтверджується підписаним представниками сторін та скріпленим печатками сторін актом №1 приймання-передачі трубної заготовки по давальницькому договору №2801/13-П від 28.01.2013р. та видатковою накладною №1102/1 від 11.02.2013р.

Далі відповідач повідомив позивача про те, що він не в змозі виконати умови договору та переробити передану давальницьку сировину.

20.02.2013р. виконавцем була повернута давальницька сировина в повному обсязі, що підтверджується підписаними представниками сторін та скріпленим печатками сторін актом №2 приймання-передачі трубної заготовки по давальницькому договору №2801/13-П від 20.02.2013р., актом №3 приймання-передачі трубної заготовки по давальницькому договору №2801/13-П від 20.02.2013р. та видатковою накладною №4 від 20.02.2013р., видатковою накладною №5 від 20.02.2013р.

Грошові кошти у розмірі 28800,00грн. відповідачем повернуті не були.

05.06.2013р. відповідачем була поставлена позивачу труба 32х3 ст13х18Н10Т ГОСТ 9941-81 у кількості 0,295т на суму 11800,00грн., у тому числі 1966,67грн. ПДВ, що підтверджується підписаною представниками сторін та скріпленою печатками сторін видатковою накладною №РН-0000224 від 05.06.2013р. Зазначена труба була передана відповідачем в якості погашення частини боргу.

Позивач направив на адресу відповідача акт взаємозаліку заборгованостей в якому повідомив останнього про часткове зарахування односторонніх зустрічних вимог та повідомив про існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 17000,00грн. В якості доказів направлення акту взаємозаліку заборгованостей на адресу відповідача суду надано опис вкладення та фіскальний чек від 17.11.2014р.

Станом на дату звернення до суду з даною позовною заявою відповідач решту заборгованості не погасив.

Отже сума заборгованості відповідача перед позивачем склала 17000,00грн., яка і стала підставою звернення позивача до господарського суду з даною позовною заявою.

09.02.2015р. відповідач розрахувався з позивачем у розмірі 2000,00грн., у зв'язку з чим позивач в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України зменшив позовні вимоги до 15000,00грн.

Таким чином, предметом позову є заборгованість у розмірі 15000,00грн.

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростував.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 32, 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, оригінали документів наданих позивачем на вимогу суду в судове засідання та заслухавши повноважного представника позивача в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, слід визнати обґрунтованими, документально доведеними, такими, що не суперечать чинному законодавству України, а отже є такими, що підлягають задоволенню.

Господарський суд вважає, що відповідач визнав себе зобов'язаною особою по відношенню до позивача, оскільки до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситися часткове погашення самим боржником основного боргу.

Доказів оплати заборгованості в сумі 15000,00грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

З урахуванням положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1827,00грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір" господарський суд вирішив повернути позивачу надміру сплачений судовий збір у розмірі 54,00грн. за платіжним дорученням №2555 від 14.11.2014р.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 509, 1212 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислового підприємства Укрпромтехнологія" (юридична адреса: 49107, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул.Високовольтна, 47; фактична адреса: 49006, м.Дніпропетровськ, вул.Чичерина, буд. 31, офіс №3, а/с 7425; ідентифікаційний код 36496024) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євромет" (61017, м.Харків, вул.Котлова, 95; ідентифікаційний код 37575023) 15000,00грн. (п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) - основна заборгованість; 1827,00грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) - судовий збір, видати наказ.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євромет" (61017, м.Харків, вул.Котлова, 95; ідентифікаційний код 37575023) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 54,00грн. (п'ятдесят чотири грн. 00 коп.) надміру сплачений платіжним дорученням №2555 від 14.11.2014р., видати ухвалу.

Наказ та ухвалу видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

24.02.2015р.

Суддя І.В. Петренко