ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р.Справа № 922/195/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гонтарем А.Д.

розглянувши справу

за позовом Департаменту капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації (м. Черкаси)
до УДНДІ "Укрводгео" (м. Харків)
про стягнення 14310,93 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - Григоренко Д.А. (довіреність №02 від 15.01.2015 р.).

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Науково-виробнича фірма "Пластмодерн", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ТОВ "Мерефянська скляна компанія" на свою користь заборгованість, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором поставки № 325/07/2010, укладеним між сторонами 20.07.2010 року. Відповідно вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 552150,38 грн., з яких 322365,00 грн. - сума боргу за договором; 19698,60 грн. - сума пені, нарахована за порушення строків оплати товару; 193419,00 грн. - штраф; 3802,65 грн. - 3% річних; 12865,13 грн. - інфляційні нарахування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання передбачені договором поставки № 325/07/2010 щодо своєчасної оплати за поставлений товар. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

09.02.2015 р. до канцелярії суду від представника позивача надійшли пояснення по справі.

16.02.2015 р. факсом до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ГПК України участь в господарських засіданнях визначена як право, а не обов'язок сторони по справі.

Нез'явлення представників в судове засідання не позбавляє позивача від виконання покладених на нього ч.1 ст. 33 ГПК України обов'язків доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Сторона по справі не позбавлена можливості на доведення обставин, якими обґрунтовує свої вимоги та заперечення, шляхом подання письмових доказів через канцелярію господарського суду або поштою.

Таким чином, суд вважає можливим задовольнити клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутністю.

17.02.2015 р. до канцелярії суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів згідно додатку, в тому числі відзив на позовну заяву.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи документів згідно додатку, вирішив за можливе задовольнити його.

Суд, дослідивши заяву представника позивача про залучення Державної фінансової інспекції в Черкаській області в якості третьої особи, яка не заявляє вимог, на стороні позивача (вих. №49/02-37 від 23.01.2015 р.) не вбачає підстав для задоволення її та вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору по суті без залучення Державної фінансової інспекції в Черкаській області в якості третьої особи.

Представник позивача в судове засідання 17.02.2015 р. не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення №002892/2, яке долучене судом до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.02.2015 р. заперечив проти позовних вимог.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовної заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

26.03.2012 між Головним управлінням капітального будівництва Черкаської обласної адміністрації, правонаступником якого є Департамент капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації (замовник) та Українським державним науково-дослідним інститутом проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища "Укрводгео" (виконавець) був укладений договір на виконання проектної роботи № 12/2012 (далі - договір) по об'єкту "Очисні споруди м. Золотоноша - реконструкція" (далі - об'єкт).

Відповідно до п. 2.1 договору вартість всієї дорученої виконавцю (відповідачу) згідно цього договору роботи визначається Протоколом узгодження про договірну ціну (Додаток № 1) і становить 455 520,01 грн., крім того ПДВ 20 % - 91104,00 грн., разом 546 624,01 грн.

Головне управління капітального будівництва Черкаської ОДА та УДНДІ "Укрводгео" 20.12.2012 р. уклали додаткову угоду № 1 до вищезазначеного договору у зв'язку зі змінами в завданні на проектування. Це призвело до збільшення кошторисної вартості за виконання робіт до 713 136, 00 грн. Проте, відповідно до п.1 додаткової угоди № 1 договірна ціна зали шилася незмінною, а саме 546 624,01 грн.

Сторонами було узгоджено календарний план на виготовлення проектно-кошторисної документації на реконструкцію "Очисні споруди м. Золотоноша - реконструкція" (додаток №2 до договору).

Кошторис враховує 4 етапи робіт: 1) розробка техніко-економічного обґрунтування - 51 628,02 грн., 2) розробка проекту - 137 188,07 грн., 3) розробка робочої документації - 246 468,92 грн., 4) розробка ОВНС - 20 235,00 грн. (без ПДВ).

Факт належного виконання УДНДІ "Укрводгео" своїх зобов'язань за дого вором є акти здачі-приймання проектно-кошторисної документації: № 1 від 15.06.2012 р.; №2 від 04.09.2012 р.; №3 від 11.10.2012 р.; №4 від 20.12.2012 р.

Вартість робіт УДНДІ "Укрводгео" була оплачена Департаментом капітального будів ництва Черкаської ОДА в повному обсязі, що підтверджується актом звірення взаємних роз рахунків від 01.05.2013 р. за період з 01.01.2012 р. по 01.05.2013 р.

Державною фінансовою інспекцією в Черкаській області проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Головного управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації, правонаступником якого є позивач, за період з 01.07.2011 по 28.02.2013 року.

Ревізією Державної фінансової інспекції в Черкаській області встановлено завищення вартості виконаних проектних робіт на суму 11 309,17 грн., внаслідок порушення вимог п. 2.15 та Додатку 2 Загальних вказівок по застосуванню збірника цін на проектні роботи для будівництва, затверджених постановою Держбуду СРСР від 02.02.1987 № 21, що стало основою для подання позову позовної заяви.

Так, ревізією встановлено, що згідно п. 3.2 кошторису на проектні роботи "Спорудження штучного біологічного очищення на біофільтрах", вартість робіт визначена за таблицею 49-10, п. 4 Сборника цен на проектные работы для строительства, Союзводоканалпроект Госстроя СССР, 1987, в розмірі 143 984,15 грн. без ПДВ за формулою: (1047 + 9,417 х 6000) х (0,02 + 0,022 + 0,03 + 0,07) х 7,77, де 1047 - параметр а, 9,417 - параметр б, 6000 - потужність мЗ/добу.

При цьому, згідно п. 4 таблиці 49-10 вказаного Збірника цін на проектні роботи для будівництва, мінімальна потужність проектного об'єкта становить 500 мЗ/добу, максимальна 5000/добу.

Відповідно до п. 2.15 та додатку 2 Загальних вказівок по застосуванню збірника цін на проектні роботи для будівництва, затверджених постановою Держбуду СРСР від 02.02.1987 № 21, у випадку, якщо об'єкт, який проектується, має значення основного показника в розмірі більшому, від показника наведеного в таблиці, то вартість розроблення робочої документації визначається за формулою а + б (0,4 х максимальне значення показника, наведене в таблиці, + 0,6 х фактичне значення показника).

Тобто, вартість проектних робіт по виготовленню робочої документації на роботи по об'єкту «Спорудження штучного біологічного очищення на біофільтрах» повинна становить 134 559,84 грн. без ПДВ (розрахунок: (1047 + 9,417 х (0,4 х 5000 + 0,6 х 6000) х (0,2 + 0,022 + 0,03 + 0,07) х 7,77).

Відповідачем направлено акти здачі-приймання проектно-кошторисної документації від 15.06.2012 № 1, від 04.09.2012 № 2, від 11.10.2012 № З та без дати № 4 на загальну суму 546 624,01 грн., які оплачено позивачем в повному обсязі.

Судом встановлено, що розрахунок позовних вимог позивачем здійснювався на підставі акта Державної фінансової інспекції в Черкаській області від 11.06.2013 № 06-15/3.

ДФІ в Черкаській області на адресу Позивача були направлені вимоги та пропозиції про усунення порушень згідно листа від 19.06.2013 № 23-06/31-4866. Згідно пункту 3 цього листа ДФІ в Черкаській області вимагало від позивача в порядку, визначеному законодавством, стягнути з Українського державного науково-дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища "УкрВОДГЕО" кошти в сумі 11 309,17 грн.

На адресу відповідача була направлена претензія від 17.07.2013 № 599/02-39 про стягнення коштів на суму 11 309,17 грн.

У відповіді на претензію від 25.07.2013 № 133/01-26 відповідач зазначив, що висновки, викладені в претензії від 17.07.2013 № 599/02-39 вважає помилковими, а з її вимогами не погоджується.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому в силу ч.2 вказаної норми зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, із змісту вказаної вище норми вбачається, що для з'ясування, чи набула особа відповідного зобов'язання, визначеного ст.1212 Цивільного кодексу України, необхідно встановити обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов'язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього підстав.

Із обставин справи вбачається, що у даному випадку правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі договору на виконання проектної роботи № 12/2012 від 26.03.2012 р., в якому сторони вільно на власний розсуд визначили об'єм робіт, що підлягають виконанню, та їх вартість, оскільки відповідно до наведених вимог законодавства ці умови є обов'язковими для сторін, тому вони були ними виконані.

Суд зазначає, що зобов'язання за вищенаведеним договором сторонами виконані повністю, приймання-передачу робіт оформлено без будь-яких зауважень і претензій відповідними актами, підписаними сторонами.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з матеріалів справи не вбачається, що спірний договір на виконання проектної роботи № 12/2012 від 26.03.2012 р. в частині визначення ціни було визнано в установленому порядку недійсними повністю або частково з підстав її завищення, чи до них були внесені відповідні зміни.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд вважає, що виявлені Державною фінансовою інспекцією в Черкаській області порушення не можуть змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договором на виконання проектної роботи № 12/2012 від 26.03.2012 р. та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Відтак, оскільки між сторонами у справі було укладено договір на виконання проектної роботи № 12/2012 від 26.03.2012 р., а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача отримано останнім як оплату виконаних за договорами робіт, то такі кошти набуто за наявності правової підстави - договору і вони не можуть вважатися надмірно сплаченими коштами за виконаними роботами.

При цьому суд зазначає, що за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання в обґрунтування позову про стягнення надмірно сплачених коштів на висновки перевірки фінансової інспекції є необґрунтованим, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин неналежне виконання відповідачем умов договорів може слугувати підставою для відповідальності, а не підставою для повернення коштів відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України.

Таким чином, посилання позивача на висновки ревізії Державної фінансової інспекції в Черкаській області як на підставу для задоволення позовних вимог є неправомірним.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що виявлені за результатами планової ревізії фінансово-господарської діяльності позивача, порушення можуть бути підставою для притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

При цьому суд звертає увагу, що доказів неналежного виконання УДНДІ "Укрводгео" робіт за договором на виконання проектної роботи № 12/2012 від 26.03.2012 р. позивачем суду також надано не було.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог заперечень. Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України, підлягають віднесенню на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 204, 215, 234, 509, 510, 525, 526, 837, 843 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.02.2015 р.

Суддя Г.І. Сальнікова