РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015Справа №910/1900/15-г

За позовом: приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до: страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія"

про: відшкодування шкоди в розмірі 46 644,14 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: Парапан Л.П. - пред. по дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" про відшкодування шкоди в розмірі 46 644,14 грн., з яких 34 228,60 грн - сума страхового відшкодування, 8 427,20 грн - інфляційні втрати, 942,46 грн - 3 % річних, 3 045,88 грн - пеня.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.02.15 року порушено провадження у справі №910/1900/15-г.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №2886а/12зп від 01.10.2012 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер АН6626 ВІ, а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність водія транспортного засобу - «ВАЗ 2107» державний реєстраційний номер АН1061АВ, застрахована відповідачем на підставі полісу серії АВ/9743556, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

У судовому засіданні 25.02.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2012 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та ПрАТ «Міллер Брендз Україна» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №2886а/12зп від 01.10.2012 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом.

Предметом страхування за договором є автомобіль марки «Skoda», державний реєстраційний номер АН6626 ВІ на випадок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу страхувальника.

29.11.2012р. в м.Єнакієве на перехресті вулиць Луганське шосе та Фільтровальна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю наземного транспортного засобу автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер АН6626 ВІ, що належить ПрАТ «Міллер Брендз Україна» під керуванням Шеін Ігора Олексанровича та наземного транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 2107» державний реєстраційний номер АН1061АВ, що належить Третяковій Н.В. під керуванням Шипоши Миколи Миколайовича, що підтверджується Постановою Єнакіївського міського суду Донецької області від 19.12.2012 року у справі №0517/13404/2012, якою Шипошу Миколу Миколайовича визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративного правопорушення.

30.11.2012 страхувальником було повідомлено страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди та подано заяву на виплату страхового відшкодування.

Згідно Звіту експертного авто товарознавчого дослідження №463/12 від 14.12.2012р.

вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер АН6626 ВІ в результаті його пошкодження при ДТП, склала 44 042,87 грн.

Страховим актом №1.001.12.04485/VESKO36351 пошкодження наземного транспортного засобу «Skoda», державний реєстраційний номер АН6626 ВІ визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати в якості страхового відшкодування 35 228,60 грн.

Платіжним дорученням №дп00017299 від 27.12.2012р. на підставі заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 35 228,60 грн. на рахунок СТО - ТОВ «Автоцентр».

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріалами справи та поясненнями сторін підтверджується, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 2107» державний реєстраційний номер АН1061АВ застрахована відповідачем згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ/9743556.

У зв'язку з тим, що цивільно-правову відповідальність осіб, які на законній підставі користуються автомобілем марки «ВАЗ 2107» державний реєстраційний номер АН1061АВ

застраховано відповідачем на підставі полісу АВ/9743556, то саме відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу в межах ліміту відповідальності.

Позивачем 12.11.2013 року було направлено відповідачу заяву №6844/26/ЦВ від 12.11.2013 року про відшкодування шкоди в розмірі 35 228,60 грн., що підтверджується декларацією Альтернативної Служби Доставки №14-0126596, копія якої наявна в матеріалах справи.

Відповідачем доказів сплати позивачу страхового відшкодування суду не надано.

Відповідно до ч. 2 п. 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких підстав, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи суму грошових коштів у розмірі 34 228,60 грн (35 228,60 грн. - 1000,00 грн.)

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 34 228,60 грн підлягають задоволенню.

У зв'язку з несплатою відповідачем страхового відшкодування, позивачем нараховано відповідачу 8 427,20 грн - інфляційних втрат та 942,46 грн 3 % річних, нарахованих за період з 12.02.2014 року по 12.01.2015 року.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Отже, оскільки зобов'язання страховика у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, зобов'язання між сторонами можуть виникати як з договірних, так і з позадоговірних відносин. При цьому, зобов'язання відповідача перед позивачем у даній справі щодо сплати коштів в порядку регресу є позадоговірним.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і з факту завдання майнової шкоди іншій особі, а отже, між сторонами у справі існує саме грошове зобов'язання, яке виникло з позадоговірних відносин - делікту.

Як встановлено судом, позивач направляв відповідачу 12.11.2013 року заяву №6844/26/ЦВ від 12.11.2013 року про відшкодування шкоди в розмірі 35 228,60 грн

Однак, відповідач коштів у встановлений строк не перерахував, в результаті чого з боку відповідача мало місце прострочення виконання грошового зобов'язання.

В ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період з 12.02.2014 року по 12.01.2015 року з суми боргу 34 228,60 грн, у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 8 427,20 грн - інфляційних втрат та 942,46 грн - 3 % річних, нарахованих за період з 12.02.2014 року по 12.01.2015 року.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 3 045,88 грн, нарахованої позивачем на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.36.5. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Однак, положення п.36.5. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не розповсюджується на правовідносини між сторонами у даній справі, оскільки сторони є страховиками, а у вказаній нормі чітко йдеться обов'язок страховика сплатити саме на користь страхувальника (потерпілої особи) або ж вигодо набувача пеню в розмірі прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика.

Відповідно до ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Таким чином, виходячи зі змісту норм ст.992 ЦК України та п.36.5. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», право на стягнення пені у розмірі, встановленому законом або договором, належить лише страхувальнику або вигодонабувачу.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 3 045,88 грн. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 29.01.2013 року у справі №5011-16/11067-2012.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" (04070, м.Київ, вул.Костянтинівська, буд.56, офіс 13, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м.Київ, вул.Іллінська, буд.8, ) 34 228 (тридцять чотири тисячі двісті двадцять вісім) грн 60 коп - суми страхового відшкодування, 942 (дев'ятсот сорок дві) грн 46 коп - 3 % річних, 8 427 (вісім тисяч чотириста двадцять сім) грн 20 коп - інфляційних втрат та 1707 (тисячу сімсот сім) грн 70 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повне рішення складено 27.02.2015.

Суддя Л.М. Шкурдова