РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2015Справа №910/29814/14
За позовом Державного підприємства "Енергоринок"

до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"

про стягнення 34 067,97 грн.

Cуддя Грєхова О. А

Представники сторін:

від позивача: Гаркуша В.В. - представник за довіреністю; Деревинська О.М. - представник за довіреністю

від відповідача: Лисенко В.А. - представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" страхового відшкодування в розмірі 33417,97 грн. та 650,00 грн. вартості автотоварознавчого дослідження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в ДТП, яке мало місце 25.07.2014 о 17 год. 16 хв. в м. Київ по вул. Шамрила, 3, було пошкоджено належний Позивачу на праві власності автомобіль Ауді д/н АА0783ІТ, а в свою чергу відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Шкода д/н АА8662МІ, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/8235915), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.01.2015 порушено провадження у справі № 910/29814/14, розгляд справи призначено на 02.02.2015.

Ухвалою суду від 02.02.2015 витребувано додаткові докази по справі.

В судовому засіданні 02.02.2015, у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 23.02.2015.

Представник позивача в судове засідання 23.02.2015 з'явився та подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 11548,00 грн. та 650,00 грн. вартості автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до п. 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Враховуючи норми ст. 22 ГПК України, а також те, що дана дія не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів суд приймає до розгляду заяву про уточнення позовних вимог як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 № 18, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Також представник позивача через відділ діловодства суду подав звіт № 2174 про незалежну оцінку, з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу на суму 28130,03 грн. (без ПДВ 23441,69 грн.).

Представник відповідача в судове засідання 23.02.2015 з'явився та подав письмовий відзив на позов в якому зазначив, що оскільки автомобіль Ауді д/н АА0783ІТ використовується в інтенсивному режимі аварійним комісаром було розраховано вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який складає 16582,03 грн. Зазначені кошти були перераховані на реквізити СТО подані позивачем. Також відповідач вказує, що сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні 23.02.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст.1 Закону України "Про страхування " страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст.ст. 5, 7 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов'язковим. Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є видом обов'язкового страхування.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ".

Згідно зі ст.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.6 вищевказаного Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, 06 листопада 2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" (страхувальник за полісом, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (страхувальник за полісом) укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АС/8235915, відповідно до умов якого застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які експлуатують забезпечений за полісом транспортний засіб - Шкода д/н АА8662МІ, на законних підставах. Строк дії полісу - один рік (з 06.11.13 р. до 05.11.14 р. включно).

За змістом п.1 даного полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Згідно вказаного Полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого становить 50000,00 грн., франшиза - 0 грн.

Пунктом 3 частини 2 ст. 11 Цивільного кодексу Украйни передбачено, що завдання майнової (матеріальної ) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено судом за матеріалами справи, 25.07.2014 о 17:16 год. Плотніков К. Б., керуючи автомобілем марки Шкода д/н АА8662МІ, на вул. Шамрила, 3 залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки і стану автомобіля не дотримався безпечної дистанції автомобіля марки Ауді д/н АА0783ІТ, внаслідок чого вчинив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження автомобілів та завдання матеріального збитку.

Як вбачається із Полісу № АС/8235915, дана подія визначена як страховий ризик, на випадок якого здійснювалось страхування.

Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва № 761/22632/14-п (№ 3/761/4589/2014) від 07.08.2014 Плотнікова К. Б. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Позивач по справі Державне підприємство "Енергоринок" є власником автомобіля Ауді д/н АА0783ІТ, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно проведеного на замовлення позивача звіту № 2174 від 28.10.2014 про незалежну оцінку, з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого КТЗ Ауді д/н АА0783ІТ в результаті його пошкодження складає 53035,30 грн. (без ПДВ 44196,08 грн.).

Вартість автотоварознавчого дослідження складає 650,00 грн. і сплачена позивачем експерту 03.11.2014 року, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Заперечуючи проти позову відповідач вказав, що вказаний вище звіт № 2174 від 28.10.2014 ТОВ "Естімейт Плюс", згідно якого вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля Ауді, д/н АА0783ІТ складає 53035,30 грн. з ПДВ, 44196,08 грн. без ПДВ. Проте експертом у звіті № 2174 від 28.10.2014 прийнято коефіціент фізичного зносу Ез=0, чим порушено п. 7.39 а) Методики товарохнавчої експертизи.

До заяви про уточнення позовних вимог позивач додав звіт № 2174 складений 18.02.2015 з додатком про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Ауді А6, д/н АА0783ІТ в результаті його пошкодження складає 28130,03 грн. (без ПДВ 23441,69 грн.). Вартість матеріального збитку визначена як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ та величини ВТВ.

Враховуючи викладене, позивач зменшив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 11548,00 грн. виходячи з розрахунку: 28130,03 грн. - 16582,03 грн. = 11548,00 грн.

Як встановлено судом цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Шкода, д/н АА8662МІ на момент виникнення ДТП була застрахована у Публічному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Універсальна" згідно Полісу № АС/8235915 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З огляду на викладене, особою, відповідальною за завдані позивачу збитки, є ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" та в межах, передбачених полісом ОСЦПВ № АС/8235915.

Правила щодо відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені статтею 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", згідно з частиною 22.1 якої при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Для отримання страхового відшкодування, згідно з п. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява; прізвище, ім'я, по-батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника про відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви.

Крім того, до заяви, відповідно до п. "г" п. 35.2 ст. 35 вказаного Закону, додаються документи, що підтверджують право власності на пошкоджене майно на день скоєння ДТП, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну, відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

25 листопада 2014 р. позивач звернувся до ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" із претензією № 01/44-11904 про перерахування частини завданого збитку в сумі 33417,97 грн., що є різницею між страховою сумою та виплаченим страховим відшкодуванням на рахунок ТОВ "Автотехнік".

Відповідач визнав вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та визначив суму страхового відшкодування в розмірі 16581,03 грн. З огляду на зазначене, відповідач склав страховий акт № 9210/1 (28556/О/Г) на суму 16581,03 грн.

Розрахунок суми страхового відшкодування в розмірі 16581,03 грн. відповідач підтвердив звітом № 23/02/15 від 05.08.2014 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодження КТЗ Ауді д/н АА0783ІТ складає 17092,79 грн.

Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування за полісом № АС/8235915 в розмірі 16581,03 грн. на рахунок ТОВ «Автотехнік», що підтверджується копією платіжного доручення № 66919 від 14.10.2014.

Порядок виплати страховиком страхового відшкодування врегульовано ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, відповідно до п. 36.2 ст. 36 даного Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до Звіту № 2174 з додатком про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Ауді А6, д/н АА0783ІТ в результаті його пошкодження складає 28130,03 грн. (без ПДВ 23441,69 грн.), коефіцієнт фізичного зносу визначений в розмірі 0,55824.

Відповідно до п.36.4 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" п.41.1 ст.41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Як вбачається із матеріалів справи, свої зобов'язання щодо доплати позивачу страхового відшкодування всупереч вимогам чинного законодавства відповідач не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем у зазначеному вище розмірі, яку останній просив стягнути з відповідача в поданій позовній заяві (в редакції про уточнення позовних вимог).

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

За змістом ст.ст. 28, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003р., відновлювальний ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів, а вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу відповідно до п. 2.3 Методики - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісних транспортних засобів.

Системне тлумачення наведених вище положень чинного законодавства дає підстави вважати, що в разі пошкодження транспортного засобу розмір шкоди, завданої транспортному засобу, що підлягає відшкодуванню страховиком, визначається виходячи з оцінки вартості витрат, які несе власник пошкодженого транспортного засобу при здійсненні його відновлювального ремонту.

Разом з тим, в силу ст.12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Проте, оскільки як вбачається із полісу № АС/8235915 франшиза становить 0 грн., отже розмір страхового відшкодування, яке позивач просить стягнути з відповідача, правомірно на розмір франшизи не зменшувався.

У відповідності до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників судового процесу. При цьому відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження виконання зобов'язання, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивач просить стягнути з відповідача 11548,00 грн. недоплаченого страхового відшкодування (28130,03 грн. (розмір матеріального збитку розрахований з урахування коефіцієнту фізичного зносу, до якого входять сума збитку та ПДВ) - 16581,03 грн. перерахованого страхового відшкодування на рахунок СТО).

Представник відповідача вказує, що сума, яка відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Оскільки позивач не надав суду доказів фактичного відновлення автомобіля на суму 11548,00 грн., то з огляду на все вищенаведене суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в розмірі 9238,40 грн., а саме за вирахуванням ПДВ в розмірі 2309,60 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 650,00 грн. витрат, понесених на оплату послуг із проведення автотоварознавчого дослідження, суд відмовляє в їх задоволенні з огляду на те, що відповідачем було дотримано приписи п.34.2-34.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" щодо строків проведення огляду пошкодженого транспортного засобу та порядку визначення розміру збитків, а відтак у відповідача відсутні правові підстави для відшкодування позивачу витрат на проведення експертизи.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 48а, ідентифікаційний код 20113829), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Державного підприємства "Енергоринок" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ідентифікаційний код 21515381) 9238 (дев'ять тисяч двісті тридцять вісім) грн. 40 коп. страхового відшкодування, та 1383 (одну тисячу триста вісімдесят три) грн. 72 коп. судового збору.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.03.2015р.

Суддя О. А. Грєхова