ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Справа № 914/4573/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого,
Алєєвої І.В., Рогач Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Львівенерго"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014
у справі№ 914/4573/13
Господарського суду Львівської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Львівенерго"
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
простягнення коштів за недовраховану електроенергію
за участю представників:
позивачаСвідрик Г.Р., дов. від 19.12.2014
відповідачане з'явився (про час та місце судового засідання повідомлений належно)

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Львівенерго" в особі Дніпродзержинського району електричних мереж звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 35570,42 грн. нарахованих в зв'язку з споживанням відповідачем електричної енергії без укладення договору, самовільним підключенням електроустановок до електричної мережі енергопостачальника, посилаючись на статті 1212, 1213 Цивільного кодексу України, статті 26, 27 Закону України "Про електроенергетику", Правила користування електричною енергією, затверджені постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28, Методику визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджену постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 782/12656.

Відповідач заперечив проти позову, як необґрунтованого, вказавши на наявність укладеного з позивачем договору про постачання електричної енергії, пролонгованого у встановленому порядку, відповідно до умов якого та згідно з показаннями приладів обліку електричної енергії проводиться оплата спожитої електроенергії.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.08.2014 (судді: Долінська О.З. - головуючий, Манюк П.Т., Коссак С.М.) у позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 (судді: Мельник Г.І. - головуючий, Михалюк О.В., Плотніцький Б.Д.) рішення місцевого господарського суду залишене без змін як законне та обґрунтоване.

Не погоджуючись з висновками господарських судів попередніх інстанцій, Публічне акціонерне товариство "Львівенерго" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та рішення у даній справі, прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги. Касаційну скаргу вмотивовано доводами про порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: не застосовано вимоги статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України, Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, порушено приписи статті 26 Закону України "Про електроенергетику", пунктів 6.41, 6.42 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 (зі змінами та доповненнями), статей 4, 43 Господарського процесуального кодексу України; господарські суди не врахували наявні у матеріалах справи докази, з яких вбачається припинення договірних правовідносин сторін з електропостачання, виявлення вчиненого відповідачем правопорушення у сфері електроенергетики та послалися на обставини, які не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Відповідач не скористався правом на участь представника у судовому засіданні, відзив на касаційну скаргу не надав.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в постанові апеляційного та рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підстав встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 12.10.2001 Відкрите акціонерне товариство "Львівобленерго" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Львівобленерго") (Енергопостачальна організація) та Приватний підприємець ОСОБА_4 (Споживач) уклали Договір № 65082 про постачання електричної енергії та надання доступу до місцевої електромережі, предметом якого, відповідно до пункту 1.1, є надання доступу до місцевої електромережі та умови й порядок постачання електроенергії Електропостачальною організацією, оплата Споживачем абонованої потужності спожитої електроенергії.

Суди дійшли висновку, що за змістом умов Договору та Додатків до Договору № 1.1. від 12.10.2001 та Додатку № 1.1. від 06.03.2002 постачання електричної енергії здійснювалося у три нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 28, пл. Ринок, 37, пл. Ринок, 38.

За висновками судів матеріалами справи доведено регулярну сплату відповідачем коштів за спожиту електричну енергію, що постачалась на три належні відповідачу об'єкти, неодноразове звернення відповідача до позивача із заявами про продовження договірних стосунків, що свідчить про волевиявлення відповідача до продовження договірних відносин; натомість, позивач не надавав на розгляд відповідачу новий проект договору про постачання електричної енергії.

Водночас господарські суди не взяли до уваги акт від 02.01.2013, складений працівниками позивача за участю головного інженера ЛМКП "Айсберг" ОСОБА_10, про припинення постачання електроенергії у приміщенні відповідача за адресою м. Львів, пл. Ринок, 28, вказавши, що зазначений працівник прийнятий на посаду головного інженера ЛМКП "Айсберг" 06.11.2013 та, відтак, не міг підписати акт від 02.01.2013 про припинення електропостачання.

За результатами перевірки представниками Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" Правил користування електричною енергією відповідачем за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 28, комісією позивача 05.03.2013 складено акт № 026392, за змістом якого при огляді схеми обліку місць загального користування будинку за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 28, встановлено факт споживання електричної енергії без укладення договору про постачання електричної енергії та самовільне підключення електроустановок до електричної мережі енергопостачальника, а також зазначено, що відповідач від підпису відмовився.

За результатами повторної перевірки представниками Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" Правил користування електричною енергією відповідачем за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 28 складено акт № 026393 від 13.03.2013, відповідно до якого зафіксовано порушення правил користування електричною енергією з боку відповідача та встановлено факт споживання електричної енергії без укладення договору про постачання електричної енергії та самовільне підключення електроустановок до електричної мережі енергопостачальника у м. Львові на пл. Ринок, 28; відповідач від підпису відмовився.

Матеріалами справи підтверджується, що за фіскальним чеком № 7408 від 15.03.2013 позивач скерував на адресу відповідача лист № 134-1687 від 14.03.2013, з актом про порушення № 026392 від 05.03.2013 та актом про порушення № 026393 від 13.03.2013, а також повідомленням про те, що розгляд зазначених актів буде проводитись на засіданні комісії о 10:00 год. 02.04.2013 за адресою: м. Львів, вул. Сяйво, 10 к. 104.

За результатами засідання комісії виконавчої дирекції Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" по розгляду актів про порушення "Правил користування електроенергією" 02.04.2013 складено протокол №3438, відповідно до якого вирішено провести нарахування обсягу та вартості недоврахованої електроенергії з 01.01.2013; одночасно позивач визначив обсяг та вартість і виставив відповідачу додаткові розрахункові платіжні документи та рахунок № 32-3438 від 02.04.2013р. за 27371 кВт/год. на суму 31496,42 грн., а також протокол № 3439, відповідно до якого вирішено провести нарахування обсягу та вартості недоврахованої електроенергії з 06.03.2013, та зазначено, що позивач визначив обсяг та вартість і виставив відповідачу додаткові розрахункові платіжні документи та рахунок № 32-3439 від 02.04.2013 за 3421 кВт/год. на суму 4074,00 грн.

Відповідно до пункту 3 вищевказаних протоколів, відповідача повідомлено, що нарахована сума повинна бути оплачена протягом 30 календарних днів з дня отримання рахунку, а також повідомлено останнього про можливість оскарження вказаного рішення комісії в судовому порядку.

За наведених обставин Публічне акціонерне товариство "Львівобленерго" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця 35570,42 грн. (31496,42 грн. + 4074,00 грн.) за недовраховану електроенергію.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарські суди попередніх інстанцій зазначили, що позивачем у встановленому порядку не доведено складу правопорушення для стягнення з відповідача коштів за недовраховану електроенергію, оскільки правовідносини з постачання електроенергії продовжувались, а недотримання правил користування електричною енергією зафіксовано актами, що ґрунтуються на недостовірному документі; наданий позивачем розрахунок не враховує інші об'єкти електропостачання.

Судова колегія зазначає, що відповідно до статті 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов'язаних з обслуговуванням об'єктів електроенергетики; порушення правил охорони електричних мереж; порушення правил користування енергією; насильницькі дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об'єктів електроенергетики виконувати свої службові обов'язки; незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов'язків перед енергопостачальниками.

За статтею 1 Закону України „Про електроенергетику" споживачами у розумінні зазначеного Закону є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують електричну енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю; за статтею 26 наведеного Закону споживання енергії можливе лише на підставі договору, укладеного з енергопостачальником; споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України строк дії договору є істотною умовою господарського договору; строком дії договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 року № 122 „Про затвердження Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії" постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 782/12656 прийнята Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією (надалі - Методика); за змістом пункту 1.1 Методики вона встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, поширюється на споживачів електричної енергії та застосовується постачальниками електричної енергії при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (пункт 1.2 Методики). Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Підпункт 3 частини 1 пункту 2.1 Методики (в редакції чинній на момент складання акта про порушення) передбачає застосування зазначеної Методики на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог Правил користування електричною енергією та в разі виявлення, зокрема, таких порушень Правил користування електричною енергією, як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника; підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням або без порушення схеми обліку.

Розділом 4 Методики встановлено вимоги до складання акта про порушення споживачем Правил користування електричною енергією, відповідно до яких акт про порушення складається в присутності представника споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення; акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

В акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням меж балансової належності, перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення, фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення. Текст акта повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення.

Також згідно з пунктом 6.41 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 року № 28, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

За змістом пункту 6.42 вказаних Правил, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

За пунктами 2.6 та 2.9 Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, та за умови відсутності договору, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснено самовільне підключення, розраховується за формулою 2.7; відповідно до пункту 2.7 Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, та за наявності договору, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії розраховується за формулою 2.10 Методики; за пунктом 2.8 Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 6 пункту 2.1 цієї Методики, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії розраховується за формулою 2.11 Методики.

Абзацом 4 пункту 2.9 Методики передбачено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 пункту 2.1 цієї глави, Методика застосовується за умови виявлення місця (точки) підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті та позначається на схемі (точкою підключення за визначенням, наданим у пункті 1.2 Правил користування електричною енергією, є контактні з'єднання повітряних або кабельних ліній електропередач у місцях їх приєднання до відкритих або закритих розподільних пристроїв, місця відгалужень ліній електропередач).

Зазначаючи на позадоговірне споживання електричної енергії відповідачем, позивач послався на наявний у матеріалах справи доказ - повідомлення про припинення дії договору та припинення електропостачання (копія) з доказом направлення його відповідачу; відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарські суди попередніх інстанцій послалися на волевиявлення відповідача щодо продовження дії договору, не надавши оцінку зазначеному доказу та не з'ясувавши правових наслідків відповідного волевиявлення позивача (згідно з умовами договору та положеннями чинного законодавства).

Також судами при визначенні відсутності у діях відповідача складу порушення у вигляді самовільного підключення до електричних мереж за весь період нарахування (з огляду на недостовірність акта від 02.01.2013) не надано оцінки змісту акта від 05.03.2013 № 026392 щодо вжитих позивачем заходів, передбачених пунктом 7.6 Правил користування електричною енергією, не спростовано здійснення позивачем припинення електропостачання відповідача за наслідками проведеної перевірки та виявлене споживання електричної енергії відповідачем зафіксоване актом від 13.03.2013.

Не надавши оцінку наявним матеріалам справи в повному обсязі, суди попередніх інстанцій необґрунтовано визнали недоведеними обставини щодо порушення відповідачем вимог Правил користування електричною енергією щодо здійснення відповідачем позадоговірного споживання електричної енергії та ним самовільного без укладання відповідного договору підключення до електромереж енергопостачальної організації струмоприймачів, що знаходяться в орендованому відповідачем об'єкті.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного та рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що апеляційний та місцевий господарські суди в порядку статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України розглядаючи справу, не розглянули всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, неналежним чином проаналізували правовідносини, що виникли та існували між сторонами, неповно встановили фактичні обставини справи, внаслідок чого їх висновки щодо розгляду позову та апеляційної скарги не є законними та обґрунтованими.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи для нового розгляду позовних вимог до господарського суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Львівенерго" задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 у справі № 914/4573/13 Господарського суду Львівської області та рішення Господарського суду Господарського суду Львівської області від 11.08.2014 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Головуючий Т. Дроботова

Судді І. Алєєва

Л. Рогач