УХВАЛА

26.02.2015Справа № 910/4515/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод»

до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - Київська міська рада

про визнання незаконним та скасування наказу

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники: не викликались

Обставини справи:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про незнання незаконними та скасування пункти 3, 4 наказу Департаменту комунальної власності міста києва виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про продаж на аукціоні» № 3/-ПР від 05.02.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.02.2015 року Департаментом комунальної власності міста Києва було прийнято рішення у формі наказу №3/4-ПР "Про продаж на аукціоні". Відповідно до пункту першого наказу було прийнято рішення про проведення продажу на аукціоні пакету акцій Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" у кількості 3100 шт., що становить 29,95% статутного капіталу Товариства і належить територіальній громаді м. Києва.

Згідно п. 3 наказу було затверджено інформацію про продаж на аукціоні пакету акцій Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод", що є додатком до наказу №3/4-ПР від 05.02.2015р.

Пунктом 4 наказу було доручено відділу приватизації управління приватизації, корпоративних прав, формування і розподілу комунальної власності забезпечити розміщення та опублікування інформації, зазначеної в пункті 3 наказу в газеті "Хрещатик".

У відповідності до ст. 16 Закону України "Про приватизацію державного майна" від 04.03.1992р. №2163-ХІІ, продаж об'єктів приватизації на аукціоні, за конкурсом та на фондових біржах здійснюється у порядку, що затверджується Фондом державного майна України, Антимонопольним комітетом України, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Положення "Про порядок продажу в процесі приватизації на фондових біржах пакетів акцій акціонерних товариств", затверджено наказом Фонду державного майна України, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України від 16.11.1998р. №2141/297/9 (у редакції наказу Фонду державного майна України 09.04.2012 №481, Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 09.04.2012 №508, Розпорядження Антимонопольного комітету України 09.04.2012 №216-р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2012 року за №725/21038).

Відповідно до пункту 23 Методики оцінки майна, затвердженої Постановою Кабінету міністрів України від 10.12.2003 року №1891, висновок про вартість майна, складений для цілей приватизації майна шляхом продажу конкурентними способами, дійсний протягом шестимісячного строку від дати його затвердження.

Як вбачається з пункту 2 оспорюваного наказу, відповідачем встановлена початкова ціна пакету акцій згідно з висновком про вартість майна, затвердженим наказом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28.03.2014 року №16/3-ПР. Встановлений законодавством термін дії висновку про вартість майна закінчився, а тому використання відповідачем вказаного висновку про вартість майна для визначення початкової ціни пакету акцій є неправомірним.

Затверджена пунктом 3 вказаного наказу інформація про продаж пакету акцій не відповідає вимогам частини п'ятої статті 19 Закону України "Про приватизацію державного майна" так як не містить умов продажу пакету акцій, зокрема, строків оплати покупцем придбаного пакету акцій.

В пункті 7 затвердженої інформації про продаж зазначено кінцевий термін прийняття заяв - три дні до дати проведення аукціону. Це суперечить пункту 6.8 Положення 481, яким визначено, що організатор аукціону проводить приймання й реєстрацію замовлень на придбання протягом двох робочих днів, що передують торгам, і закінчує приймання документів о 13-й годині дня, що передує торгам.

Пунктом 4.3. Положення 481 визначено, що продавець забезпечує публікацію в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації окремо за кожним пакетом акцій інформаційного повідомлення про початок торгів на фондовій біржі пакетом акцій АТ, що приватизується. Всупереч вказаній нормі законодавства відповідач, який є планувальником продажу і продавцем, доручив забезпечити розміщення та опублікування інформації, зазначеної в пункті 3 наказу в газеті "Хрещатик" і не забезпечив публікацію в офіційному друкованому виданні державного органу приватизації "Відомості приватизації"".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.02.2015 року порушено провадження у справі № 910/4515/15-г, залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - Київську міську раду, розгляд справи призначено на 23.03.2015 року.

При цьому, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) продаж на аукціоні пакету акцій Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» у кількості 3100 шт., що становить 29,95% статутного капіталу Товариства і належить територіальній громаді міста Києва.

Вказана заява обґрунтована тим, що до прийняття судом рішення за результатами розгляду позовних вимог у цій справі у випадку проведення 27.02.2015р. аукціону з продажу пакету акцій Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» існує очевидна небезпека, що акції будуть реалізовані з численними порушеннями законодавства, а рішення суду неможливо буде виконати, що призведе до заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про необхідність її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов може бути забезпечено: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із змінами від 16.01.2013) забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

За змістом п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (ч. 3 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011).

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність зв'язку між визначеними заходами до забезпечення позову в частині заборони Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії спрямовані на продаж на аукціоні пакету акцій Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» у кількості 3100 шт., що становить 29,95% статутного капіталу Товариства і належить територіальній громаді міста Києва і предметом спору, співмірність та адекватність таких заходів із заявленими вимогами.

Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

В п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" встановлено, що виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Керуючись п.10 ч.1 ст. 65, ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України , суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи до забезпечення позову шляхом заборони Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 10, ) вчиняти будь-які дії по продажу на аукціоні пакету акцій Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» (03680, М. Київ-134, вул. Миру, 17, ) у розмірі 29,95% статутного капіталу товариства, що належить територіальній громаді міста Києва - до вирішення спору по суті.

3. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з 26.02.2015 р., підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 25.02.2016 р.

4. Стягувачем за даною ухвалою є Публічне акціонерне товариство «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» (03680, М. Київ-134, вул. Миру, 17, ).

5. Боржником за даною ухвалою є Департамент комунальної власності міста Києва виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 10, ).

Суддя Т.Ю.Трофименко