ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р. Справа № 922/2202/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шепітько І.І. суддя Камишева Л.М., суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Кузнєцовій І.В., після перерви Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - Александрова Т.В. за дорученням № 36 від 21.10.2014 року

відповідача - Бірючинський Е.О. за довіреністю від 02.03.2015 року - після перерви не з'явився; після переви з'явились - Ульянов Д.В. за дорученням від 08.08.2014 року, Датун В.О. - директор

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№2266Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 17 червня 2014 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар", с. Подвірки, Дергачівського району, Харківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімімпекс", м.Мерефа, Харківського району, Харківської області

про стягнення 176538,39 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 17 червня 2014 року (суддя Макаренко О.В.) позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Хімімпекс" на користь ТОВ "Слобожанський миловар" заборгованість в розмірі 176 538,39 грн. та судовий збір в розмірі 3 530,76 грн.(т.2 а.с.70-72).

Представник відповідача Ульянов Д.В., який діє за дорученням б/н від 08.08.2014 року, підписаним директором ТОВ "Хімімпекс" Датун В.О., подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від17 червня 2014 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Вказує на те, що судом першої інстанції не досліджено питання виникнення заборгованості ТОВ "ХІМІМПЕКС" перед ТОВ "САББІА ГРУП" за Договором №Н07 від 20.11.2013 року та факт реального здійснення господарської операції. Також судом не прийнято до уваги, якою особою від ТОВ "ХІМІМПЕКС" підписаний Договір про переведення боргу №б/н від 20 грудня 2013 року, як і не досліджено повноважень на підписання такого Договору. Зазначає, що директор ТОВ "ХІМІМПЕКС Датун В.О. не укладав з ТОВ САББІА ГРУП" та не підписував Договір №Н07 від 20.11.2014 року, а також не підписував Договір про переведення боргу №б/н від 20 грудня 2013 року, доручення на їх підписання іншим особам не видавалось (т.2 а.с.83-85).

08.09.2014 року через канцелярію суду представник відповідача Шендрик Ю.М., який діє за дорученням № 18 від 05.05.2014 року, підписаним заступником директора ТОВ "Хімімпекс" Яциною О.П., подала пояснення в яких просить рішення господарського суду Харківської області від 17 червня 2014 року залишити без змін. Вказує на те, що апеляційна скарга подана не уповноваженою особою ТОВ "Хімімпекс" Ульяновим Д.В., оскільки видана йому 01.08.2014 року Датуном В.О. довіреність є недійсною (т.2 а.с.122,123).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному з'ясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства, просить рішення господарського суду Харківської області від 17 червня 2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вказує на те, що наказом директора ТОВ «Хімімпекс» №15К від 04.12.2013 року на період з 05.12.2013 року до 31.12.2013 року у зв'язку з відпусткою директора обов'язки директора покладались на заступника директора Яцину Олександра Петровича. Таким чином, у заступника директора ТОВ «Хімімпекс» були усі підстави для укладання (підписання) Договору про переведення боргу (т.1 а.с.139-142).

У судовому засіданні 09 вересня 2014 року представник відповідача Шендрик Ю.М. зазначила, що 30.05.2014 року Датун В.О. звільнений з посади директора ТОВ "Хімімпекс", у зв'язку з чим 01.08.2014 року видавати довіреність на представництво інтересів ТОВ "Хімімпекс" Ульянову Д.В. не міг. Представник відповідача Ульянов Д.В. зазначив, що він є уповноваженим представником ТОВ "Хімімпекс", оскільки на даний час Датун В.О. є директором підприємства, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09 вересня 2014 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 21 жовтня 2014 року та запропоновано відповідачу надати виписку з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з зазначенням директора ТОВ "Хімімпекс".

У судовому засіданні 21 жовтня 2014 року встановлено, що згідно матеріалів справи та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, керівником ТОВ "Хімімпекс" є Датун В.О., у зв"язку з чим належним представником по даній справі є Ульянов Д.В., Шендрик Ю.М. може бути присутня під час розгляду апеляційної скарги по справі.

21 жовтня 2014 року справа слухалась по суті та з метою повного, всебічного розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні оголошено перерву до 23 жовтня 2014 року для надання сторонами додаткових пояснень та документів в їх обгрунтування, з урахуванням питань, що виникли під час розгляду апеляційної скарги.

Після перерви розгляд апеляційної скарги продовжено. Сторони у справі надали суду додаткові пояснення.

23 жовтня 2014 року представники позивача подали клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень та копій документів (вх. № 9402, 9403), які колегією судді задоволені. Крім того, позивачем в судовому засіданні для огляду оригінали наступних документів: оригінал видаткової накладної № 1896 від 21.11.2013 р.; оригінал товарно-транспортної накладної № Р1896 від 21.11.2013 р.; оригінал рахунку на оплату № 1844 від 21.11.2013 р.; оригінал специфікації № 1 від 20.11.2013 р.; оригінал Договору поставки № Н07 від 20.11.2013 з однією мокрою печаткою; оригінал видаткової накладної № 1947 від 29.11.2013 р.; оригінал рахунку на оплату № 1901 від 29.11.2013 р.; оригінал товарно-транспортної накладної № Р1947 від 29.11.2013 р.; оригінал Договору поставки № Н07 від 20.11.2013 р. з підписами та двома мокрими печатками; оригінал Специфікації № 1 від 20.11.2013 р., які колегія суддів долучила до матеріалів справи. Відповідач подав клопотання ( вх.№ 9454) про залучення документів, яке також задоволено колегією суддів. У судовому засіданні відповідач подав клопотання (вх. № 9453) про призначення у справі комплексної судової технічної та почеркознавчої експертизи наступних документів: Договору поставки №Н07 від 20.11.2013 року та Видаткових накладних 1880 від 20.11.2013 року, № 1896 від 21.11.2013 року, № 1947 від 29.11.2013 року.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2014 року клопотання представника відповідача Ульянова Д.В. задоволено та призначено у справі комплексну судову технічну та почеркознавчу експертизу, проведення експертизи доручено Харківському науково - дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. Провадження за апеляційною скаргою було зупинено до закінчення проведення призначеної експертизи.

Позивачем подана касаційна скарга на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2014 року.

02 грудня 2014 року від експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшли клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертиз № 12316, 12317.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02 грудня 2015 року апеляційне провадження у справі поновлено та зобов'язано сторони надати у судове засідання витребувані експертом додаткові документи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11 грудня 2015 року відхилено зауваження позивача на протокол судового засідання від 21 жовтня 2014 року у справі № 922/2202/14, апеляційне провадження у справі № 922/2202/14 зупинено до розгляду Вищим господарський судом України касаційної скарги позивача на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2014 року про призначення по справі комплексної судової експертизи.

Постановою Вищого господарського суду України від 27 січня 2015 року касаційну скаргу позивача залишено без задоволення, ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2014 року залишено без змін та справу повернуто до Харківського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16 лютого 2015 року провадження у справі поновлено та призначено розгляд апеляційної скарги на 03 березня 2015 року.

У судовому засіданні 03 березня 2015 року представник відповідача Бірючинський Е.О. за довіреністю від 02.03.2015 року подав клопотання про призначення по справі судової експертизи. Також представник відповідача заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, у зв'язку з чим просив відкласти розгляд апеляційної скарги по справі.

Розглянувши клопотання відповідача, вислухавши думку представника позивача, який заперечував проти заявлених клопотань, колегія суддів з метою повного та всебічного розгляду справи, ухвалила клопотання представника відповідача задовольнити частково та оголосила в судовому засіданні перерву до 05 березня 2015 року.

05 березня 2015 року продовжено розгляд апеляційної скарги.

Розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин та докази на їх підтвердження, юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення господарський суд зазначив, що уклавши Договір про переведення боргу б/н від 20.12.2013 року, позивач прийняв на себе борг за договором №Н 07 від 20.11.2013 року. На виконання умов п.2.1. Договору про переведення боргу позивач перерахував на рахунок ТОВ "Саббіа Груп" (кредитора) заборгованість в розмірі 176 538, 39 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №6142 від 31.01.2014 р. на суму 44 000,00 грн. та №96 від 31.01.2014 р. на суму 132 538,39 грн. В п.2.1. Договору про переведення боргу сторони домовились про те, що у разі виконання новим боржником своїх зобов'язань за цим договором, первісний боржник в подальшому зобов'язується сплатити новому боржнику вищезазначений борг в розмірі 176 538,39 грн. до 30.04.2014 року. Проте, відповідач в порушення взятих на себе договірних зобов'язань, передбачених п.2.1. договору про переведення боргу, заборгованість в розмірі 176 538,39 грн. на рахунок позивача до 30.04.2014 р. не перерахував. Позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 05.05.2014 р. вих.№15, в якій вимагав до 15.05.2014 р. перерахувати на рахунок позивача заборгованість в розмірі 176 538,39 грн. Відповідач у відповіді на претензію від 15.05.2014 р. (вих.№15/05, а.с. 24) визнав суму заборгованості в розмірі 176 538,39 грн. та повідомив позивача про те, що немає можливості сплатити вказану суму боргу через відсутність грошових коштів. З огляду на вищевикладені обставини та приписи ст. ст. 629, 525, 526 ЦК України господарський суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 176 538,39 грн. правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів, зазначені висновки місцевого суду не відповідають матеріалам справи та нормам чинного законодавства з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Слобожанський миловар" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ "Хімімпекс" заборгованість в розмірі 176538,39 грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за Договором про переведення боргу б/н від 20.12.2013 року (т.1 а.с.4-6).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 20 листопада 2013 року між ТОВ "Саббіа Груп" (постачальник) та ТОВ «Хімімпекс» (покупець) укладено Договір поставки № Н07, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар - натрій їдкий, який відповідає ГОСТ 2263-79 на умовах, визначених у Договорі (т.1 а.с. 12-16).

20 грудня 2013 року між ТОВ "Хімімпекс" (первісний боржник) в особі заступника доректора Яцини О.П., що діє на підставі наказу № 15К від 04.12.2013 року, ТОВ "Слобожанський миловар" (новий боржник) в особі Генерального директора Пінчук Л.В., що діє на підставі Статуту, та ТОВ "Саббіа Груп" (кредитор) в особі директора Добрелі В.В., що діє на підставі Статуту, укладений Договір про переведення боргу б/н (т.1 а.с.10,11).

Відповідно до п.1 Договору про переведення боргу цим Договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із Договору №Н 07 від 20.11.2013 року, укладеного між первісним боржником та кредитором (надалі - Основний договір).

Згідно з п.2 Договору про переведення боргу за умовами якого первісний боржник переводить на нового боржника борг в розмірі 176538,39 грн., а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов'язання.

У п.2.1. Договору про переведення боргу сторони визначили, що новий боржник зобов'язався виконати обов'язки первісного боржника щодо грошового зобов'язання в розмірі відповідно до п.2 цього Договору до 01.02.2014 року включно.

Згідно з п.7 Договору про переведення боргу цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Відповідач вказує на те, що директор ТОВ «Хімімпекс» Датун Віталій Олександрович не укладав від імені Товариства не підписував Договір №Н07 від 20.11.2014 року та Договір про переведення боргу №б/н від 20 грудня 2013 року, також доручення на їх підписання іншим особам не видавав.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У ст. 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно зі ст. 87 ЦК України установчим документом господарського товариства є його Статут.

З п.4.1 Статуту ТОВ "Хімімпекс" вбачається, що для забезпечення створення та функціонування Товариства, Учасники Товариства створюють Уставний фонд в розмірі 7400,00 грн. (т.1 а.с.31-49).

Відповідно до п.6.1. Статуту органами управління Товариства є Збори учасників та директор.

У п.3 Змін до Статуту №1 ТОВ "Хімімпекс" зазначено, що п. 6.2.4. викладено в наступній редакції: «до виключної компетенції загальних зборів відноситься затвердження договорів (угод), укладених на суму, яка перевищує зазначену в Уставі товариства» (т.1 а.с.51).

З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вбачається, що керівником ТОВ "ХІМІМПЕКС" є Датун Віталій Олександрович (т.1 а.с.88).

Під час дослідження Договору про переведення боргу б/н від 20 грудня 2013 року встановлено, що від імені ТОВ «Хімімпекс» вказаний Договір підписаний заступником директора Яциною О.П., що діє на підставі наказу № 15К від 04.12.2013 року, (а.с.10,11).

З п.2 Договору про переведення боргу б/н від 20 грудня 2013 року вбачається, що первісний боржник переводить на нового боржника борг в розмірі 176538,39 грн.

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Позивач не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів затвердження Договору про переведення боргу б/н від 20 грудня 2013 року загальними зборами ТОВ «Хімімпекс». Також не надано суду оригіналу наказу № 15К від 04.12.2013 року, на підставі якого укладено Договір.

У п.3.3, п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 року «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» зазначено, що відповідно до пункту "і" частини п'ятої ст. 41 і ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю віднесено затвердження договорів, укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства. Господарському суду слід виходити з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо: такі обмеження передбачені законом (наприклад, абзацом другим частини другої статті 98ЦК України).

У п. 2.6 вказаної Постанови також зазначено, що в силу припису ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених ч.1-3, 5, 6 ст. 203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено). У зв'язку з наведеним господарським судам необхідно встановлювати, чи є оспорюваний правочин вчиненим.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що дії заступника директора ТОВ "Хімімпекс" Яцини О.П. щодо підписання Договору про переведення боргу б/н від 20 грудня 2013 року не були у подальшому схвалені загальними зборами ТОВ "Хімімпекс", що є порушенням ст. 203 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що Договір про переведення боргу б/н від 20 грудня 2013 року є неукладеним.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України. Вказані норми чинного законодавства передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У абз. 4 п.9.1. Роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України від 12.03.1999 № 02-5/111 ( зі змінами та доповненнями) «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними» зазначено, у разі якщо сторона, з якою укладено угоду, знала або повинна була знати про відсутність у представника другої сторони відповідних повноважень, то її засновані на цій угоді вимоги до другої сторони ( від імені якої укладено угоду) задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги, що ТОВ "Слобожанський миловар" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ "Хімімпекс" заборгованість в розмірі 176538,39 грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за Договором про переведення боргу б/н від 20.12.2013 року, який є неукладеним, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги необґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи те не підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачем також заперечується виникнення заборгованості ТОВ "ХІМІМПЕКС" перед ТОВ "СББІА ГРУП" за Договором №Н07 від 20.11.2013 року, а також факт реального здійснення господарської операції.

Під час розгляду апеляційної скарги відповідач заявляв клопотання про призначення по справі експертизи, на вирішення якої ставив питання питання щодо виконання підпису на Договорі поставки №Н07 від 20.11.2013 року, оригіналах видаткових накладних власноручно директором ТОВ «Хімімпекс» Датуном Віталієм Олександровичем чи іншою особою, щодо нанесення відтиску печатки в оригіналі Договору поставки №Н07 від 20.11.2013 року печаткою, що перебуває у розпорядженні Датуна Віталія Олександровича чи іншою печаткою, щодо нанесення відтиску печатки в оригіналі Договору поставки №Н07 від 20.11. 2013 року та видаткових накладних поверх підпису Датуна Віталія Олександровича, чи підпис не засвідчувався печаткою.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2014 року клопотання представника відповідача Ульянова Д.В. про призначення по справі комплексної судової технічної та почеркознавчої експертизи задовольнялось та призначалась комплексна судова технічна та почеркознавча експертиза.

Позивач оскаржив призначення експертизи до Вищого господарського суду України, у зв'язку з чим Харківський апеляційний господарський суд витребував справу з експертної установи та направив касаційну скаргу разом із справою до Вищого господарського суду України.

У Постанові Вищого господарського суду України від 27 січня 2015 року за результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що оскаржена ухвала прийнята у відповідності з нормами процесуального права, натомість, доводи, викладені у касаційній скарзі суперечать нормам процесуального законодавства.

Після поновлення провадження у справі 03.03.2015 року відповідач повторно подав клопотання про призначення по справі комплексної судової технічної та почеркознавчої експертизи (вх. № 3564).

Розглянувши клопотання відповідача, та приймаючи до уваги, що предметом експертного дослідження відповідач зазначає Договір поставки №Н07 від 20.11.2013 року, який не є предметом розгляду даної справи, колегія суддів підстав для задоволення вказаного клопотання не вбачає. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що встановлення обставин укладення Договору поставки №Н07 від 20.11.2013 року може бути предметом розгляду іншого провадження.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 17 червня 2014 року, оскільки прийняте за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 2 ч. 1, ст. 104, ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 17 червня 2014 року у справі № 922/2202/14 скасувати та прийняти в нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Повна постанова складена 10.03.2015 року.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

Суддя Камишева Л.М.

Суддя Медуниця О.Є.