ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р.Справа № 922/6022/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Міленіум-стар", м. Харків
до Харківського відділення № 8 ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" в особі ПАТ КБ "Фінансова ініціатива", м. Київ
простягнення 60398,00 грн.
за участю представників:

позивача - Каплоух В.О., довіреність від 16.01.15 р.,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Міленіум-стар" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Харківського відділення № 8 ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" в особі ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" суму боргу в розмірі 60936,20 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позовні вимоги обгрунтовує несвоєчасним списанням відповідачем грошових коштів з рахунка позивача.

21.01.15р. представник позивача надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що збитки відповідача не доведені, а також існує вірогідність фіктивності договору поруки. Крім того, вказує, що претензія ТОВ "Міленіум-стар" до ПАТ КБ "Фінансова Ініціатива" та претензія ТОВ "Ланністер-Компані" до ТОВ "Міленіум-стар" на думку відповідача підписані однією й тією ж особою.

31.01.15р. представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 598,00 грн. - пеню за невиконання умов договору, 59800,00 грн. - збитків та судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 03.02.15р. заяву позивача про уточнення позовних вимог (вх.3580 від 31.01.2015 року) прийнято до розгляду та задоволено судом.

Представник позивача в судовому засіданні 17.02.15р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 17.02.15р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши пояснення уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

ТОВ "Міленіум-стар" було укладено Договір банківського рахунку № 68- в-27-11 від 15.10.2014 року з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Фінансова ініціатива", що знаходиться за адресою: 61072, м. Харків, вул. Отакара Яроша, 25/43.

ТОВ "Міленіум-стар" надано ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" МФО 380054 платіжні доручення № 1 від 17.10.2014 року на суму 598 000,00 грн. на перерахування коштів контрагенту ТОВ "Ланністер-компані" () на розрахунковий рахунок 0246 в АТ "Піреус Банк МКБ" МФО 300658. Вказане платіжне доручення було прийнято ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" засобами електронної системи платежів, однак проведення платежу виконано не було. Позивач вказує на те, що працівниками ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" не було пояснено підстави не проведення платежу.

Відповідно до умов Договору банківського рахунку № 68-В-27-11 від 15.10.2014 року (надалі - Договір), який було укладено між ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" та ТОВ "Міленіум-стар", а саме п.п.2.1.2. п.2.1. ч.2 Договору банк бере на себе зобов'язання надати клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування, які пов'язані з переказом коштів та рахунок (рахунки) клієнта (з рахунку (рахунків) клієнта, в тому числі з урахуванням надходжень сум на його рахунок, видачею грошей у готівковій формі, а також здійснювати інші операції згідно вимог чинного законодавства.

Підпунктом 2.1.3. пункту 2.1. частини 2 Договору передбачено, що банк бере на себе зобов'язання виконувати доручення клієнта в національній валюті, оформлене належним розрахунковим документом, у строки: в день його надходження, якщо документ надійшов протягом операційного часу; не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов після закінчення операційного часу.

Згідно п. 8.1. Закону України від 05.04.2001р. № 2346 "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі - Закон): "Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня."

Пунктом 8.3. Закону України від 05.04.2001р. № 2346 "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено: "За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом".

Відповідно п. 1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банка України від 21.01.2004 № 22: "Доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України.За несвоєчасне списання/зарахування коштів з/на рахунків/и клієнтів банки несуть відповідальність згідно із законодавством України та укладеними договорами".

Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 3 статті 1068 Цивільного кодексу України Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Позивач є власником коштів на рахунку, яким він володіє, і його право власності на вказані кошти, в силу ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, є непорушним.

Обов'язок Банку виконати переказ за платіжними дорученнями не є майновим зобов'язанням, а є зобов'язанням виконати дії з розрахунково - касового обслуговування клієнта, шляхом перерахування коштів клієнта на підставі платіжного доручення. Вищевказаний висновок зазначений Вищим господарським судом України у постанові від 14.01.2010 № 7/36-2009.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до гі.4.1. Договору банківського рахунку № 68-В-27-11 від 15.10.2014 року у разі порушення банком установлених строків виконання доручення клієнта на переказ, або у разі порушення строків звернення переказу, банк сплачує клієнту пеню у розмірі 0,01 відсотка від суми прострочення платежу за кожний день прострочення, але не більше 0,1 відсотка від суми переказу за весь період порушення, за кожний випадок порушення.

Оскільки в даному випадку мали місце платіжні доручення Клієнта на перерахування коштів, належних позивачу на інший поточний рахунок позивача, а також мало місце невиконання Банком вказаних доручень клієнта та не повідомлення про причини невиконання платіжних доручень, суд приходить до висновку про те, що банком порушено умови договору щодо виконання за дорученням клієнта операцій з перерахування коштів.

Так, ПАТ "Фінансова ініціатива" було порушено строк перерахування коштів на 19 днів, а саме платіжне доручення було надано 17.10.2014 року, а кошти були перераховані лише 05.11.2014 року, тобто з цього випливає, що за кожний день прострочення платежу банк зобов'язаний виплатити товариству 59,80 грн., а всього 1136,20 грн. Однак, з урахуванням обмеження, яке викладено в пункті 4.1. договору (не більше 0,1%) розмір пені повинен становити 598,00 грн.

Крім того, ТОВ "Міленіум-стар" та ТОВ "Ланністер-компані" було укладено Договір поруки № 10ФД/10-10 від 10.10.2014 року на загальну суму 598000,00 грн.

Відповідно до п.2.1. Договору поруки ТОВ "Міленіум-стар" зобов'язаний забезпечити повіреного коштами для виконання доручення шляхом перерахування коштів у повній сумі на банківський рахунок не пізніше 20-го жовтня 2014 року, компенсувати витрати, пов'язані із виконанням доручення, прийняти товари, придбані за договором поставки, прийняти звіт про виконання доручення та виплатити винагороду.

Згідно п.6.5. Договору поруки за порушення ТОВ "Міленіум-стар" термінів перерахування грошових коштів ТОВ "Ланністер-компані" штрафні санкції (штраф та неустойка) нараховуються у розмірі 10 % від суми договору.

03.11.2014 року ТОВ "Ланністер-компані" було пред'явлено вимогу на суму 59800,00 грн. (а.с.№ 34-35).

Позивач виконав свої зобов'язання щодо свого контрагента та перерахував грошові кошти ТОВ "Ланністер-Компані" на суму 59800,00 грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи документами, а саме копіями звітів про використання коштів та копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру №7 від 09 грудня 2014 року, №8 від 12.12.14р., №9 від 16.12.14 року, №10 від 18.12.14 року, №11 від 22.12.2014 року, №12 від 25.12.14 року.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" було порушено вимоги Закону України від 05.04.2001р. № 2346 "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банка України від 21.01.2004р. № 22, в частині не дотримання строків списання коштів з рахунку ТОВ "Міленіум-стар", в результаті чого до товариства були застосовані штрафні санкції контрагентом, тому ТОВ "Міленіум-стар" позивач поніс збитки у розмірі 59 800,00 грн.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно п.2 ч.1 ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Частиною 1 ст. 229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Таким чином, в результаті прострочення виконання свого зобов'язання, а саме не здійснення проведення вчасно платіжного доручення № 1 від 17.10.2014 року, яке було надано ПАТ КБ "Фінансова ініціатива", ТОВ "Ланністер-компані" була пред'явлена претензія до позивача на суму 59800,00 грн., в результаті чого позивачем були понесені збитки у розмірі 59 800,00 грн.

На виконання пред'явленої претензії, ТОВ "Міленіум-стар" було перераховано контрагенту ТОВ "Ланністер-компані" пеню (штрафні санкції) за невиконання умов договору поруки № 10ФД/10-10 від 10.10.2014 року, а саме:

08.12.2014 року було перераховано 10 000,00 грн., що підтверджується звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 1 від 08.12.2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 7 від 08.12.2014 року;

12.12.2014 року було перераховано 10 000,00 грн., що підтверджується звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 2 від 12.12.2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 8 від 12.12.2014 року;

16.12.2014 року було перераховано 10 000,00 грн., що підтверджується звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 3 від 16.12.2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 9 від 16.12.2014 року;

18.12.2014 року було перераховано 10 000,00 грн., що підтверджується звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 4 від 18.12.2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 10 від 18.12.2014 року;

22.12.2014 року було перераховано 10 000,00 грн., що підтверджується звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 5 від 22.12.2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 11 від 22.12.2014 року;

25.12.2014 року було перераховано 9 800,00 грн., що підтверджується звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 6 від 25.12.2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 12 від 25.12.2014 року.

Всього, ТОВ "Міленіум-стар" було перераховано ТОВ "Ланністер - компані" пені (штрафних санкцій) у розмірі 59 800,00 грн.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив суму заявленого позову та не надав суду жодних доказів, які б підтвердили думку відповідача про фіктивність договору поруки №10ФД/10-10 від 10.10.14р. Крім того, доказів в підтвердження того, що претензії були підписані однією і тією ж особою також до суду не було надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, яка надійшла до суду через канцелярію 31.01.15 року (Вх. № 3580) (а.с.№126-132).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Фінансова ініціатива" (03150, м. Київ, вул. Щорса, буд.7/9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міленіум-стар" (, адреса: 61145, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 111 "А", р/р 1 в АТ "РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", м. Харків, МФО 380805) пеню у розмірі 598,00 грн., збитки у розмірі 59800,00 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.02.2015 р.

Суддя Л.В. Шарко