ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. Справа № 909/1298/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Данко Л.С. Зварич О.В.

при секретарі судового засідання Лялька Н.Р.,

за участю представників сторін:

від позивача: Олійник О.В. - представник (довіреність в матеріалах справи);

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" б/н від 16.01.15

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.12.14 (суддя Цюх Г.З.)

у справі № 909/1298/14

за позовом: дочірнього транспортно-експедиційного підприємства "Іст-Захід", м. Львів

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона", м. Івано-Франківськ

про стягнення 34 753, 17 грн.

Дочірнє транспортно-експедиційне підприємства "Іст-Захід" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" про стягнення заборгованості в сумі 34 753, 17 грн., в тому числі 10 247, 90 грн. пені, 21 245, 00 грн. інфляційних та 3 260, 27 грн. - 3% річних. Позов заявлено на підставі договору про надання транспортно-експедиторських послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 25.12.2014 у справі № 909/1298/14 позовні вимоги задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 10 247, 90 грн пені, 21 245, 00 грн інфляційних втрат, 3 260, 27 грн - 3% річних та 1 827, 00 грн у відшкодуванні витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - ТОВ "Компанія Рона" звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.12.2014 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в позові повністю, мотивуючи свої доводи порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права.

Зокрема, покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято за відсутності його повноважного представника, неявка якого мала поважні причини, а також вказує, що в порушення приписів ст.ст. 74, 76 ЦПК України, не отримував ухвалу про призначення судового засідання на 25.12.2014.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 13.02.15 у складі колегії суддів: головуючий суддя: Юрченко Я.О., судді Давид Л.Л., Хабіб М.І. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 03.03.2015.

26 лютого 2015 року позивач, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 96 ГПК України, подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.12.2014 у справі № 909/1298/14 з підстав його обґрунтованості та законності без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зокрема, вказує, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а також зазначає, що скаржник добровільно виконав наказ Господарського суду Івано-Франківської області, сплативши 36 580, 17 грн (копії банківських виписок додаються).

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.15 у зв'язку з перебуванням суддів Давид Л.Л. та Хабіб М.І. у відпустці, в склад судової колегії внесено зміни, замість суддів Давид Л.Л. та Хабіб М.І. введено суддів Данко Л.С. та Зварич О.В.

В даному судовому засіданні представник позивача підтримала доводи, викладені у запереченнях на апеляційну скаргу, зазначала про безпідставність подання апеляційної скарги та законність рішення місцевого господарського суду, відтак, просила залишити рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.12.2014 без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач (скаржник) явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час, дату та місце розгляду даної справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 201).

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, заперечень на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.12.14 у справі № 909/1298/14 - залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 січня 2012 року позивач та відповідач уклав договір доручення № 63 про надання транспортно-експедиторських послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні, відповідно до п. 2.2. якого експедитор зобов'язується організувати перевезення довіреного його вантажу в пункт призначення та видачу його уповноваженій на отримання вантажу особі, а замовник зобов'язується оплатити вартість послуг експедитора.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 131 400, 00 грн. (з урахуванням часткової проплати останнім в сумі 40 000, 00 грн.), що підтверджується рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 24.07.14 у справі 909/609/14, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.09.14.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки зазначене судове рішення набрало законної сили, то в силу приписів ст. 35 ГПК України наведені у ньому факти не доводяться знову.

Відповідно до п. 5.3.6 договору, у разі несвоєчасних розрахунків замовник зобов'язується сплатити експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день протермінування платежу.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у зв'язку з порушенням відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати вартості наданих послуг, позивачем нараховано 10 247, 90 грн. пені, 21 245, 00 грн. інфляційних та 3 260, 27 грн. - 3% річних.

Здійснивши перерахунок пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних, апеляційний господарський суд погоджується з наявністю правових підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, судова колегія вважає такі необгрунтованими, оскільки матеріали справи місять повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 09.12.2014, якою розгляд справи відкладався на 25.12.2014, скеровувалась ТОВ «Компанія Рона» на адресу: вул. Грушевського, 22 А, м. Івано-Франківськ та вручено останньому 12.12.2014. Відтак, скаржник був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляд справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки скаржник, у встановленому законом порядку, не подав належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтовували неправомірність та безпідставність заявленого позову, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області відповідає законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав його для зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.12.2014 у справі № 909/1298/14 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 04.03.2015

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Зварич О.В.