ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Справа № 910/24731/13

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Овечкіна В.Е. - головуючого,
Корнілової Ж.О. - доповідача,
Чернова Є.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіноман"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 27.11.2014
у справі№ 910/24731/13 Господарського суду міста Києва
за позовомПершого заступника прокурора Подільського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Кіноман"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивача:1.Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача:2.Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провиселення,
за участю від прокуратури: Кузнецова Ю.В.,
та від представників сторін:
від позивача:не з'явились,
від відповідача: Багрій В.І. (довіреність № 13 від 13.02.2015),
від третьої особи 1:не з'явились,
від третьої особи 2:не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Подільського району міста Києва у грудні 2013 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіноман" про усунення перешкод у користуванні комунальним майном шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіноман" із займаних приміщень цілісного майнового комплексу кінотеатру "Жовтень", що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Костянтинівська, 26, вартістю 25211936,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2014 у справі № 910/24731/13 (у складі колегії суддів: Ващенко Т.М. - головуючого, Смирнова Ю.М., Бойко Р.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2014 у справі № 910/24731/13 (у складі колегії суддів: Андрієнка В.В. - головуючого, Буравльова С.І., Шапрана В.В.) позов повністю задоволено. Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіноман" із займаних приміщень, площею 2787,7 кв.м, цілісного майнового комплексу кінотеатру "Жовтень" за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 26.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2014 у справі № 910/24731/13 Господарського суду міста Києва, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіноман" звернулось до Вищого господарського суду України, з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2014 у справі № 910/24731/13, і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення та неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

24.02.2015 до канцелярії Вищого господарського суду України надійшов запит представника ППІ ТОВ "Телерадіокомпанії НБМ" Ю.Беляєвої про надання можливості здійснення аудіо та відео зйомки судового засідання. Колегією суддів Вищого господарського суду України клопотання ППІ ТОВ "Телерадіокомпанії НБМ" відхилено з посиланням на те, що відповідно до Господарського процесуального кодексу, останній не є стороною, третьою особою або особою, яка не брала участі у розгляді справи, але щодо якої суд вирішив питання про її права та обов'язки.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши прокурора та представника відповідача, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що прокуратурою Подільського району м. Києва розглянуто звернення Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) щодо законності використання ТОВ "Кіноман" цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства кінотеатру "Жовтень", що розташований за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 26.

Конституцією України визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад (частина 1 статті 142). Ця норма також знайшла своє відображення у частині 3 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Частиною 4 статті 13 Конституції України гарантовано усім суб'єктам права власності рівність перед законом.

Статтею 327 Цивільного кодексу України закріплено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (частина 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Таким чином, територіальна громада міста Києва як рівноправний учасник цивільних та господарських правовідносин має законне право на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй Майном.

На думку позивача гарантоване законом право власності територіальної громади міста Києва на цілісний майновий комплекс кінотеатру "Жовтень", площею 2787,7 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 26 (надалі - кінотеатр), порушене Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіноман", яке безпідставно та незаконно користується ним з метою здійснення підприємницької діяльності.

Судами встановлено: рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 13.01.1992 № 26 "Про формування комунального майна міста та районів" (додаток № 1, таблиця 8) цілісний майновий комплекс кінотеатру "Жовтень", що розташований за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 26, віднесений до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Відповідно до наказу Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - департамент) від 29.05.2013 № 207, відділом обліку та контролю за використанням нежитлового фонду 29.05.2013 проведено перевірку використання нежитлових приміщень, площею 2787,7 кв. м, цілісного майнового комплексу кінотеатру "Жовтень" за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 26.

За результатами перевірки складений акт обстеження нежилих приміщень від 29.05.2013, яким встановлено, що ТОВ "Кіноман" фактично використовує приміщення з метою здійснення професійної діяльності в області кінематографії. Частина приміщень використовується як кафе та кафетерій, з фасадного боку розміщений літній майданчик. Крім цього, на другому та першому поверхах встановлено перегородки і обладнано додатково три відео зали; на другому поверсі обладнано конференц-залу. Також в приміщенні кінотеатру розміщено два платіжних термінали; у стіні будинку кінотеатру з боку вулиці Костянтинівської розміщений банкомат.

Позивач пояснив суду, що всі дії ТОВ "Кіноман" щодо переобладнання та використання приміщень не за призначенням були здійснені без погодження з Департаментом комунальної власності м. Києва.

Підставою користування приміщеннями цілісного майнового комплексу кінотеатру "Жовтень" ТОВ "Кіноман" вважає рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2005 у справі № 44/374, згідно з яким задоволено позовні вимоги про зобов'язання Головного управління комунальної власності Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке перейменовано на Департамент комунальної власності м. Києва) у 10-денний термін з дня набрання рішенням законної сили укласти договір оренди цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства кінотеатру "Жовтень", на умовах поданого ТОВ "Кіноман" проекту договору. Крім цього, похідною від рішення суду підставою користування, на переконання ТОВ "Кіноман", є також договір оренди від 01.04.2005 № б/н, який підписаний орендарем, проте не підписаний орендодавцем.

Вказане судове рішення не може вважатися законною підставою для користування ТОВ "Кіноман" приміщеннями цілісного майнового комплексу кінотеатру "Жовтень", оскільки постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2011 рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2005 у справі № 44/374 скасовано, і прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Кіноман" відмовлено.

На даний час будь-яких судових рішень, які б зобов'язували Департамент комунальної власності м. Києва укласти договір оренди з ТОВ "Кіноман", так само як і судових рішень про визнання договору оренди укладеним або визнання права ТОВ "Кіноман" на користування (оренду) спірними приміщеннями, не існує.

Відповідно до частини 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з частиною 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування, здавати їх в оренду тощо.

Надання Київською міською радою в оренду (користування, розпорядження, управління тощо) об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва викладається у формі рішення, що приймається на пленарному засіданні відповідної сесії Київради.

Судами встановлено, що представницький орган територіальної громади м. Києва - Київська міська рада, не приймав жодних рішень про надання ТОВ "Кіноман" в оренду (користування, розпорядження, управління тощо) цілісного майнового комплексу кінотеатру "Жовтень".

Відповідно до підпункту 14 пункту 7 Положення про Головне управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затверджене рішенням Київської міської ради від 10.07.2003 № 584/744, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, Головне управління виступає орендодавцем цілісних майнових комплексів лише на виконання відповідного рішення Київської міської ради.

Згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення, одним із основних завдань Головного управління є здійснення повноважень орендодавця цілісних майнових комплексів підприємств комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Пункт 5.4 Положення про Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затверджене розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2012 № 2383 також закріплює, що Департамент у сфері оренди майна здійснює повноваження орендодавця майна комунальної власності територіальної громади міста Києва у порядку, встановленому Київською міською радою.

Судами встановлено, що між Департаментом комунальної власності м. Києва (Головним управлінням комунальної власності м. Києва) та ТОВ "Кіноман" не укладався договір оренди, не складався акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу кінотеатру "Жовтень".

Враховуючи вищевикладене, у ТОВ "Кіноман" немає підстав для користування (розміщення) приміщеннями цілісного майнового комплексу кінотеатру "Жовтень", вартістю - 25211936,00 грн., яка підтверджується висновком експертизи, який долучено до матеріалів позову.

На думку позивача, своїми діями ТОВ "Кіноман" порушує право власності територіальної громади міста Києва, створюючи перешкоди у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Позивачем заявлені позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіноман" (04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, 26, ) про виселення із займаних приміщень, площею 2787,7 кв. м., цілісного майнового комплексу кінотеатру "Жовтень" за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 26, з тих підстав, що між орендарем та орендодавцем не укладено договір оренди майна, а тому у відповідача немає правових підстав для користування зазначеними приміщеннями.

Відповідно до приписів статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Відповідно до частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з частиною 1 статті 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

Суди дійшли до правильного висновку, що відповідач безпідставно займає спірне майно, оскільки матеріали справи не містять укладеного договору оренди на спірне приміщення.

Відповідно до пункту 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна", до договорів найму (оренди) застосовуються положення частини третьої статті 179 Господарського кодексу України та частини першої статті 187 Господарського кодексу України, за змістом яких спори, що виникають при укладанні господарських договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону, та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду в разі, якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Пунктом 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" визначено, що відповідно до статті 638 Цивільного України, договір вважається укладеним, коли між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов. Вичерпного переліку умов, істотних для договорів оренди (найму), Цивільного кодексу України і Господарського кодексу України не містять. Проте за змістом статей 759 - 762 Цивільного кодексу України слід дійти висновку, що істотними для даного виду договорів є умови про предмет договору, плату за користування майном та строк такого користування.

Щодо договорів оренди державного та комунального майна, то стаття 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає умови, які є істотними для даних договорів, причому відповідно до статті 12 цього Закону договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору. Водночас не виключається можливість передачі розбіжностей, що виникають при укладанні договору оренди, на вирішення господарського суду. У такому випадку договір оренди вважається укладеним з моменту набрання законної сили відповідним рішенням господарського суду і на умовах, зазначених у цьому рішенні.

Лише за наявності у договорі істотних умов, якщо їх не врегульовано чинним законодавством, договір оренди майна можна вважати укладеним. При цьому, умова договору щодо вартості об'єкта оренди державного або комунального майна повинна відповідати Методиці оцінки об'єктів оренди, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.95 N 629 (з подальшими змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору оренди можуть бути також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною другою статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", за згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови, наприклад, щодо використання орендарем об'єкта оренди за цільовим призначенням.

Незалежно від форми власності об'єкта оренди господарські суди мають виходити з того, що визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору в разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх його істотних умов, а не за наслідками виконання договору сторонами.

Згідно з пунктом 2.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна", у задоволенні позовних вимог про визнання договору оренди укладеним слід відмовляти, якщо не подано доказів наявності спору щодо такого укладення, оскільки зазначені вимоги зводяться за своїм змістом до встановлення юридичного факту, а відповідний спосіб захисту порушеного права не передбачений частиною другою статті 20 Господарського кодексу України, крім випадків, коли інше встановлено законом або договором.

Разом з тим, зацікавлена особа не позбавлена права звернутися до господарського суду з позовом про спонукання укласти договір оренди за наявності умов, передбачених частиною першою статті 187 Господарського кодексу України.

Судами встановлено, що ТОВ "Кіноман" не надало суду належних доказів укладення договору оренди приміщень, площею 2787,7 кв. м., цілісного майнового комплексу кінотеатру "Жовтень" за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 26, протягом всього періоду користування даним приміщенням.

За таких обставин, суди дійшли до правильного висновку що позов заступника прокурора Подільського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіноман" про виселення підлягає задоволенню.

Таким чином, постанова Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2014 у справі № 910/24731/13 Господарського суду міста Києва підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Відповідно до пункту 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваної постанови не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіноман" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2014 у справі № 910/24731/13 Господарського суду міста Києва залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2014 у справі № 910/24731/13 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддяОвечкін В.Е.
Судді:Корнілова Ж.О.
Чернов Є.В.