ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2015 р.Справа № 922/5848/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 в якій просить суд стягнути з відповідача 16 379,79грн. основного боргу, 3% річних в сумі 908,63грн., інфляційних витрат в сумі 3250,36грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,0грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що позивачем

- 2011-2012 років: у періоді з 22 грудня 2011 року по 05 квітня 2012 року;

- 2012-2013 років: у періоді з 01 листопада 2012 року по 03 квітня 2013 року;

-2013-2014 років: у періоді з 15 жовтня 2013 року по 06 квітня 2014 року; поставило фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, до, належного йому на праві власності, нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 211,6 м2, теплову енергію у вигляді гарячої води на загальну суму 16379,76 грн.

Згідно акту обстеження технічного стану системи теплопостачання від 09.11.2005 року за адресою: АДРЕСА_1, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», в даному приміщенні, на підставі проекту 212/05-ОВ від 02.11.2005 року проведена реконструкція системи опалення, з 09.11.2005 року приміщення переведено на автономне, газовий котел, опалення, в приміщенні знаходяться 175,7 м опалювальних стояків з тепловіддачею 5,35 Гкал на рік, з 09.11.2005 року відділ збуту ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» нарахування за опалення за адресою: АДРЕСА_1, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», здійснював по діючим тарифам на момент розрахунку за 5,35 Гкал на рік, а Володілець щорічно, до 1 жовтня, здійснює оплату розрахункової величини 5,35 Гкал на рік по діючим тарифам. Відповідачу у наведених вище періодах надсилалися рахунки, які є також актами здавання - приймання поставленої теплової енергії на опалення нежитлового приміщення відповідача.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачу неодноразово направлялися претензії щодо оплати заборгованості за спожиту теплову енергію.

Проте, в порушення вимог чинного законодавства України, відповідач свої зобов'язання по проведенню оплати з поставленої теплової енергії у вигляді гарячої води на централізоване опалення нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, не виконав, внаслідок чого за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 16379,76 гри., вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду від 18.12.2014року порушено провадження у справі№922/5848/14, розгляд справи призначено на 15.01.2015року

Ухвалою господарського суду від 15.01.2015 року, задоволено клопотання відповідача (вх.№71 від 05.01.2015року) про витребування документів . Клопотання (вх.№72 від 05.01.2015року) про припинення провадження у справі№922/5848/14 в частині позовних вимог позову№06-05/1-155 від 03.12.2014року ДП "СТЕЦ" за період з 22.12.2011 року по 03.04.2013року на підставі п.2 ст.80 ГПК України, та клопотання про зупинення провадження у справі №922/5848/14 на підставі ч.1 ст.79 ГПК України до остаточного вирішення справи №913/1691/13 визначено вирішити в процесі розгляду справи . Розгляд справи відкладено до 05.02.2015року.

Ухвалою господарського суду від 05.02.2015року прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог в яких просить суд стягнути з відповідача 79060,16грн., 3% річних в сумі 908,63грн., інфляційних нарахувань в сумі 3250,36грн. на підставі ст.22 ГПК України, задоволено клопотання сторін про продовження терміну розгляду справи до 03.03.2015 року на підставі ч.3 ст.69 ГПК України . Розгляд справи відкладено до 26.02.2015року.

Представник позивача в судове засідання 26.02.2015року не з'явився, про те в процесі розгляду справи, наполягав на задоволенні позовних вимог, разом з тим представник позивача (вх.№4373 від 05.02.2015року ) надав письмові пояснення стосовно заявлених вимог, про те витребуваних документів судом не надав, крім того представник позивача (вх.№3028 від 27.01.2015року) надав заперечення стосовно клопотання відповідача про припинення провадження по справі №922/5848/14, вказуючи на те, що підстави позову №913/1691/13 та №922/5848/14 є різними, крім того заперечує проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №922/5848/14 до вирішення спору №913/1691/13, оскільки на сьогоднішній справа№913/1691/13 вже вирішена .

Представник відповідача в судове засідання 26.02.2015року не з'явився, через канцелярію господарського суду (вх.№73 від 05.01.2015року та вх.№6831 від 20.02.2015року) надав відзиви на позовну заяву в якому заперечував проти заявлених позовних вимог , вказував на те, що частина позовних вимог позову ДП "СТЕЦ" за період з 22.12.2011р. по 03.04.2013р. вже була предметом спору у справі №913/1691/13 і у їх задоволенні відмовлено рішенням від 15.01.2014р., яке у цій частині залишено без змін постановою від 08.04.2014р., у зв'язку із чим на думку відповідача провадження по справі №922/5848/14 у частині позовних вимог позову ДП "СТЕЦ" за період з 22.12.2011р. по 03.04.2013р. має бути припинено на підставі п.2 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Крім того, відповідач вважає, що позов ДП "СТЕЦ" не містить жодних фактичних даних про те, що після 03.04.2013р. між сторонами спору виникли якісь правовідносин, то з урахуванням обставин встановлених рішенням від 15.01.2014р. у справі №913/1691/13 і висновків Вищого господарського суду у постанові від 13.11.2013 р. по справі № 913/1961/13 у задоволенні позов ДП "СТЕЦ просить суд відмовити з огляду на відсутність будь яких стосунків чи правовідносин та у зв'язку з цим відсутності підстав для виникнення будь яких зобов'язань між сторонами спору.

Відповідно до ст.64 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За таких обставин, враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів, та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами, без участі відповідача, на підставі ст.75 ГПК України.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши пояснення представників учасників процесу, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, що позивачем:

- 2011-2012 років: у періоді з 22 грудня 2011 року по 05 квітня 2012 року;

- 2012-2013 років: у періоді з 01 листопада 2012 року по 03 квітня 2013 року;

- 2013-2014 років: у періоді з 15 жовтня 2013 року по 06 квітня 2014 року; поставило фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, до, належного йому на праві власності, нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 211,6 м2, теплову енергію у вигляді гарячої води на загальну суму 16379,76 грн.

Згідно акту обстеження технічного стану системи теплопостачання від 09.11.2005 року за адресою: АДРЕСА_1, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», в даному приміщенні, на підставі проекту 212/05-ОВ від 02.11.2005 року проведена реконструкція системи опалення, з 09.11.2005 року приміщення переведено на автономне, газовий котел, опалення, в приміщенні знаходяться 175,7 м опалювальних стояків з тепловіддачею 5,35 Гкал на рік, з 09.11.2005 року відділ збуту ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» нарахування за опалення за адресою: АДРЕСА_1, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», здійснював по діючим тарифам на момент розрахунку за 5,35 Гкал на рік, а Володілець щорічно, до 1 жовтня, здійснює оплату розрахункової величини 5,35 Гкал на рік по діючим тарифам. Відповідачу у наведених вище періодах надсилалися рахунки, які є також актами здавання - приймання поставленої теплової енергії на опалення нежитлового приміщення відповідача.

В позовній заяві позивач вказував на те, що вартість 1 Гкал теплової енергії (з 22 липня 2010 року - зі дня набрання чинності Закону Украни «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 9 липня 2010 р. № 2479-УІ тарифи на теплову енергію для суб 'єктів природних монополій встановлює національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (постанова Верховного Суду України від 05.2013 р. у справі №3-9гс13)), що поставлялась відповідачу складала:

- з 01.10.2011 р. по 31.03.2012р. (тариф для потреб інших споживачів) - 904,55 гри. без ПДВ) відповідно до наказу по підприємству від 30.09.2011р. № 200/1 «Про введення рифу на теплову енергію, що відпускається бюджетним організаціям та іншим споживачам», прийнятого на підставі постанови НКРРКП України від 30.09.2011р. № 131 встановлення тарифів на теплову енергію ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль»;

-з 01.04.2012 р. по 31.12.2013 р. (тариф для потреб інших споживачів) - 970,02 грн. без ГІДВ) відповідно до наказу по підприємству від 21.03.2012 р. № 70 «Про введення тарифу на теплову енергію, що відпускається бюджетним організаціям та іншим споживачам», прийнятого на підставі постанови НКРРКП України від 16.03.2012 р. № 136 Про встановлення тарифів на теплову енергію ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль».

Опалювальний сезон 2011-2012 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради «Про поетапну подачу тепла на об'єкти охорони здоров'я, дитячі дошкільні заклади, школи, об'єкти житлового фонду, культури, об'єкти сім'ї,молоді та спорту» від 11.10.2011 року №1334 з 15.10.2011 року.

Завершено опалювальний сезон 2011-2012 років на підставі розпорядження міського лови «Про закінчення опалювального сезону 2011-2012 р.р.» від 05.04.2012 року №97 з )6.04.2012 року.

Опалювальний сезон 2012-2013 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради «Про поетапну подачу тепла на об'єкти охорони здоров'я, дитячі дошкільні заклади, школи, об'єкти житлового фонду, культури, об'єкти сім'ї, молоді та спорту» від 11.10.2012 року №1307 з 16.10.2012 року.

Завершено опалювальний сезон 2012-2013 років на підставі розпорядження міського голови «Про завершення опалювального періоду 2012-2013 р.р.» від 03.04.2013 року №135 з - 04.2013 року.

Опалювальний сезон 2013-2014 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради «Про поетапну подачу тепла на об'єкти охорони здоров'я, дитячі дошкільні заклади, школи, об'єкти житлового фонду, культури, об'єкти сім'ї, молоді та спорту» від 25.09.2013 року №777 з 15.10.2013 року.

Завершено опалювальний сезон 2013-2014 років на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради «Про завершення опалювального періоду 2013-2014 років» від 25.03.2014 року №205 з 06.04.2014року.

В своїх поясненнях позивач вказував на те, що згідно з довідкою Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» № 5від « 08» січня 2015р., житловий будинок АДРЕСА_1, в якому на першому поверсі розташоване нежитлове приміщення відповідача і до якого постачається теплова енергія, обладнано системою централізованого опалення з верхньою розводкою та вертикальним розміщенням стояків, яка в свою чергу гідравлічно та теплотехнічно об'єднана з системами опалення усіх житлових та нежитлових приміщень у даному будинку, що в свою чергу разом становить єдину систему опалення житлового будинку АДРЕСА_1. Будинок знаходиться на балансі Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок». Централізоване гаряче водопостачання та централізоване опалення даного будинку здійснюється Державним підприємством «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль»

Факт постачання теплої енергії у наведених вищеопалювальних сезонах до приміщення відповідача розташованого у житловому будинку АДРЕСА_1, підтверджує, актами про включення/відключення теплоустановок в даному будинку від 24.10.2011року, 05.04.2012року ,01.11.2012року ,03.04.2013року ,15.10.2013року.

В матеріалах справи міститься договір від 22 грудня 2003 року укладений між позивачем (енергопостачальна організація) та відповідачем (споживач) № 295 про постачання теплової енергії в гарячій воді, який припинив свою дію з 22.12.2011 року.

Рішенням господарського суду Луганської області від 15.01.2014року за позовом Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк Луганської області до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Сєвєродонецьк Луганської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Комунальне підприємство "Сєвєродонецькі теплові мережі" м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення 18639 грн. 06 коп. за договором №295 від 22.12.2003року, відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.04.2014року, рішення господарського суду Луганської області від 15.01.2014р. у справі №913/1691/13 в частині відмови у позові про стягнення заборгованості за теплову енергію, спожиту за період з 24.10.2011 р. по 21.12.2011 р. на суму в розмірі 1882,51 грн., 3% річних на суму в розмірі 84,17 грн., пені на суму в розмірі 1882,51грн., інфляційних втрат на суму в розмірі 1,88 грн. скасовано.

В іншій частині рішення господарського суду Луганської області від 15.01.2014р. у справі №913/1691/13 залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до вимог ст. 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Також, позивач вказував на те, що листом від 04.12.2014 року №08-06-348 позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, підготовлений на основі типового договору, передбаченого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630.

Разом з тим, відповідач не надав відповіді на дану пропозицію укласти договір і до теперішнього часу ухиляється від укладення договору про надання комунальних послуг, таким чином , на думку позивача, незважаючи на те, що відповідач не уклав відповідний договір, дані обставини не можуть бути підставою для звільнення його від оплати у повному обсязі.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачу неодноразово направлялися претензії щодо оплати заборгованості за спожиту теплову енергію.

Проте, в порушення вимог чинного законодавства України, відповідач свої зобов'язання по проведенню оплати з поставленої теплової енергії у вигляді гарячої води на централізоване опалення нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, не виконав, внаслідок чого за відповідачем числиться заборгованість ( з урахуванням збільшених позовних вимог) складає 79060,16грн.), вказував на те, що, відсутність договору, укладеного між сторонами, не є підставою для звільнення відповідача від оплати заборгованості з поставленої відповідачу теплової енергії, оскільки згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є фактичне постачання теплової енергії та її отримання відповідачем, у зв*язку із вищевикладеним позивач звернувся з позовом за захистом своїх порушених прав.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо стягнення заборгованості на постачання теплової енергії в силу актів цивільного законодавства -ч.1 ст.11 ЦК України .

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005р. № 2633-1У ( далі - Закон № 2633), Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV( далі - Закон № 1875- IV), Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відповідно до п.2 ст.275 Господарського кодексу України, ст.1, п.4 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживання теплової енергії допускається тільки на підставі договору, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (п.1 ст. 589 ЦК України).

Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (п.2 ст. 589 ЦК України).

Судом встановлено, що актом обстеження технічного стану системи теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 маг. «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 09.11.2005 встановлено, що на підставі проекту 212/05-ОВ від 02.11.2005 проведена реконструкція системи опалення та з 09.11.2005 приміщення переведено на автономний газовий котел. Після складення даного акту послуги з опалення позивачем відповідачеві не надавалися.

Судом не приймаються до уваги доводи позивача про те, що в приміщеннях відповідача знаходиться 175,7 м. опалювальних стояків з тепловіддачею 5,35 Гкал на рік, які здійснюють тепловіддачу та за використання яких відповідач повинен сплачувати визначену Актом від 09.11.2005 плату. Вказані доводи позивача спростовуються фактичними обставинами справи, оскільки зміни до укладеного сторонами договору щодо необхідності оплати втрат теплової енергії у 175,7 м опалювальних стояків сторонами у справі не вносилися. На відповідача у справі обов'язок з оплати знаходження у його приміщенні 175,7 м опалювальних стояків жодною угодою сторін, укладеною у встановленому законом порядку, не покладався.

Враховуючи відсутність факту надання позивачем відповідачеві обумовлених договором послуг з опалення, зазначені рахунки не можуть бути доказами надання/отримання послуг, оскільки вказані рахунки складені позивачем перед початком опалювальних сезонів, а не після їх закінчення за результатами фактично наданих послуг (виставлені 31.10.2011 за опалювальний сезон 2011-2012 року та 31.10.2012 за опалювальний сезон 2012-2013 року), також зазначені рахунки не містять обґрунтованого розрахунку вартості наданих послуг (а.с.15,16). За таких обставин посилання позивача на вказані рахунки як на доказ наявності у відповідача обов'язку з оплати послуг з опалення є необґрунтованими, а рахунки не є належними та допустимими доказами у розумінні положень ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, рішенням господарського суду Луганської області від 15.01.2014р. у справі №913/1691/13 та Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.04.2014року, встановлено факт припинення дії договору№ 295 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 22.12.2003року з 22.12.2011, а також відсутності факту надання позивачем відповідачеві послуг з опалення, зокрема, після 22.12.2011, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за надані за договором послуги з опалення за період за опалювальні сезони 2011-2012рр. та 2012-2013р.р., що є підставою для відмови у позові у частині стягнення заборгованості у розмірі 79060,16грн.

Інші вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 908,63грн., інфляційних нарахувань в сумі 3250,36грн. є похідними від позовної вимоги про стягнення суми заборгованості за укладеним сторонами договором, а відтак задоволенню не підлягають внаслідок необґрунтованості основної позовної вимоги.

Господарський суд, розглянувши вищевказані клопотання відповідача (вх.№72 від 05.01.2015року) про припинення провадження у справі№922/5848/14 в частині позовних вимог позову№06-05/1-155 від 03.12.2014року ДП "СТЕЦ" за період з 22.12.2011 року по 03.04.2013року на підставі п.2 ст.80 ГПК України ., та зупинення провадження у справі №922/5848/14 на підставі ч.1 ст.79 ГПК України до остаточного вирішення справи №913/1691/13, відмовляє в їх задоволенні з огляду на їх безпідставність та необгрунтованість.

Судові витрат на підставі положень ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Повне рішення складено 02.03.2015 р.

Суддя О.О. Присяжнюк