ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2015 р.Справа № 916/1493/14

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Ніколаєві П.В.

за участю представників сторін :

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача 1: Дирдін М.Є. за довіреністю № 02-36/155 від 16.01.2015р.;

від відповідача 2: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/1493/14:

За позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1;

до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства „УКРСОЦБАНК";

до відповідача 2: Приватного підприємства „ЄС-СЕРВІС";

про визнання договору поруки припиненим, -

у с т а н о в и в :

18 квітня 2014р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач, Поручитель) звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (далі - Кредитор, Укрсоцбанк) та Приватного підприємства "ЄС-Сервіс" (далі - Позичальник) про визнання договору поруки припиненим.

Свої вимоги Позивач ґрунтує настуним.

28 липня 2008 року між приватним підприємством «ЄС-СЕРВІС» (Позичальник) і Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк» (Кредитор), був укладений договір невідновлювальної кредитної лінії № 08-660/117-304. ( далі - Договір кредиту)

За цим договором ПП «ЄС-СЕРВІС» (Позичальник) отримало від банку кредит в розмірі 660190 доларів США під 14,5% річних на купівлю обладнання - цифрової друкарської машини XEROX IGEN 3 110, 2008 року випуску за договором №ТУ-18/08 від 11.03.2008 року, укладеним з TOB «ТЕРЕМ ГРАФІЧНІ СИСТЕМИ».

В якості забезпечення виконання ПП «ЄС-СЕРВІС» (Позичальник) своїх зобов'язань перед банком щодо повернення кредиту, ПП «ЄС-СЕРВІС» 28.07.2008 року уклало з „Укрсоцбанк" (Кредитором) договір застави № 06-09/1429, предметом якої стало обладнання XEROX IGEN 110 з сервером друку DocuSP, 2008 року випуску, придбане ПП «ЄС-СЕРВІС» від TOB «ТЕРЕМ ГРАФІЧНІ СИСТЕМИ» за договором №ТУ-18/08 від 11.03.2008 року.

З метою забезпечення виконання ПП «ЄС-СЕРВІС» своїх зобов'язань за Договором кредиту 25 липня 2008 року між «Укрсоцбанк» (Кредитор), ПП «ЄС-СЕРВІС» (позичальник) і ФОП ОСОБА_1 (Поручитель) був укладений договір поруки №06-09/1430, (далі - Договір поруки), за яким Позивач виступив поручителем ПП «ЄС-СЕРВІС» і зобов'язався солідарно з ним відповідати перед банком за виконання зобов'язань за указаним договором відновлювальної кредитної лінії, а саме за повернення кредиту в сумі 660190 доларів США з графіком погашення відповідно до умов договору кредиту та з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 24.07.2013 року, або в інший термін дострокового погашення у випадках , передбачених договором кредиту; сплату процентів з користування кредитом у розмірі 14,5% річних та комісій визначених договором кредиту, сплату можливої неустойки, інших витрат щодо зволення вимог кредитора за договором кредиту.

Позивач ( Поручитель) вважає, що Договір поруки припинив свою дію.

Але, оскільки «УКРСОЦБАНК» (Кредитор) не визнає право Позивача (Поручителя) на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ст. 559 ЦК України, та продовжує списувати з моїх рахунків кошти на погашення заборгованості ПП "ЄС-СЕРВІС» за кредитним договором № 08-660/117-304 від 01.07.2008 року. Позивач просить визнати договір поруки припиненим, виходячи з наступного.

За умовами Кредитного договору Відповідач - 1 зобов'язався надавати Відповідачу - 2 кредит окремими траншами зі сплатою 14,5% процентів річних та комісій в межах максимального ліміту заборгованості Відповідача - 1 за кредитом в сумі 660190 доларів США з наданням траншів кредиту по мірі потреби (п. 1.1.1. Кредитного договору).

Згідно з п.1.1.2 Кредитного договору погашення кредиту мало здійснюватись щомісячно рівними частинами не пізніше п'ятого числа, починаючи з листопада 2008 року по червень 2013 року в сумі 11582,28 доларів США, а в липні 2013 року у сумі 11582,32 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 27 липня 2013 року.

08 грудня 2009 року Відповідачами до Кредитного договору була укладена додаткова угода №2, якою строк погашення заборгованості за кредитом був продовжений до 27 травня 2015 року.

Пунктом 2.13. Кредитного договору встановлено, що у разі пролонгації кредиту з дня, наступного за днем пролонгації, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі процентної ставки, встановленої в п.1.1.1. Кредитного договору, збільшеної на один процентний пункт, якщо інше не буде встановлено відповідною додатковою угодою.

Враховуючи викладене, Відповідачами без згоди Позивача був збільшений період, за який нараховуються проценти за користування кредитними коштами, що, виходячи зі змісту забезпеченого порукою зобов'язання, встановленого п.2.1.1. договору поруки №06-09/1430, що призвело до збільшення обсягу відповідальності ФОП ОСОБА_1 як поручителя.

Підписання Позивачем 08.12.2009 року додаткової угоди №2 до договору невідновлювальної кредитної лінії № 08-660/117-304 від 28.07.2008 року як директором ПП «ЄС-СЕРВІС», не може розглядатися як надання ним згоди від свого імені, як Поручителя, оскільки згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності повинна бути очевидною й наданою в спосіб, передбачений договором поруки.

Надання згоди Позивачем як директором підприємства - боржника на відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами за наданим ПП «ЄС-СЕРВІС» кредитом, не свідчить про надання ним згоди на збільшення обсягу своєї особистої відповідальності як поручителя та, на думку Позивача, тягне за собою припинення поруки.

З урахуванням викладеного Позивач вважає що договір поруки №06-09/1430 від 25.07.2008 року припинив свою дію ще 08.12.2009 року.

Пунктом 6.1. договору поруки №06-09/1430 від 25.07.2008 року встановлено, що він набирає чинності з моменту його укладення уповноваженими представниками сторін та діє до виконання у повному обсязі зобов'язань за договором кредиту і цим договором.

Умова договору поруки про дію поруки до виконання у повному обсязі зобов'язань за договором кредиту і договором поруки не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України.

На це вказав в своїй постанові і Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5.

З огляду на викладене Позивач вважає, що договором поруки не був встановлений строк поруки, у зв'язку з чим порука мала припинитися, якщо Відповідач - 1 протягом шести місяців дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до ФОП ОСОБА_1

Право Відповідача - 1 вимагати від Відповідача - 2 дострокового виконання ним всіх своїх зобов'язань за Кредитним договором протягом тридцяти календарних днів від дня отримання письмової вимоги про повернення кредиту, сплати процентів, комісій, а також можливої неустойки, закріплено п. 3.2. Кредитного договору.

18 липня 2011 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» звернулося до ПП «ЄС-СЕРВІС» з письмовою вимогою щодо повного погашення заборгованості за Кредитним договором, включаючи дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з моменту отримання вказаної вимоги.

Вказана вимога була отримана ПП «ЄС-СЕРВІС» 21 липня 2011 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, в якому ця вимога надійшла.

Таким чином, строк виконання основного зобов'язання за Кредитним договором, а саме строк його дострокового повернення, наступив 20 серпня 2011 року. Виходячи з цього ПАТ КРСОЦБАНК» мав звернутися до ФОП ОСОБА_1 як до поручителя ПП «ЄС-СЕРВІС» з відповідною вимогою не пізніше 20 лютого 2012 року, чого їм зроблено не було.

Враховуючи, що протягом указаного періоду ПАТ «УКРСОЦБАНК» не звертався до ФОП ОСОБА_1 як до поручителя ПП «ЄС-СЕРВІС» з вимогами щодо погашення кредиту, а звернувся нього з позовом лише в листопаді 2013р., договір поруки №06-09/1430 від 25.07.2008 року припинився.

Верховний суд України у постанові від 21.05.2012 року у справі №6-20цс11 вказав, що на особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом; у разі визнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ст. 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя ляхом визнання його права на підставі п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Про невизнання «УКРСОЦБАНК» права ФОП ОСОБА_1 на припинення зобов'язання договором поруки №06-09/1430 від 25.07.2008 року свідчить як факт звернення банку в листопаді 2013 року до Третейського суду при асоціації українських банків з позовом до ФОП ОСОБА_1 як до поручителя Відповідача - 2, так і списання з рахунків Позивача як фізичної особи коштів на погашення кредиту, отриманого ПП «ЄС-СЕРВІС», останнє з яких відбулося 07.03.2014 року.

21.01.2015 року позивач, на виконання ухвали господарського суду від 14.01.2015р. надав додаткові пояснення (т.2, а.с. 190-195) за якими просить задовольнити його позов та вважає що вказаний договір поруки припинив свою дію з 24.02.2012 р. за положеннями ч.4 ст. 559 ЦК України.

З підстав ст.ст. 16, 251, 252, 526, частини першої статті 553, частини першої статті 554, частини 4 статті 559 ЦК України, з урахуванням правових позицій Верховного суду України викладених у постановах від 5 червня 2013 року у справі № 6-43цс1, та від 25.09.2013 року у справі № 6-97цс13, Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5, Позивач просить визнати Договір поруки №06-09/1430 від 25.07.2008 року, укладений між акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», повним правонаступником якого є Публічне АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ЄС-СЕРВІС» Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, визнати припиненим з 26 лютого 2012 року.

Представник відповідача 1 - Укрсоцбанк" вимоги не визнає про що зазначив у відзиві на позов.

Крім того, під час нового розгляду справи, 30.01.2015 р. представник ПАТ „Укрсоцбанк" надав клопотання про припинення провадження у справи з підстав п.5 ч.1 ст. 80 ГПК України посилаючись на те, що п. 5.2 Договору поруки визначено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, Сторони, керуючись ст. 5 Закону України „Про третейський суд" домовились, що спір розглядається третейським судом. При цьому відповідач зазначає, що згідно п. 4.2 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", - 4.2.3. Є письмова угода сторін про передачу спору на вирішення третейського суду (пункт 5 частини першої статті 80 ГПК). Таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження у справі. В останньому випадку провадження підлягає припиненню з посиланням на зазначену норму ГПК. Якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то:

- у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім;

- у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною та не визнавалася недійсною, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 ГПК. ( т. 2, а.с. 198-200)

Також представник ПАТ „Укрсоцбанк" 04.02.2015 р. надав письмові пояснення, за якими просить відмовити у позові з посиланням на приписи п.4 ст. 559 ЦК України та п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. „Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин".

Відповідач -2 (ПП „ЕС-Сервіс") 27.02.2015 р. надав лист у якому просив засідання суду 04.03.2015 р. провести без участі представника ПП „Ес-Сервіс".

Позивач в засіданні суду 04.03.2015 р. заперечував проти клопотання про припинення провадження у справі так як він звернувся до господарського суду із позовом про захист свого цивільного права та розраховує на здійснення господарським судом саме відправлення правосуддя, шляхом прийняття відповідного рішення, а не вирішення даного спору в третейському суді, який не є органом, що відправляє правосуддя.

В засіданні суду 04.03.2015 р. представником відповідача -1 надані додаткові пояснення щодо безпідставність вимог позивача.

Також 04.03.2015р. представником відповідача-1 через канцелярію господарського суду надані письмові пояснення щодо заперечення Позивача на заяву про припинення провадження у справі за якою відповідач -1 просить припинити провадження у справі з підстав п.5 ч. 1 ст. 80 ГПК України та письмові пояснення за якими просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.04.2014 року (суддя Мостепаненко Ю.І.) порушено провадження у справі № 916/1493/14 за даним позовом.

Рішенням господарського суду Одеської області від 18.06.2014р. (суддя Мостепаненко Ю.І.) у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено з тих підстав, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає приписам ст. 16 ЦК України та ст. 230 ГК України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28.10.2014р. рішення господарського суду Одеської області від 18.06.2014р. по справі № 916/1493/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2014р. рішення господарського суду Одеської області від 18.06.2014р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.10.2014р. у справі № 916/1493/14 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Скасовуючи вказані судові рішення касаційна інстанція зазначила таке.

Позивач просить визнати припиненим з 26.02.2012р. вищевказаний договору поруки, з тих підстав, що у спірному договорі поруки не встановлений строк його дії, тому ПАТ "Укрсоцбанк", надіславши на адресу ПП "ЄС-Сервіс" лист-претензію від 18.07.2011, яка отримана останнім 26.07.2011, мало звернутись до позивача як поручителя з відповідною вимогою не пізніше 25.02.2012. За відсутністю такого звернення, за доводами позивача, порука припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

При першому розгляді справи суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив з тиих підстав, що оскільки заявлені позивачем вимоги спрямовані на встановлення судом юридичного факту - припинення договору, що не є само по собі захистом прав та законних інтересів у розумінні положень ст. 20 Господарського кодексу України та ст. 16 Цивільного кодексу України. Тобто, за висновком суду першої інстанції, позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права; припинення правовідношення тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом ст.ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, тому виходячи із загальних засад цивільного законодавства і господарського судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін, у разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

При цьому умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України. Тобто за наявності у спірному договорі відповідної умови договору щодо його дії до виконання у повному обсязі зобов'язань за договором кредиту і цим договором до нього слід застосовувати положення ч. 4 ст. 559 ЦК України.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимога про припинення договору поруки не впливає на захист прав та інтересів позивача, оскільки законодавством не створено механізму перегляду рішення третейського суду за нововиявленими обставинами.

Такий висновок апеляційної інстанції касаційна інстанція не прийняла, зазначивши що він не ґрунтується на нормах законодавства, які регулюють правовідносини поруки, а також передбачають право відповідних осіб на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, визначають способи захисту тощо.

При цьому касаційна інстація зазначила, що дійшовши по суті правильного висновку про необхідність захисту судом права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки в разі його невизнання кредитором, суд апеляційної інстанції при вирішення даного спору також не з'ясував наявність або відсутність у позивача такого права та порушення чи невизнання його ПАТ "Укрсоцбанк".

Відповідно до ст. 111-10 ГПК України вказівки, що містяться в постанові касацінйої інстанції є обов'язковими для суду першої інстанції при новому розгляді справи.

Таким чином, при новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене.

Розпорядженням керівника аппарату господарського суду Одеської області № 22 від 12.01.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 916/1493/14.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ, справу № 916/1493/14 передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Никифорчуку М.І.

При новому розгляді даної справи, розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши доводи сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, враховуючи вказівки зазначені у вказаній постанові Вищого господарського суду України, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

Як випливає з матеріалів справи, 28.07.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк", (кредитор) та ПП "ЄС-Сервіс" (позичальник) укладений вищевказаний Кредитний договір, за умовами якого кредитор зобов'язався надавати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (кредит).

Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору надання кредиту здійснюється окремими частинами (траншами) зі сплатою 14,5% процентів річних за кредитом та комісій в розмірі та в порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в додатку 1 до цього договору, який є невід'ємною складовою частиною цього договору (тарифи), в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 660190 доларів США з наступним порядком надання траншів кредиту, а саме по мірі потреби.

Згідно з п. 2.2 Кредитного договору кредит вважається наданим у момент (день) списання суми траншу кредиту з позичкового рахунку, зазначеного у п. 2.1 цього договору, на підставі письмової заяви позичальника.

У п. 1.1.2 Кредитного договору сторони погодили, що погашення кредиту має здійснюватись щомісячно рівними частинами, не пізніше 5 числа, починаючи з листопада 2008р. по червень 2013р. у сумі 11582,28 доларів США, а в липні 2013р. - 11582,32 доларів США, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 27.07.2013 на умовах, визначених цим договором.

Сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому нараховані проценти, а також у день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі (п. 2.4 кредитного договору).

За умовами п. 1.3 Кредитного договору кредит надається позичальнику на купівлю обладнання - цифрової друкарської машини XEROX IGEN 3 110 2008 року випуску згідно з договором №ТУ-18/08 від 11.03.2008, укладеним з ТОВ "ТЕРЕМ ГРАФІЧНІ СИСТЕМИ".

Згідно з п. 1.4 Кредитного договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором за цим договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором кредитор укладає:

- з позичальником договір застави майна - обладнання XEROX IGEN 3 110 2008 року випуску заставною вартістю 4167450 грн., що в еквіваленті складає 860545,55 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на дату підписання цього договору (п. 1.4.1 кредитного договору);

- з поручителем - ОСОБА_1, нотаріально посвідчений іпотечний договір трьохкімнатної квартири, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, б. 16, кв. 95, загальною площею 73,3 м2 вартістю предмету іпотеки 659000 грн. (п. 1.4.2 кредитного договору).

25.07.2008 року між АКБ СР "Укрсоцбанк" (кредитор), ПП "ЄС-Сервіс" (позичальник) та ФОП ОСОБА_1 (поручитель) укладено вищевказаний Договір поруки за яким поручитель зобов'язався перед кредитором солідарно відповідати всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України може бути звернено стягнення, за виконання позичальником у повному обсязі зобов'язань за Кредитним договором.

Змістом забезпеченого порукою зобов'язання згідно з п. 2.1 договору поруки є: повернення кредиту в сумі 660190 доларів США, з графіком погашення відповідно до умов договору кредиту та з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 24.07.2013 року, або в інший термін дострокового погашення у випадках, передбачених Договором кредиту; сплата процентів за користування кредитом у розмірі 14,5% річних та комісій, визначених договором кредиту; сплата можливої неустойки (пені, штрафу), визначеної договором кредиту; інші витрати щодо задоволення вимог кредитора за договором кредиту.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору поруки поручитель зобов'язаний протягом одного робочого дня від дати отримання листа кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання за договором кредиту, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування непогашеної суми кредиту на рахунок кредитора, непогашеної суми процентів на рахунок кредитора, непогашеної суми комісій на рахунок кредитора, непогашеної суми неустойки (пені, штрафу) на рахунок кредитора.

Цей договір набирає чинності з моменту його укладання уповноваженими представниками сторін та діє до виконання у повному обсязі зобов'язань за договором кредиту і цим договором (п. 6.1 договору).

У п. 6.3 Договору поруки сторони узгодили, що всі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатись дата особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв'язку одержувача.

Додатковими угодами №1 від 30.04.2009 і №2 від 08.12.2009р. до Кредитного договору сторони вносили зміни до п. 1.1.2 Кредитного договору щодо графіку погашення кредиту. Ці додаткові угоди підписані, зокрема, від імені ПП "ЄС-Сервіс" директором ОСОБА_1

У зв'язку з порушенням договірних зобов`язань за Кредитним договором ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до директора ПП "ЄС-Сервіс" ОСОБА_1 з листом-претензією №501.5-13/67-5116 від 18.07.2011, в якому зазначив про наявність заборгованості за кредитним договором та просив її погасити протягом 30 календарних днів з моменту отримання листа.

Зазначений лист отримано ОСОБА_1 особисто 26.07.2011р., про що свідчить повідомленням про вручення поштового відправлення.

Позивач вважає, що ПАТ "Укрсоцбанк", надіславши на адресу ПП "ЄС-Сервіс" лист-претензію від 18.07.2011р., яка отримана останнім 26.07.2011р., мало звернутись до позивача як поручителя з відповідною вимогою не пізніше 25.02.2012р. За відсутністю такого звернення, за доводами позивача, порука припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

На підставі викладеного Позивач просить визнати вказаний договір поруки припиненим з 26.02.2012р.

Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм поручитель, хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором.

За частиною 2 статті 555 ЦК України поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг.

За частиною 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди вручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі :

- підвищення розміру процентів;

- відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який враховуються проценти за користування чужими грошовими коштами;

- установлення (Збільшення розміру) неустойки;

- встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Аналогічні правові позиції Верховного суду України викладені у постановах від 5 червня 2013 року у справі № 6-43цс1 та від 25.09.2013 року у справі № 6-97цс13 застосування яких у даній справі є обов'язковим в силу ст. 111-28 ГПК України.

Господарський суд погоджується з твердженнями Позивача, що підписана ним 08.12.2009 року додаткова угода №2 до Кредитного договору як директором ПП «ЄС-СЕРВІС» не може розглядатися як надання ним згоди від свого імені, як Поручителя, оскільки згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності повинна бути очевидною й наданою в спосіб, передбачений договором поруки.

Надання згоди Позивачем як директором підприємства - боржника на відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами за наданим ПП «ЄС-СЕРВІС» кредитом, не свідчить про надання ним згоди на збільшення обсягу своєї особистої відповідальності як поручителя та, на думку суду, тягне за собою припинення поруки.

З огляду на викладене господарський суд вважає, вимоги позивача обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо обраного позивачем способу захисту прав шляхом визнання вказаного договору припиненим господарський суд зазначає таке.

Відповідно до п. 5 ст. 3 ЦК України загальними принципами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересів.

Відповідно до загальних принципів цивільного законодавства захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України .

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3 - 5, 11, 15, 31 ЦПК України), слід дійти висновку про те, що у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Крім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Таким чином, з приведеного випливає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав як набільш ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Щодо клопотання відповідача 1 - Укрсоцбанк про припинення провадження у справі з підстав п.5 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд зазначає таке.

Дане клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Позивач в засіданні суду 04.02.2015 р. заперечував проти цього клопотання так як він звернувся до господарського суду із позовом про захист свого цивільного права та розраховує на здійснення господарським судом саме відправлення правосуддя, шляхом прийняття відповідного рішення, а не вирішення даного спору в третейському суді, який не є органом, що відправляє правосуддя.

Господарський суд вважає, що у даному випадку йдеться саме про судовий захист цивільного права позивача, який розраховує на здійснення господарським судом саме відправлення правосуддя, шляхом прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України при задоволенні позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати Договір поруки №06-09/1430 від 25.07.2008 року, укладений між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, ), Приватним підприємством «ЄС-СЕРВІС» (65114, м. Одеса, 6-а ст. Люстдорфської дороги, 1 лінія, буд. 11, ) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (65114, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - припиненим з 26 лютого 2012 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (65114, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн.

Стягнути з Приватного підприємства «ЄС-СЕРВІС» (65114, м. Одеса, 6-а ст. Люстдорфської дороги, 1 лінія, буд. 11, ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (65114, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн.

Повний текст рішення складено та підписано 10 березня 2015 р.

Суддя М.І. Никифорчук