УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

26.02.2015Справа № 910/4081/15-г

Суддя Шкурдова Л.М., розглянувши заяву товариства з додатковою відповідальністю "Меблевий комбінат "Стрий"

до публічного акціонерного товариства "Український професійний банк"

про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24.12.2014 року по справі №2021/14

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Меблевий комбінат «Стрий» звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 24.12.2014 у справі №2021/14 за позовом публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» до товариства з додатковою відповідальністю «Меблевий комбінат «Стрий» про стягнення заборгованості.

Розглянувши подану заяву, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви з огляду на таке.

Частиною першою статті 1221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

У частині другій статті 51 Закону України «Про третейські суди» зазначено, що рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Частиною 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» передбачено вичерпний перелік підстав для оскарження рішень третейських судів:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Подана товариством з додатковою відповідальністю «Меблевий комбінат «Стрий» заява про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 24.12.2014 у справі №2021/14 обґрунтована тим, що Третейський суд відмовив у клопотанні про відвід третейського судді, повинен був відкласти розгляд справи №2021/14, призначений 22.12.2014 року на 24.12.2014, за клопотанням товариства з додатковою відповідальністю «Меблевий завод «Стрий», на більш пізню дату; третейський суд не з'ясував вартість предмету застави, не перевірив правильність здійснених банком розрахунків та обґрунтованість позовних вимог, третейський суд неправомірно зазначив про наявність підстав для нарахування пені за ставкою 73 % річних та допустив подвійне стягнення штрафних санкцій.

Разом з тим, перелічені підстави не є тими підставами, з якими закон пов'язує можливість оскарження рішень третейських судів в розумінні ч.3 ст.51 Закону України «Про третейські суди».

Позовна заява відповідає вимогам ст.35 Закон України «Про третейські суди» та ст. 48 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, тому, відповідно до ст. ст. 1, 5, 6, 12-14, 27 Закону України «Про Третейські суди» та ст. ст. 2, 13, 14 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, третейський суд є компетентним вирішувати цей спір. Між сторонами наявна угода про передачу спору на розгляд третейського суду (третейське застереження), про що прямо зазначено в п.10.8. Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №42 від 04 червня 2009 року, укладеному між позивачем та відповідачем.

Згідно ст.ст.5, 12 Закону України «Про третейські суди» юридичні та фізичні особи мають право передати па розгляд третейського суду спір за наявності між сторонами третейської угоди, яка може бути викладена у вигляді третейського застереження в договорі.

Ст.13 Закону України «Про третейські суди» вказує, що третейська угода, викладена у формі третейського застереження вважається невід'ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому. Аналогічні норми передбачені пунктами 2,13,14 Регламенту постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків.

Розгляд справи №2021/14 здійснювався третейським суддею, що призначений Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків згідно зі ст. 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду.

23.12.2014 року товариством з додатковою відповідальністю «Меблевий комбінат «Стрий» подано клопотання про відвід судді Мамченко Ю.В.

У задоволенні клопотання про відвід судді Мамченко Ю.В. товариству з додатковою відповідальністю «Меблевий комбінат «Стрий» відмовлено, про що винесена мотивована ухвала Голови Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.12.2014 року.

Мотивована відмова у відхиленні клопотання про відвід третейського судді не є підставою стверджувати, що розгляд справи здійснений третейським судом, склад якого не відповідає ст.ст.16, 17 Закону України «Про третейські суди».

Як вбачається зі змісту рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 24.12.2014 у справі №2021/14 у судовому засіданні 22.12.2014 року представник товариства з додатковою відповідальністю «Меблевий завод «Стрий» був присутній, у судовому засіданні 22.12.2014 року оголошено перерву до 24.12.2014р., а відтак товариство з додатковою відповідальністю «Меблевий завод «Стрий» було належним чином повідомлено про дату наступного судового засідання.

Отже, товариство з додатковою відповідальністю «Меблевий комбінат «Стрий» було стороною третейської справи і не може вважатися особою, яка не брала участь у справі, але Третейський суд вирішив питання про її права і обов'язки у розумінні пункту 5 частини другої статті 1225 ГПК України.

Перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, у разі оскарження рішення третейського суду з інших підстав, ніж наведені в частині другій статті 122 5 ГПК України, у прийнятті відповідної скарги слід відмовити з посиланням на частину четверту статті 1221 і відповідний пункт частини другої статті 122 5названого Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 1221 ГПК України господарський суд виносить ухвалу про відмову в прийнятті заяви з підстав, передбачених статтею 62 цього Кодексу, а також у разі якщо рішення третейського суду оскаржено з підстав, не передбачених законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 62, частиною четвертою статті 1221 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті заяви товариства з додатковою відповідальністю «Меблевий комбінат «Стрий» про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 24.12.2014 у справі №2021/14 - відмовити.

2. Матеріали заяви повернути товариству з додатковою відповідальністю «Меблевий комбінат «Стрий».

Суддя Шкурдова Л.М.