ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 лютого 2015 року Справа № 922/3578/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок В.С.,
суддівКостенко Т.Ф., Сибіги О.М.
розглянувши матеріали касаційної скаргиПриватного підприємства "Технопромбізнес", м. Мерефа, Харківська обл.,
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 року
у справі господарського суду Харківської області
за позовомХарківського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків
до1. Кулиничівської селищної ради, смт. Кулиничі, Харківська обл., 2. Приватного підприємства "Технопромбізнес", м. Мерефа, Харківська обл., 3. Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, м. Харків
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаПублічного акціонерного товариства "Харківметробуд", м. Харків
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаОСОБА_4, м. Харків
провизнання недійсним договору, скасування державної реєстрації договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга приватного підприємства "Технопромбізнес" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 року у справі № 922/3578/13 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Основні вимоги, що пред'являються до форми і змісту касаційної скарги, викладено в ст. 111 ГПК України.

Так, відповідно до ч. 3 вказаної статті касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу або її уповноваженим представником.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати або особою, посадове становище якої не зазначено.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що подана від приватного підприємства "Технопромбізнес" до Вищого господарського суду України касаційна скарга на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 року у справі № 922/3578/13 підписана ОСОБА_5

Проте, суд касаційної інстанції звертає увагу на ту обставину, що до касаційної скарги не додано доказів уповноваження ОСОБА_5 на представництво скаржника, а довіреність, яка міститься в матеріалах справи про уповноваження ОСОБА_5 на представництво скаржника, була дійсна до 01.02.2014 року (том 1, а.с. 118).

В той же час, інша довіреність або її копії чи будь-які інші документи, які підтверджують повноваження ОСОБА_5 та надають йому право представляти інтереси приватного підприємства "Технопромбізнес" та ставити підпис на документах, в матеріалах справи - відсутні.

Відтак, касаційна скарга підписана особою, яка не уповноважена на вчинення цієї процесуальної дії.

З огляду на викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду як така, що оформлена з порушенням норм процесуального права, та підлягає поверненню скаржнику.

Крім того, згідно з пунктом 4 частини 1 статті ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI, відповідно до якого ставка судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, встановлена підпунктом "5" пункту 2 частини 2 статті 4 Закон України "Про судовий збір" і становить 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

При цьому, за приписами статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата встановлюється у місячному розмірі і на 01.01.2015 року становить 1218,00 грн.

Крім того, відповідно до п. 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року № 7, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

У даній справі предметом спору є три окремі вимоги немайнового характеру, а саме: визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку, а тому судовий збір повинен бути сплачений за кожну з вимог.

Також, колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" мінімальний розмір судового збору виходячи із позовів немайнового характеру за одну вимогу, який підлягає сплаті при поданні касаційної скарги, становить 852,60 грн.

Однак, як вбачається з квитанції № 40680 від 30.12.2014 року скаржником було сплачено судовий збір лише у розмірі 852,60 грн., тобто лише за одну вимогу немайнового характеру.

Отже, суд касаційної інстанції відзначає, що судовий збір не було сплачено у повному розмірі.

Крім того, за змістом статті 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Дотримання цього строку є обов'язковим для всіх учасників судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, приватне підприємство "Технопромбізнес" вже зверталось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, однак, у зв'язку з тим, що скаржником не було дотримано порядку подання касаційної скарги, ухвалою Вищого господарського суду України від 12.11.2014 року касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Колегією суддів Вищого господарського суду України встановлено, що у відповідності до вимог статті 110 Господарського процесуального кодексу України строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 року (повний текст постанови складено та підписано 29.09.2014 року) закінчився 20.10.2014 року, оскільки 19.10.2014 року припадало на вихідний день.

Проте, вдруге касаційну скаргу скаржником було подано лише 27.01.2015 року, що підтверджується штампом поштового відділення зв'язку на конверті, а тому встановлений для оскарження судового акту строк було пропущено.

Загальний порядок поновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 53 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і поновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Клопотання про поновлення процесуального строку повинно містити роз'яснення причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Всупереч наведеному, подана скаржником заява про відновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження мотивоване усуненням недоліків порядку подання касаційної скарги, зазначених в ухвалі Вищого господарського суду України від 12.11.2014 року.

Однак, колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що скаржник не довів господарському суду поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки не дотримання порядку подання касаційної скарги і повернення її скаржнику на підставі ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України не перериває перебіг цього строку та не є поважною причиною для поновлення строку, передбаченого ст. 53 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, ніяких інших причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржником наведено не було.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду поновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку для подання касаційної скарги з огляду на приписи частини першої статті 53 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку.

Поряд з цим, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Отже, можливість вчасного подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 року залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для поновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Таким чином, виходячи з приписів процесуального закону касаційна скарга приватного підприємства "Технопромбізнес" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 року не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню скаржнику на підставі п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 53, 86, 110, п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву приватного підприємства "Технопромбізнес" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 року у справі № 922/3578/13 - відхилити.

2. Касаційну скаргу приватного підприємства "Технопромбізнес" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 року у справі № 922/3578/13 повернути скаржнику.

Головуючий суддяВ.С. Божок

СуддіТ.Ф. Костенко

О.М. Сибіга