РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015Справа №910/2703/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна

Компанія "Надра України"

До Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

Про стягнення 135 800,02 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача Пономаренко А.Є. - по дов. № 116 від 19.01.2014

від відповідача не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення 125 235,63 грн. основного боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № 7/2979-Р-94М/13 від 19.12.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2014 порушено провадження у справі № 910/2703/15-г та призначено справу до розгляду на 04.03.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні 04.03.2015р. позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалі суду від 11.02.2015 року не виконав, відзив на позовну заяву не надав, і в судове засідання 04.03.2015 року представник відповідача не з'явився. Через канцелярію Господарського суду міста Києва заяв, клопотань, письмового відзиву на позов не подавав.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення (ухвалу суду представник відповідача отримав 16.02.2015р.).

В судовому засіданні 04.03.2014, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.12.2013 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Надра України" (виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (замовник) було укладено договір про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № 7/2979-Р-94М/13 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець зобов'язується виконати для замовника, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити роботи з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування (далі - роботи) з метою видобування корисних копалин на Пасічнянському родовищі відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.3. договору моніторинг та наукове супроводження здійснюється згідно з пунктом 26 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від " 30" травня 2011 року № 615, Угодою про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин на Пасічнянському родовищі №2177 від 07.08.2012, що є додатком до спеціального дозволу на користування надрами Пасічнянського родовища №2177 від 23.03.2000 та Положення про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 96 від 11.03.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України № 500/23032 від 27.03.2013.

Згідно з п. 1.4. договору виконавця визнано Держгеонадрами України переможцем конкурсу, який має право проводити протягом року моніторинг та наукове супроводження надрокористування.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач вважає, що відповідач в порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено вартість виконаних робіт, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 125 235,63 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1.2. договору обсяг робіт, етапи (підетапи) та строки їх виконання наведені в календарному плані (додаток 1), який є невід'ємною частиною цього договору та складається виконавцем щорічно.

Відповідно до п. 3.1. договору строки виконання робіт або їх етапів (підетапів) визначаються календарним планом.

З календарного плану на 2013 рік (Пасічнянське родовище), який є додатком № 1 до договору визначено наступні роботи (найменування етапу): Вивчення вихідних матеріалів від замовника. Аналіз програми робіт замовника, складання календарного плану з моніторингу та наукового супроводження надрокористування. Підготовка та укладання договору з проведення моніторингу та наукового супроводження виконання Надрокористувачем особливих умов надрокористування. Вивчення умов спеціального дозволу та угоди про користування надрами. Ознайомлення з геологічною характеристикою родовища та програмою робіт на Пасічнянському родовищі. Загальна оцінка відповідності робіт умовам дозволу та угоди про умови користування надрами. Підготовка річного звіту для замовника та для Держгеонадр України (У разі потреби надання рекомендацій з обґрунтуванням необхідності внесення змін до програми робіт на ділянці надр). Строк виконання даного етапу встановлено - грудень 2013 року, вартість складає 125 235,63 грн.

Відповідно до п. 5.1. договору вартість робіт за цим договором визначається протоколами узгодження договірної ціни у додатках до цього договору, які є його невід'ємними частинами.

Протоколом узгодження договірної ціни на 2013 рік сторони досягли домовленості про ціну робіт за проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування з метою видобування корисних копалин на Пасічнянському родовищі на 2013 рік, яка становить 125 235,63 грн.

Пунктом 4.1. договору визначено, що по завершенню кожного етапу (підетапу) виконавець надає замовнику підписаний ним акт здавання-приймання виконаних робіт в 2-х примірниках та звіт у письмовій формі.

Відповідно до п. 4.2. договору замовник протягом 5 робочих днів з дня одержання звіту та акту здавання-приймання виконаних робіт, якщо вони відповідають умовам договору, зобов'язаний направити виконавцю підписаний та належним чином оформлений акт здавання-приймання виконаних робіт.

В матеріалах справи наявний акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Н-00000082 від 14.01.2014, який підписаний та скріплений печатками обох сторін, та підтверджує, що виконавцем проведені за договором № 7/2979-Р-94М/13 від 19.12.2013 роботи з проведення моніторингу (Пасічнянське родовище), загальна вартість яких становить 125 235,63 грн.

Відповідно до п. 5.2. договору замовник перераховує виконавцю попередню оплату у розмірі 100% від вартості робіт за відповідним етапом (підетапом). Перерахування попередньої оплати здійснюється на підставі рахунку-фактури виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання рахунку-фактури.

07.11.2014 позивачем на адресу відповідача було направлено рахунок-фактуру № Н-00000771 від 03.11.2014 про сплату робіт за договором в сумі 125 235,63 грн. Даний рахунок отримано відповідачем 10.11.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу України встановлює, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.1.2. договору замовник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі, згідно з умовами цього договору, здійснювати оплату за виконані роботи.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, замовник в порушення взятих на себе зобов'язань за договором вартість виконаних робіт у визначений договором строк не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої не оспорений відповідачем складає 125 235,63 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З урахуванням існування належних доказів виконання позивачем робіт, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача їх вартості в розмірі 125 235,63 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Позивач за прострочення строків сплати за виконані роботи, керуючись пунктом 6.2 договору нарахував та просить стягнути з відповідача 6148,55 грн. пені за період прострочення з 25.11.2014 року по 27.01.2015 року.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6.2 договору у разі несвоєчасного перерахування попередньої оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх зобов'язань з оплати.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю у розмірі 6 148,55 грн. за визначений позивачем період.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3757,07грн. інфляційних втрат за період прострочення з 25.11.2014 року по 15.01.2015 року та 658,77 грн. 3% річних за період прострочення з 25.11.2014 року по 27.01.2015 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю, а саме, у розмірі 658,77 грн. та 3757,07 грн. відповідно за визначений позивачем період.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (м. Київ, пров. Нестеровський, 3-5, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" (м. Київ, просп. Повітрофлотський, 54, ) 125 235 грн. 63 коп. основного боргу, 658 грн. 77 коп. - 3 % річних, 3 757 грн. 07 коп. - інфляційні, 6 148 грн. 55 коп. - пені та 2 716 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 10.03.2015 р.

Суддя Трофименко Т. Ю.