ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2015 р. Справа № 914/4395/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», м.Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Львів

про стягнення 217867,86грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

Суть спору: позов заявлено Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», м.Львів до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Львів про стягнення 217867,86грн., з яких 199466,06грн. основного боргу та 18401,80грн. пені.

Ухвалою суду від 15.12.2014р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.01.2015р. Ухвалою суду від 21.01.2015р. розгляд справи відкладено на 04.02.2015р. у зв'язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 04.02.2015р. розгляд справи відкладено на 11.02.2015р. у зв'язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 11.02.2015р. строк розгляду справи продовжено на 15 днів за клопотанням позивача, в судовому засіданні оголошено перерву до 23.02.2015р. для надання можливості сторонам подати додаткові документи.

Представнику позивача роз'яснено права згідно ст.ст.20, 22 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні 23.02.2015р. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що в квітні 2013 року між позивачем та відповідачем - ФО-П ОСОБА_1 укладено договір про надання овердрафту, за яким відповідачу надано кредит в розмірі 200000,00грн. Проте, останній взятих на себе за договором зобов'язань належним чином не виконує, надіслану на його адресу в серпні 2014 року вимогу залишено без задоволення, що зумовило звернення до суду із позовною заявою про стягнення 199466,06грн. основного боргу та 18401,80грн. пені. Просив позов задоволити.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 23.02.2015р. не забезпечив, поважності причин неявки суду не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. До матеріалів справи долучено відзив ФО-П ОСОБА_1 (вх.№5629/15 від 11.02.2015р.), в якому розмір основного боргу за договором не заперечено, однак подано контррозрахунок сум пені, нарахованих позивачем та заявлених до стягнення.

До початку судового засідання заяв чи клопотань від ФО-П ОСОБА_1 не надходило, проте, після проведення судового засідання через канцелярію господарського суду Львівської області представником відповідача подано клопотання (вх.№861/15 від 25.02.2015р.) про призначення судово-економічної експертизи, яке судом долучено до матеріалів справи, проте не прийнято до розгляду з огляду на його подання після вирішення госопдарського сопру по суті та прийняття рішення по справі.

Враховуючи встановлений ст.69 ГПК України строк вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст. 4-3 ГПК України судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у зв'язку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (банк за договором, позивач по справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позичальник за договором, відповідач по справі) укладено договір №71 про надання овердрафту від 22.04.2013р., за яким банк зобов'язався надати позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник - повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним (р.1).

На виконання взятих на себе зобов'язань, позивачем, у відповідності до п.2.1.1. договору, встановлено кредитний ліміт заборгованості по овердрафту в розмірі 200000,00грн.

Підставою надання банком овердрафту, згідно з умовами договору, є подання позичальником в банк розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на його поточному рахунку (п.2.3), а датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку) (п.2.4).

Так, надання банком овердрафту підтверджується банківською випискою про рух коштів по рахунку ФО-П ОСОБА_1 за період з 22.04.2013р. по 24.09.2014р.

Проценти за користування кредитом, згідно з п.3.2 договору, нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п.2.1.2 цього договору з урахуванням строку користування овердрафтом, з моменту надання овердрафту до терміну, вказаному в п.2.2 цього договору.

Відповідно до п.2.2 договору, дата остаточного повернення овердрафту - 21.04.2014р. За умовами договору, позичальник зобов'язаний повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього (п.4.1). Повернення овердрафту здійснюється за рахунок коштів, які надходять на поточний рахунок позичальника (п.4.2). Якщо будь-який термін здійснення платежів за договором припадає на вихідний день, святковий або інший не робочий день, то платежі повинні бути здійснені у попередній робочий день (п.4.4). Позичальник уповноважує та безвідклично доручає банку здійснювати договірне списання банком з усіх його поточних рахунків, відкритих в банку (його відділеннях), грошових коштів і спрямовувати їх на погашення заборгованості за цим овердрафтом, нарахованими процентами, комісіями, а також можливої неустойки (штрафу, пені) за цим договором (п.4.5).

Як вбачається з матеріалів справи, кредитні кошти в розмірі 199794,60грн. та 1671,46грн. нарахованих відсотків відповідачем своєчасно не повернуто, зокрема, меморіальним ордером №11801773 від 24.04.2014р. прострочений кредит за договором №71 від 22.04.2013р. віднесено за призначенням. Із банківських виписок про рух коштів по рахунку ФО-П ОСОБА_1 НОМЕР_2 за період з 22.04.2013р. по 24.09.2014р. вбачається, що 25.04.2014р. ним частково погашено заборгованість по сплаті тіла кредиту на суму 328,54грн. та повністю погашено заборгованість із прострочених відсотків на суму 1674,46грн.

Зважаючи на наведені вище обставини, ПАТ «Кредобанк» надіслано на адресу ФО-П ОСОБА_1 вимогу (вих.№06/08/2014-1 від 06.08.2014р.) про виконання зобов'язання за договором №71 про надання овердрафту від 22.04.2013р. шляхом сплати заборгованості в розмірі 209972,33грн., з яких 199466,06грн. неповернутої суми кредиту, 10505,39грн. пені по простроченій основній сумі кредиту за період з 24.04.2014р. по 28.07.2014р. та 0,88грн. пені по прострочених відсотках за 24.04.2014р., яку останній залишив без відповіді та задоволення.

Вказані обставини зумовили звернення ПАТ «Кредобанк» до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача 199466,06грн. основного боргу та 18401,80грн. пені.

При вирішені спору суд виходив з наступного.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є зокрема договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 199466,06грн. основного боргу обґрунтовані матеріалами справи, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст.230 ГК України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, згідно з ч.6 ст.232 ГК України, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, у п.6.1 договору сторони дійшли згоди, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення овердрафту, оплати процентів, комісій) позичальник, на вимогу банку, сплачує йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочки від несплаченої суми за весь час прострочки.

Згідно з ч.2 ст.343 ЦК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на наведене та провівши відповідний підрахунок, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення пені, нарахованої на суму простроченого кредиту та відсотків за кредитним договором за період з 24.04.2014р. по 23.09.2014р. підлягає частковому задоволенню на суму 18149,72грн.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, судовий збір в розмірі 4352,32грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; код ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (м.Львів, вул.Сахарова, буд.78; ) 199466,06грн. основного боргу, 18149,72грн. пені та 4352,32грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 02.03.2015р.

Суддя Щигельська О.І.