ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2015 р. Справа № 908/1205/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Потапенко В.І. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупі О.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Стеценка О.В., довіреність від 31.12.2014 р. № 434

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 973 З/3) на рішення господарського суду Запорізької області від 14.05.14 р. у справі № 908/1205/14

за позовом Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток", м. Київ

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИЛА:

Запорізька міська рада звернулась до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток" про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 19.12.2002 р. № 62, а саме просила суд: змінити п. п. 1.6 договору оренди земельної ділянки від 19.12.2002 р. за № 62, укладеного між Запорізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК" щодо земельної ділянки площею 0,7399 га., яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, схрещення Прибережної автомагістралі та вул. Запорізької для розташування автозаправної станції, виклавши його в такій редакції: " 1.6 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 7 040 666,43 грн. (сім мільйонів сорок тисяч шістсот шістдесят шість грн.. 43 коп.) в цінах 2013 року"; змінити п. 3.1 договору оренди земельної ділянки від 19.12.2002р. за № 62, укладеного між Запорізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК" щодо земельної ділянки площею 0,7399 га., яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, схрещення Прибережної автомагістралі та вул. Запорізької для розташування автозаправної станції, виклавши його в такій редакції: " 3.1 Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 422 439,98 грн. (чотириста двадцять дві тисячі чотириста тридцять дев'ять грн. 98 коп.), що складає шестикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2013 року".

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14 травня 2014 року у справі № 908/1205/14 (суддя Серкіз В.Г.) позов задоволено.

Змінено п. 1.6. договору оренди земельної ділянки від 19.12.2002р. за № 62, укладеного між Запорізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК" щодо земельної ділянки площею 0,7399 га., яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, схрещення Прибережної автомагістралі та вул. Запорізької для розташування автозаправної станції, виклавши його в такій редакції: " 1.6 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 7 040 666,43 грн. (сім мільйонів сорок тисяч шістсот шістдесят шість грн.. 43 коп.) в цінах 2013 року".

Змінено п. 3.1 договору оренди земельної ділянки від 19.12.2002р. за № 62, укладеного між Запорізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК" щодо земельної ділянки площею 0,7399 га., яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, схрещення Прибережної автомагістралі та вул. Запорізької для розташування автозаправної станції, виклавши його в такій редакції: " 3.1 Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 422 439,98 грн. (чотириста двадцять дві тисячі чотириста тридцять дев'ять грн.. 98 коп.), що складає шестикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2013 року".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК" на користь Запорізької міської ради 1 218 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідач із зазначеним рішенням не погодився та подав на нього до Донецького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до статей 1, 3 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» у зв'язку із зупиненням роботи Донецького апеляційного господарського суду та втратою справи ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.01.2015 р. справу було відновлено та передано для здійснення апеляційного розгляду за зміненою підсудністю до Харківського апеляційного господарського суду.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на необґрунтованість висновку господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про внесення змін до спірного договору, оскільки господарським судом першої інстанції не було досліджено, що всупереч пункту 7.1. договору позивачем не направлялась відповідачу відповідна пропозиція з проектом додаткової угоди, а додані до позовної заяви на підтвердження відправлення такої пропозиції фіскальний чек та поштове повідомлення про вручення поштового відправлення не є доказами цього, оскільки з них не вбачається вміст поштового відправлення, який відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 може підтверджуватись лише описом вкладення до цінного листа з відбитком календарного штемпеля поштового відділення.

Зважаючи на це, відповідач вважає, що Запорізька міська рада звернулась з позовом у даній справі за відсутністю спору між сторонами, який виник лише б у разі направлення позивачем відповідної пропозиції про зміну договору і надання відповідачем відмови на неї або ненадання відповіді у встановлені строки.

Також апелянт вказує на те, що господарським судом першої інстанції не було досліджено того, що позивач не довів опублікування його рішення про зміну нормативної грошової оцінки землі відповідно до пункту 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України, а отже і дати набрання ним чинності.

Окрім цього апелянт вказує на те, що оскільки відповідно до частини третьої статті 653 Цивільного кодексу України договір змінюється в судовому порядку з моменту набрання законної сили рішенням суду про таку зміну, позовні вимоги про внесення змін до договору стосовно зміни нормативної грошової оцінки станом на 28.02.2013 р., тобто до дня набрання рішенням суду законної сили, суперечать чинному законодавству.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримує апеляційну скаргу.

Позивач представника для участі в судове засідання не направив, надіслав клопотання про розгляд справи без участі його представника, у зв'язку з неможливістю його прибуття.

Зважаючи на вказане клопотання позивача, справа розглядається за відсутністю представника позивача за наявними в ній матеріалами, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти її задоволення заперечує.

В обґрунтування своїх заперечень на апеляційну скаргу вказує на те, що надані ним докази відправлення відповідачу пропозиції про зміну спірного договору є належними, оскільки відповідають п. 62 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270.

Окрім цього вказує на безпідставність доводів відповідача щодо необхідності з'ясування факту опублікування рішення Запорізької міської ради від 03.03.2008 р. № 79 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» у відповідності до Положень Податкового кодексу України, оскільки цей Кодекс набрав чинності після прийняття зазначеного рішення, у зв'язку з чим не поширює свою дію на правовідносини щодо порядку опублікування та набрання чинності вказаним рішенням.

Також позивач зазначає, що відповідно до п. 14.1.72. ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної у комунальної власності віднесена до загальнодержавних податків та відповідно до статті 274.1. Податкового кодексу України нормативна грошова оцінка земельної ділянки є складовою земельного податку (базою податку), у зв'язку з чим її зміна є підставою для внесення зміни до договору оренди землі.

Зважаючи на наведене, позивач вважає, що оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та таким, що постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим просить залишити його без змін.

Дослідивши матеріали справи, повторно розглянувши справу відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом першої інстанції, між Запорізькою міською радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК" (Орендар) 12.11.2002 року був укладений договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано за № 62 від 19.12.2002р. в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі.

Відповідно до п.1.1 Договору, Орендодавець відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 30.09.2002р. за № 303/121 та рішення четвертої сесії Запорізької міської ради від 25.09.2002р. № 26 передає, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, схрещення Прибережної автомагістралі та вул. Запорізької.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,7399 га, в тому числі під благоустрій 0,0 га., у стані, придатному для її цільового призначення (п. 1.2 Договору).

Грошова оцінка земельної ділянки, згідно з п. 1.6 Договору, становила 2 770 925,50 грн. в цінах 2002 року.

За змістом п. 3.1 Договору (з урахуванням Договору про внесення змін № 1 від 12.12.2008р.), орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 187 390,03 грн., що складає 4% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2008року.

Згідно із п. 3.3 Договору (з урахуванням Договору про внесення змін № 1 від 12.12.2008р.), орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Жовтневого району 0003 в управлінні Держказначейства у Жовтневому районі міста Запоріжжя Головного управління Держказначейства України в Запорізькій області, МФО 813015, , код 13050200.

Відповідно до п. 3.4 Договору (з урахуванням Договору про внесення змін № 1 від 12.12.2008р.), розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором оренди землі;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати;

- в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що, зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди спір вирішується у судовому порядку.

27.07.2011р. на позачерговій сесії Запорізької міської ради шостого скликання було прийнято рішення № 16 «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя».

Рішенням Запорізької міської ради № 37 від 26.06.2012р. було внесено зміни до рішення Запорізької міської ради № 16 від 27.07.2011р. «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя». Зокрема, вказаним рішенням встановлено коефіцієнт « 6» для визначення розміру орендної плати для земельних ділянок, наданих для розташування автозаправних станцій та газових автозаправних станцій. Розмір орендної плати визначається згідно формули: О= П*К*Кі, де «О» - розмір орендної плати, «П» - розмір земельного податку, визначений згідно вимог Податкового кодексу України, «К» - коефіцієнт, визначений даним рішенням, «Кі» - коефіцієнт індексації.

Рішенням міської ради № 37 від 26.06.2012р. зобов'язано орендарів земельних ділянок, у яких розмір орендної плати, встановлений в договорі оренди землі, не відповідає даному рішенню або розрахований без урахування рішення міської ради від 03.03.2008р. № 79 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», укласти додаткові угоди на збільшення орендної плати.

Пунктом 5 згаданого рішення встановлено, що воно набирає чинності з 01.01.2013р.

Рішення Запорізької міської ради № 37 було оприлюднене 24.07.2012р. в газеті «Запорізька Січ».

Згідно з витягом з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,7399 га (кадастровий номер :01:009:0005), розташованої в м. Запоріжжя на схрещенні Прибережної автомагістралі та вул. Запорізької, що перебуває в оренді ТОВ "ВОСТОК", нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 7 040 666,43 грн.

Враховуючи зміну зазначеними рішеннями позивача коефіцієнту для визначення розміру орендної плати та зміну нормативної грошової оцінки землі останній в порядку ст. 188 ГК України листом (вих.. № 01/02-32/02621 від 28.08.2013р.) звернувся до відповідача із пропозицією внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 12.11.2002р., а саме - викласти п. 1.6 та п. 3.1 договору у наступній редакції:

« 1.6 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 7 040 666,43 грн. (сім мільйонів сорок тисяч шістсот шістдесят шість грн.. 43 коп.) в цінах 2013 року»;

« 3.1 Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 422 439,98 грн. (чотириста двадцять дві тисячі чотириста тридцять дев'ять грн.. 98 коп.), що складає шестикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2013 року».

У зв'язку із тим, що додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 22.11.2002р. з боку ТОВ "ВОСТОК" підписано не було, відповідач не сплачує орендну плату у встановленому рішенням міської ради № 37 шестикратному розмірі земельного податку за календарний рік в цінах 2013 року, Запорізька міська рада звернулась до господарського суду із позовом про зміну п.1.6 та п. 3.1 договору в судовому порядку.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи, враховуючи підстави та предмет позову, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, зважаючи на наступні підстави.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України, ч. 8 ст. 93 Земельного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі-це договір за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю-це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди землі (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оцінку земель" - нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Відповідно до абз. 5 статті 5 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз у 5 - 7 років.

Статтею 15 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що підставою для проведення оцінки земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з п. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського , селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ( у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до ч. 2 статті 648 Цивільного кодексу зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України - договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є двостороннім. якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу одніє із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про оренду землі" та п. 36 договору оренди землі зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Зважаючи на наведені норми, підставою для внесення змін до договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін є або істотне порушення умов договору, або наявність відповідного застереження в договорі щодо відповідних підстав для його зміни чи прямої вказівки в законі про необхідність внесення змін.

Як було наведено вище, сторони в пункті 3.4. спірного Договору ( в редакції Договору про внесення змін від 12.12.2008 р. № 1 -а.с. 18,19) передбачили перегляд розміру орендної плати один раз на рік за наявності відповідних підстав, зокрема в разі зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіціентів індексації ,визначених законодавством).

В п. 14.1.136 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Виходячи з положень пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата, поряд із земельним податком, є формою плати за землю, яка, в силу положень п. п. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України, віднесена до загальнодержавних податків.

Згідно з п. п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування за цим податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Базою оподаткування відповідно до п. п. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Статтею 288 Податкового кодексу України визначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюється у договорі оренди (ст. 288.4), але річна сума платежу: не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом (ст. 288.5).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України" від 02.12.2010 № 2756-VI, який набрав чинності з дня набрання чинності Податковим кодексом України, до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" внесені зміни, в силу яких розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 290 Господарського кодексу України розмір плати за користування земельною ділянкою, що є державною або комунальною власністю, не може бути нижчим за встановлений відповідно до закону.

Згідно зі ст. 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 % від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу.

Отже, з наведених вище положень Податкового кодексу України, Закону України "Про оренду землі" вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений у договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає лише порядок визначення орендної плати за землю та граничні розміри орендної плати. Також, договором оренди землі мають визначатись форма, умови внесення орендної плати, при цьому строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності повинні встановлюватись відповідно до Податкового кодексу України.

При цьому, як було наведено вище, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, а також затвердження конкретних ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України віднесено п. 35 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільської, селищної, міської рад, яка реалізується шляхом прийняття відповідних рішень на пленарних засіданнях ради.

Оскільки, виходячи з наведених вище норм чинного законодавства, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, у зв'язку зі зміною зазначеними рішенням органу місцевого самоврядування розмірів нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя, що використовується для визначення розміру орендної плати по укладеному між сторонами договору оренди землі, та є базою оподаткування при визначенні розміру земельного податку, а також коефіцієнтів індексації орендної плати, виникли обставини, передбачені пунктом 3.4 цього договору як підстава для обов'язкового перегляду (зміни) розміру орендної плати.

При цьому, колегія суддів наголошує, що, виходячи з наведених вище норм, прийняття уповноваженим органом місцевого самоврядування рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в пункті 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", в якому роз"яснено, що оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Наведені вище рішення позивача є чинними, оскільки, не скасовані та не визнані недійсними у встановленому порядку , а отже відповідно до наведених вище подожень статті 144 Конституції України та 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є обов'язковим для виконання.

Колегія суддів наголошує на безпідставності доводів відповідача щодо необхідності з'ясування факту опублікування рішення Запорізької міської ради від 03.03.2008 р. № 79 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» у відповідності до Положень Податкового кодексу України, оскільки цей Кодекс набрав чинності після прийняття зазначеного рішення, у зв'язку з чим не поширює свою дію на правовідносини щодо порядку опублікування та набрання чинності вказаним рішенням..

Реалізовуючи виключні повноваження в земельних правовідносинах, Запорізька міська рада прийняла рішення відповідно до яких змінила коефіцієнти індексації орендної плати та розмір нормативної грошової оцінки землі в м. Запоріжжя.

Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги про внеснння змін до спірного договору оренди землі в частині розміру орендної плати через зміну нормативної грошової оцінки землі та зміни коефіцієнтів індексації орендної плати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною зокрема в постановах: від 30.05.2011 р. у справі № 17/299-10; від 06.12.2010 року у справі № 2-1/10068-2008; від 27.12.2010 року у справі № 27/15-10; від 23.05.2011 року у справі № 7/105-10(30/234-09); від 30.05.2011 року у справі № 17/299-10; від 04.07.2011 року у справі № 41/81пд; від 20.11.2012 року у справі № 28/5005/640/2012;, а також правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною зокрема в постановах: від 01.10.2014 р. у справі № 922/529/14; від 15.01.2015 р. у справі № 922/1205/14; від 13.01.2015 р. № 922/2092/14.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, що позивачем не направлялась відповідачу відповідна пропозиція з проектом додаткової угоди, а додані до позовної заяви на підтвердження відправлення такої пропозиції фіскальний чек та поштове повідомлення про вручення поштового відправлення не є доказами цього, оскільки з них не вбачається вміст поштового відправлення, який відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 може підтверджуватись лише описом вкладення до цінного листа з відбитком календарного штемпеля поштового відділення.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали , які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги належності та допустимості доказів, а саме передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В пункті 2. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанці» роз'яснено, що будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Подані відповідачем на підтвердження надсилання пропозиції про внесення змін до спірного Договору фіскальний чек та повідомлення про вручення поштового відправлення є належними та допустимими доказами на підтвердження цієї обставини, оскільки: вказані документи відповідно до пунктів 2, 62 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 є підтвердженням надсилання позивачем відповідачу реєстрового поштового відправлення і отримання його останнім ; для надсилання вказаної пропозиції до договору вказаними Правилами не передбачено вимог щодо обов'язковості складення опису вкладення до цінного листа та відповідач не надав доказів і його представник в судовому засіданні не підтвердив, що вказане реєстрове поштове відправлення містило інші документи ані ж зазначена пропозиція до Договору, не навів які саме інші документи було ним отримано.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги що внесення спірних змін до договору суперечить частині третій статті 653 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що договір змінюється в судовому порядку з моменту набрання законної сили рішенням суду про таку зміну через те, що ці зміни стосуються нормативної грошової оцінки станом на 28.02.2013 р., тобто до дня набрання рішенням суду законної сили.

Колегія суддів наголошує, що вказані доводи є безпідставними, оскільки позовна заява не містить будь-яких вимог щодо дати внесення змін до Договору, а зміна нормативної грошової оцінки землі, на яку посилається позивач стосується обґрунтування підстав позову, а не дати внесення змін до спірного договору.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване.

Зважаючи на наведене, керуючись статтями 33, 43, 49, 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 14 травня 2014 року у справі № 908/1205/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 10.03.15 р.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Потапенко В.І.

Суддя Плужник О.В.