ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р. справа № 911/293/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства Переслав-Хмельницького виробничого управління комунального господарства, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький

до Фізичної особи-підприємця Орла Валерія Миколайовича, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький

про стягнення 1 717,76 гривень

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.01.2015 Комунальне підприємство Переслав-Хмельницького виробничого управління комунального господарства (далі-КП Переслав-Хмельницьке ВУКГ/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Орла Валерія Миколайовича (далі-ФОП Орел В.М./відповідач) про стягнення 1 717,76 грн заборгованості за договором про відновлення благоустрою міських територій №247 від 01.06.2013.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.01.2015 порушено провадження у справі №911/293/15 та призначено справу до розгляду на 10.02.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.02.2015 розгляд даної справи було відкладено на 24.02.2015.

В судові засідання 10.02.2015 та 24.02.2015 представник відповідача не прибув, витребувані судом документи не надав, про причини їх ненадання суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2013 між КП Переслав-Хмельницького ВУКГ (далі-виконавець) та ФОП Орлем В.М. (далі-замовник) було укладено договір про відновлення благоустрою міських територій №247 (далі-договір), відповідно до якого виконавець зобов'язався надавати послуги з відновлення благоустрою міських територій в межах розміщення пересувних тимчасових споруд чи об'єктів виїзної торгівлі, а також послуг вивезення твердих побутових відходів, а замовник зобов'язався своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Пунктами 3.2, 3.3 та 10.1 договору передбачено, що сума плати за користування місцем встановлення пересувних тимчасових споруд та об'єктів виїзної торгівлі становить 16,00 грн.

Плата за користування місцем встановлення пересувних тимчасових споруд та об'єктів виїзної торгівлі проводиться замовником за кожен день здійснення підприємницької діяльності на даному місці.

Договір набирає чинності з дня його укладання і діє до 15.09.2013.

Судом встановлено, що позивач свої договірні зобов'язання виконав належним чином надавши протягом червня-серпня 2013 послуги з відновлення благоустрою міських територій, а також вивезення твердих побутових відходів загальною вартістю 2 560,64 грн.

З метою оплати відповідачем вартості наданих послуг, позивачем було виставлено наступні рахунки-фактури:

- №СФ-0002718 від 04.07.2013 року за червень 2013 року на суму 842,88 грн,

- №СФ-0003173 від 31.07.2013 року за липень 2013 року на суму 858,88 грн,

- №СФ-0003675 від 29.08.2013 року за серпень 2013 року на суму 858,88 грн, копії яких містяться в матеріалах справи.

Натомість, відповідач свої обов'язки за договором в частині своєчасної оплати вартості наданих протягом спірного періоду послуг належним чином не виконав, сплативши, у відповідності до наданих суду копій прибуткового касового ордера №511 від 19.08.2013 та картки по рахунку позивача за період з 01.01.2013 по 10.02.2015, лише 842,88 грн, внаслідок чого за ним утворилось 1 717,76 грн заборгованості.

Наявність 1 717,76 грн заборгованості відповідача за договором підтверджується наданою суду довідкою позивача №5/05 від 10.02.2015.

З метою досудового врегулювання даного спору, 23.09.2014 позивачем було надіслано відповідачу претензію №434/1, відповідно до якої позивач інформував останнього про наявність заборгованості за договором та вимагав її погашення.

Посилаючись на те, що відповідач на зазначену претензію не відповів, остаточні розрахунки за договором не провів, позивач просить суд стягнути 1 717,76 грн. заборгованості по оплаті вартості послуг, наданих протягом липня-серпня 2013 року згідно договору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 3.6 договору передбачено, що оплата за наданні послуги з вивезення твердих побутових відходів проводиться згідно виставлених рахунків на оплату, але не пізніше 30 числа місяця, в якому були надані ці послуги.

З огляду наведеного, надання позивачем протягом липня-серпня 2013 року послуг з відновлення благоустрою міських територій та вивезення твердих побутових відходів без будь-яких зауважень з боку відповідача щодо обсягу чи якості наданих послуг свідчить про прийняття останнім таких послуг, і, як наслідок, породжує у відповідача обов'язок по їх оплаті у повному обсязі у строки, передбачені п. 3.6, а саме до 31.07.2013 та 31.08.2013 відповідно.

У відповідності до ч. 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи те, що станом на день прийняття рішення відповідач надані послуги оплатив частково, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1 171,76 грн. заборгованості по оплаті вартості послуг, наданих протягом липня-серпня 2013 року згідно договору підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача з урахуванням положень ухвали господарського суду Київської області від 30.01.2015 в частині відстрочки сплати судового збору за подання позову до ухвалення судового рішення у даній справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Орла Валерія Миколайовича (08400, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Київська, 23, ідентифікаційний номер ) на користь Комунального підприємства Переслав-Хмельницького виробничого управління комунального господарства (08402, Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Солонці, 1, ідентифікаційний код 05473594) 1 717 (одну тисячу сімсот сімнадцять) грн 76 коп. заборгованості.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Орла Валерія Миколайовича (08400, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Київська, 23, ідентифікаційний номер ) в доход Державного бюджету України 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 25.02.2015.

Суддя В.А. Ярема