Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" лютого 2015 р. Справа № 906/49/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - адвокат свідоцтво (НОМЕР_2 від 04.10.2012);

від відповідача: Петрук О.В. - представник за довіреністю;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1)

до Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м. Житомир)

про визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів порушення Правил користування електричною енергією, протокол від 27.08.2014

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 17.02.15 до 23.02.15.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів порушення Правил користування електричною енергією Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" про донарахування Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 вартості електроенергії в сумі 5574,92грн., оформлене протоколом від 27.08.2014. Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає, що акт про порушення №013216 від 26.03.2014 складаний з порушеннями діючих норм законодавства. Просить також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на оплату послуг адвоката в сумі 1505,00грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві та письмовому поясненні (а.с.21-22, 54-55). Вважає правомірним складення акту №013216 від 26.03.2014 про порушення Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 17.10.2005 № 910 та застосування до позивача Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ України від 4 травня 2006 року № 562 (зі змінами станом на 18.12.2008) (далі -Методика) у сумі 5574,92грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (позивач) та та Коростишівським РЕМ, який є виробничим підрозділом ПАТ ЕК "Житомиробленерго" (відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії №399 від 19.10.2006.

Як свідчать матеріали справи, 26 березня 2014 року представниками відповідача було проведено перевірку енергоспоживання об'єкту, що розташований за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул. К.Маркса, 25 та виявлено порушення позивачем Правил користування електричною енергією, а саме: порушено цілісність пломб державної метрологічної повірки та постачальника електроенергії, про що складено відповідний акт №013216 (а.с.13).

27.08.2014 відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення споживачем ПКЕЕ, на якому було прийнято рішення, оформлене протоколом №25, про визнання акту правомірним та про проведення відповідачу нарахування у відповідності з п.2.5 Методики за період з дати останнього контрольного огляду по дату усунення порушення та проведено нарахування за не обліковану електроенергію у розмірі 5574,92грн. (а.с.12).

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, звернувся до суду з позовом про визнання недійсним цього рішення комісії з розгляду акту порушення ПКЕЕ, оформлене протоколом від 27.08.2014. При цьому вказує на те, що в порушення вимог п.6.42 ПКЕЕ відповідач не попередив позивача про проведення засідання комісії. Зі змісту акту не вбачається, що пломби електролічильника передавались на зберігання позивачу. В акті вказано, що пломби прийняв на зберігання продавець, проте його підпис в акті відсутній. Вважає, що за відсутності акту про збереження лічильника та пломб, а також недоведеності втручання позивача в роботу електролічильника, у відповідача не було підстав для перерахунку обсягу фактично спожитої електричної енергії.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), регулюються Правилами користування електричною енергією (далі - Правила), затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 р. N 28 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005 р. N 910)

Постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом (п.1.3. Правил).

Відповідно до п.3.1 Правил електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Відповідальність за технічний стан засобів обліку несе та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі відповідного договору (п. 3.2 Правил).

Відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені (п. 3.3 Правил).

Пунктом 6.40 Правил передбачено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656 (далі - Методика).

Згідно п.6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії (п. 6.42 Правил).

Пункти 3.16 та 3.17 Правил передбачають, що розрахунковий засіб обліку електричної енергії має бути опломбований на кріпленні кожуха лічильника пломбою з тавром Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, а на затискній кришці - пломбою електропередавальної організації. Пломби з тавром електропередавальної організації мають бути встановлені також на пристроях, що закривають первинні і вторинні кола живлення засобу обліку, приводи і кнопки управління комутаційних апаратів та кришки автоматів, встановлених у цих колах, двері комірок трансформаторів напруги, кришки на зборках і колодках затискачів, випробувальних блоках, лінії зв'язку автоматизованих систем обліку та всі інші пристрої і місця, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин схеми обліку. Підготовка місць для опломбування здійснюється власником електроустановки згідно з переліком, наданим електропередавальною організацією. Перелік місць пломбування може бути розширений за обґрунтованою пропозицією однієї із сторін. У зазначених місцях можуть бути встановлені пломби інших заінтересованих сторін.

При пломбуванні оформляється акт про пломбування. У акті про пломбування мають бути зазначені: місце встановлення кожної пломби, сторона, яка її встановила, сторона, відповідальна за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб на них. Акт про пломбування обліку підписується керівниками або уповноваженими особами сторін, які брали участь у пломбуванні обліку, та завіряється печатками.

Із матеріалів справи вбачається, що в порушення вищезазначених норм, в акті про пломбування №770 від 13.04.2013 (а.с.15) вказано, що пломби прийняв на зберігання продавець, підпис якого в акті відсутній. Крім того, як зазначив позивач, продавець не є уповноваженою особою споживача, відповідальною за засоби обліку. Тобто, пломби на відповідальне зберігання в порядку, визначеному чинним законодавством, не передавались.

Крім того, акт про пломбування №770 від 13.04.2013 та акт про порушення №013216 від 26.03.2014 містять розбіжності в номері пломби, встановленої постачальником електричної енергії. Зокрема, в акті про пломбування номер пломби 31 3МЗ, а в акті про порушення - ЗМЗ 231. Відповідач вказану розбіжність не пояснив та не спростував.

Також слід зазначити, що акт про порушення ПКЕЕ №013216 від 26.03.2014 не містить посилання на відповідні пункти ПКЕЕ, які порушені.

В акті про порушення від 26.03.2014 вказано, що засідання комісії по розгляду акту відбудеться 09.04.2014. Однак, в порушення зазначених вище норм відповідач не попередив позивача про проведення засідання комісії, яке відбулось 27.08.2014. Доводи відповідача про залишення продавцю листа №1113 від 20.08.2014 не розцінюється судом як належне повідомлення (а.с. 25).

Відповідно до п.п.1 п. 2.1 Методики її приписи застосовуються на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, зокрема в разі порушення цілісності пломб, цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби (дріт, кордова нитка тощо), порушення цілісності гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал (далі - порушення пломб), або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому ПКЕЕ, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження приладів обліку, установлених пломб, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку).

З наявного в матеріалах справи акту проведення експертизи лічильника електричної енергії №93/03 від 27.03.2014 вбачається, що зовнішні пошкодження приладу не виявлені, а лічильник не придатний до подальшої експлуатації в зв'язку з вилученням пломб Держповірки на комісію НДЕКЦ (а.с.14).

Висновок експертного дослідження №1/4 від 07.04.2014 (а.с.42-51), яким встановлено, що вилучені у споживача ФОП ОСОБА_3 пломби піддавались перепломбуванню, розцінюється судом критично за наявності вказаної вище невідповідності в нумерації пломби постачальника електричної енергії, зазначеної в акті пломбування та акті про порушення.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення комісії з розгляду акту №013216 від 26.03.2014 прийняте з порушенням вимог зазначених Правил користування електричною енергією та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та приписами наведеного законодавства.

Стосовно заяви позивача про стягнення з відповідача 1505,00грн. витрат на послуги адвоката суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 10 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 04.03.1998 року № 02-5/78 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що витрати позивачів та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Виходячи з викладеного, відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката з надання правової допомоги можливе при сукупності наступних підстав: послуги повинні надаватись адвокатом (адвокатським бюро, колегією, фірмою, конторою чи іншими адвокатськими об'єднаннями); реальної оплати таких послуг до прийняття рішення у справі та підтвердження цієї оплати відповідними фінансовими документами.

Із наданих позивачем доказів вбачається, що 03.12.2014 між адвокатом ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги №49 (а.с.37).

Підтвердженням того, що представник позивача ОСОБА_1 має статус адвоката є свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_2, видане Житомирською обласною КДКА 04 жовтня 2012 року.

Згідно п.3 договору про надання правової допомоги розмір гонорару становить 1505,00грн.

Суду надано квитанцію від 16.02.2015, що підтверджує сплату позивачем відповідних послуг до прийняття рішення у справі в розмірі 1505,00грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті, зокрема, за послуги адвоката, покладаються при задоволенні позову на відповідача.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу є обґрунтованою та законною, а тому підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору також покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,77,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення комісії з розгляду актів порушення Правил користування електричною енергією Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" про донарахування Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 вартості електроенергії в сумі 5574,92грн., оформлене протоколом від 27.08.2014.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (10008, м. Житомир, вул. Пушкінська, 32/8, )

- на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (12501, АДРЕСА_2 ід.номер НОМЕР_1) - 1218,00грн. сплаченого судового збору та 1505,00грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 26 лютого 2015 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1- в справу

2 - відповідачу (за заявою)