ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2015 р. Справа № 914/3127/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Марка Р.І.

суддів Желіка М.Б.

Костів Т.С.

при секретарі судового засідання Греділь М.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Зигмунд Р.С. (представник за довіреністю №1083 від 03.11.2014р.)

від відповідача: Масюк М.В. (представник за довіреністю б/н)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Львівського комунального підприємства "За Замком", б/н від 05.12.2014р. (вх. №01-05/5834/14 від 11.12.2014р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 17.11.2014р.

у справі № 914/3127/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Львівський завод залізобетонних виробів-2", м. Львів

до відповідача Львівського комунального підприємства "За Замком", м. Львів

про стягнення 20410,86 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Львівської області від 17.11.2014р. у справі №914/3127/14 (суддя Березяк Н.Є.) задоволено зменшені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Львівський завод залізобетонних виробів-2". Присуджено до стягнення з Львівського комунального підприємства "За Замком" на користь Публічного акціонерного товариства "Львівський завод залізобетонних виробів-2" 18044,71 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 1035,95 грн. пені, 239,06 грн. 3% річних та 1827,00 грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Львівське комунальне підприємство "За Замком" звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Львівської області від 17.11.2014р. у даній справі скасувати з підстав порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповного з'ясування обставин справи та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник покликається на невідповідність договору, укладеного між позивачем та відповідачем про постачання теплової енергії від 03.10.2013р. № 25-ТЕ/13 типовому договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який затверджений постановою КМУ від 03.10.2017р. № 1198. Окрім того, скаржник, стверджує, що місцевим господарським судом не досліджено досліджено обставини розроблення позивачем технічних умов на постачання теплової енергії для опалення двох будинків на вул..Польовій,29А та 29Б, як це передбачено п.8, п.9 "Правил користування тепловою енергією", затверджених постановою КМУ від 03.10.2017р. № 1198.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими і надуманими, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення господарського суду Львівської області в даній справі залишити без змін та задоволення, як законне та обґрунтоване.

Згідно автоматичного розподілу справ КП "Документообіг господарських судів", 25.11.2014р. справу розподілено до розгляду судді - доповідачу Марку Р.І.

Розпорядженням голови суду від 12.12.2014р. у склад колегії для розгляду справи введено суддів Желіка М.Б. та Костів Т.С.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.12.2014р. апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства "За Замком" прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.01.2015р.

В порядку ст.77 ГПК України розгляд справи відкладався до 09.02.2015р. та до 23.02.2015р., з підстав викладених в ухвалах суду.

В судових засіданнях представники позивача та відповідача підтримали доводи, викладені у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, надали пояснення з питань,що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вирішила, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом і це вбачається з матеріалів справи, 03.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Львівський завод залізобетонних виробів-2" (надалі Постачальник) та Львівським комунальним підприємством "За Замком" (надалі Споживач) було укладено договір про постачання теплової енергії №25-ТЕ/13, у відповідності до умов якого постачальник постачає теплову енергію споживачу для опалення житлового фонду 2-х будинків, а споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість використаної теплової енергії за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати постачальнику вартість теплової енергії до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Як стверджує позивач, заборгованість за спожиту в період березень - квітень 2014 року теплову енергію станом на день подання позову складала 19135,85 грн.

27.10.2014 р. позивачем на адресу суду подано заяву про зменшення позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України у зв'язку з частковою сплатою заборгованості відповідачем та зарахуванням зустрічних однорідних вимог, у зв"язку з чим на момент розгляду справи в місцевому господарському суді сума основного боргу, яку просив стягнути позивач, становила 18044,71 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховані три відсотки річних в сумі 239,06 грн. Крім цього, відповідно до 7.2.3 Договору позивачем нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення, що становить 1035,95 грн. які позивач просив стягнути з відповідача.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається із матеріалів справи, на виконання умов договору № 25-ТЕ/13 позивач постачав відповідачу в період березня-квітня 2014 року теплову енергію в передбачених договором обсягах, за які відповідач зобов'язувався оплатити.

Відповідно до пунктом 6.4 договору споживач зобов'язувався здійснити оплату вартості фактично спожитої теплової енергії до 25 числа місяця, наступного за звітним, однак свої договірні зобов'язання не виконав.

Як вбачається із позовних вимог та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, розрахунку боргу та матеріалів справи, станом на день винесення рішення заборгованість за спожиту теплову енергію складала 18044,71 грн., яка підставно присуджена місцевим судом до стягнення з відповідача в повному обсязі.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: сплата суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми.

Статтею 611 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 7.2.3 договору передбачено, що за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

З огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань (п.1.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Здійснивши перерахунок належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені та нарахованих 3% річних, з врахуванням моменту виникнення обов"язку відповідача оплатити за спожиту енергію та періодів за які нараховуються пеня та 3% річних, колегія суддів вирішила, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 872,33 грн.пені та 168,84 грн. 3% річних. (Розрахунок перерахованої пені та 3% річних, здійснений судом додається до матеріалів справи).

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 17.11.2014 року у даній справі слід скасувати в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1035,95 грн. пені та 239,06 грн. 3% річних та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Львівського комунального підприємства "За Замком" на користь Публічного акціонерного товариства "Львівський завод залізобетонних виробів-2" 872,33 грн. пені та 168,84 грн. 3% річних.

В решті ж оскаржуване рішення місцевого господарського суду відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення господарського суду Львівської області від 17.11.2014 року у даній справі в апеляційному порядку покласти на сторони пропорційно розміру задоволених вимог в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103,104, 105 ГПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

1. Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства "За Замком", б/н від 05.12.2014р. задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Львівської області 17.11.2014р. у справі № 914/3127/14 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з Львівського комунального підприємства "За Замком" на користь Публічного акціонерного товариства "Львівський завод залізобетонних виробів-2" 1035,95 грн. пені та 239,06 грн. 3% річних.

3. В цій частині прийняти нове рішення, яким стягнути з Львівського комунального підприємства "За Замком" (79024, м. Львів, вул. Зустрічна,1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Львівський завод залізобетонних виробів-2" (79024, м. Львів, вул. Полоьова,44, ) 872,33 грн. пені та 168,84 грн. 3% річних.

4. В іншій частині рішення господарського суду Львівської області 17.11.2014р. у справі № 914/3127/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства "За Замком" - без задоволення.

5. Стягнути з Львівського комунального підприємства "За Замком" (79024, м. Львів, вул. Зустрічна,1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Львівський завод залізобетонних виробів-2" (79024, м. Львів, вул. Полоьова,44, ) 1804,89 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Львівський завод залізобетонних виробів-2" (79024, м. Львів, вул. Полоьова,44, ) на користь "За Замком" (79024, м. Львів, вул. Зустрічна,1 ) 11,06 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги у Львівському апеляційному господарському суді.

7. На виконання постанови господарському суду Львівської області видати накази у відповідності до ст.116 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повна постанова складена 26.02.2015р.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Костів Т.С.