ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" березня 2015 р.Справа № 922/1337/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом В.о. прокурора м. Харкова, м. Харків
до Харківської міської ради, м. Харків , та Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Бархани", м. Харків
про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Виконуючий обов'язки прокурора міста Харкова (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати п.10.2. додатку 1 до рішення 41 сесії Харківської міської ради (1-й відповідач) 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 24.02.2010 №13/10, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №189777, зареєстрований в Управлінні Державного земельного агентства у місті Харкові, зобов'язати Обслуговуючий кооператив "ЖБК "Бархани" (2-й відповідач) повернути територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради земельну ділянку площею 26,1684 га з кадастровим номером :13:009:0037 у первісному (придатному для використання) стані. Судові витрати позивач просить покласти на відповідачів.

Крім того, до позовної заяви виконуючий обов'язки прокурора міста Харкова надав клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 26,1684 га з кадастровим номером :13:009:0037, до вирішення цієї справи по суті.

В обґрунтування вказаного клопотання, позивач зазначив, що припущення загрози утруднення або неможливості виконання судового рішення у справі за умови невжиття відповідних заходів забезпечення позову полягає у тому, що ОК "ЖБК "Бархани" на даний час є одноособовим власником земельної ділянки, а відповідно наділений усіма правами щодо неї, у тому числі розпоряджатися. Відповідно реалізація ОК "ЖБК "Бархани" права власника даної земельної ділянки, шляхом її відчуження у будь-який засіб зробить фактично неможливим виконання рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року N 16).

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проте, заявником будь-яких доказів в підтвердження ймовірності загрози відчуження 2-м відповідачем земельної ділянки, площею 26,1684 га з кадастровим номером :13:009:0037, не надано. Отже, можливість відчуження 2-м відповідачем зазначеної земельної ділянки ґрунтується лише на припущеннях позивача, що підтверджується 7 абзацом 9 сторінки позовної заяви.

Крім того, до позовної заяви надані не засвідчені копії документів, які не можуть бути визнані належними письмовими доказами, відповідно до ст. 36 ГПК України.

З огляду на наведене, суд, вважає за необхідне, в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 26,1684 га з кадастровим номером :13:009:0037, до вирішення цієї справи по суті, відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 66, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 26,1684 га з кадастровим номером :13:009:0037, до вирішення цієї справи по суті, - відмовити.

Суддя Т.В. Інте