РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015Справа №910/28244/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «ЛІА ЛТД»

до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про стягнення збитків у розмірі 130116,72 грн.

Суддя Демидов В.О.

За участю представників сторін:

від позивача - Клименко О.М., довіреність від 20.11.2014 № 1023;

від відповідача - Жовтун О.В.Ю довіреність від 31.10.2014 № 91/2014/10/31-3;

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ «Київенерго» про стягнення 130116,71 грн. спричинених неправомірним відключенням позивача від електричної мережі збитків (5705,35 грн. - вартість списаного зіпсованого за час відключення товару у належному позивачеві магазині за адресою: місто Київ, проспект Оболонський, 52; 10000,00 грн. орендної плати за час, що не працював магазин позивача; 6767,28 грн. заробітної плати працівників позивача за час вимушеного простою; 107644,09 грн. середньоденної виручки позивача за добу відключення магазину від електромережі.

Письмовим відзивом від 21.01.2015 № 93/13/4 на позовну заяву відповідач проти вимог позову заперечив у повному обсязі, посилаючись на правомірність відключення позивача від електромережі, оскільки останнім не було своєчасно сплачено виставлений відповідачем рахунок № 52056011/8/4 від 26.08.2014 про сплату 787,09 грн. двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини електричної енергії. Крім того, відповідач послався на факт отримання повноважним представником позивача Приймак С.П. попередження від 24.09.2014 № 52056011/408004081 про припинення електропостачання та відсутність належних та допустимих доказів в обґрунтування факту спричинення позивачеві збитків та їх розміру.

В судовому засіданні 26.02.2015 на підставі положень ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 04.03.2015, 16 годин 10 хвилин.

В судове засідання 04.03.2015 представник позивача не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено наявною у матеріалах справи власноручною розпискою представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, вислухавши присутніх у судових засіданнях представників учасників судового процесу, суд встановив такі фактичні обставини.

25.06.2011 між позивачем як Споживачем та відповідачем як Постачальником укладений договір № 52056 про постачання електричної енергії (далі за текстом - договір), відповідно до умов розділу 1 якого Постачальник зобов'язався продавати електричну енергію Споживачеві для забезпечення потреб електроустановок Споживача за об'єктами Споживача згідно з умовами договору та додатків до нього, а Споживач зобов'язався оплачувати вартість використаної (купленої)електричної енергії та здійснювати інші платежі гідно з умовами договору та додатків до нього.

Відповідно до пункту 4.2.2 договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 договору, Споживач сплачує Постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Відповідно до розділу 6 договору електропостачання Споживача може бути обмежено або припинено Постачальником з повідомленням Споживача не пізніше ніж за три робочі дня у разі, зокрема: несплати Споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені Додатком «Порядок розрахунків»; несплати рахунків, виставлених відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена ПКЕЕ.

Відповідно до Додатку до договору «Порядок розрахунків» розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 22 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. Остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електричної енергії та інших платежів згідно з умовами договору здійснюється на підставі виставлених Постачальником рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання (пункти 1, 2.2 додатку «Порядок розрахунків»).

26.08.2014 відповідачем позивачеві вручено рахунок № 52056011/8/4 щодо сплати двократної вартості різниці між фактично спожитою електричною енергією та договірною величиною на суму 787,09 грн.

Отримання вказаного рахунку позивачем не заперечується. Копія рахунку додана позивачем до позовної заяви.

Оплата рахунку № 52056011/8/4 від 26.08.2014 здійснена позивачем 01.09.2014 у розмірі 787,09 грн., що підтверджено наявним у матеріалах справи витягом з банківського рахунку позивача станом на 02.09.2014 та платіжним дорученням від 01.09.2014 №141 на суму 787,09 грн.

Сплату рахунку № 52056011/8/4 позивачем здійснено за призначенням платежу «Сплата за електроенергію за серпень м-ць 2014 року, згідно рахунку № 52056011/8/4 від 22.08.2014 в т.ч. ПДВ 20% 131.18 грн» на розрахунковий рахунок ПАТ «Київенерго» 1 у Головному управлінні АТ «Ощадбанк» у м. Києві, МФО 322669.

Вказані реквізити отримувача платежу - ПАТ «Київенерго», зазначені саме у рахунку № 52056011/8/4, зазначена у рахунку грошова сума сплачена у строк, зазначений у рахунку - до 02.09.2014.

В подальшому відповідачем повноважному представникові позивача Приймак С.П. вручено письмове Попередження про припинення електропостачання № 52056011/408004081 від 24.09.2014, у якому зазначено про несплату позивачем рахунку № 52056011/8/4 на суму 787,09 грн. та позивача попереджено про припинення електропостачання на об'єкт позивача з 08 год. 00 хв. 30.09.2014.

Повноваження представника позивача Приймак С.П. на отримання вказаного рахунку підтверджені наявними у матеріалах справи листом позивача про те, що Приймак С.П. з 17.04.2013 по даний час працює на посаді інженера-електрика філії «Абсолют-Київ» ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД; наказом директора ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД Дренжика В.В. від 22.05.2014 № 26 про призначення Приймака С.П. відповідальним за електробезпеку, безпечне виконання робіт на кабельних лініях електропередачі та у діючих електроустановках.

Приймак С.П. пройшов атестацію щодо знання нормативних актів з електробезпеки, а саме Правил, Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів (НПАОП 40.1-1.21-98), Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, Правил улаштування електроустановок, що підтверджено Витягом з протоколу № 68-668-14 засідання комісії з перевірки знань правил безпечної технічної експлуатації електроустановок споживача.

Саме Приймак С.П. складаються та надсилаються на адресу відповідача у справі Акти про використану електричну енергію у звітних місяцях.

30.09.2014 відповідачем було припинене електропостачання на об'єкті позивача - у супермаркеті «Абсолют» за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 52.

Електропостачання було відновлене відповідачем 01.10.2014, після сплати відповідачем заборгованості у розмірі 787,09 грн. та витрат на здійснення підключення.

За наслідками припинення електропостачання позивачем складені такі акти:

- Акт від 15.10.2014 про псування товару на суму 5705,35 грн. внаслідок припинення електропостачання, складений та підписаний ФОП Снігур В.Д., яка орендує частину приміщення супермаркету «Абсолют», належного позивачу; Пустовіт І.С., яка є директором ТОВ «Агата К», що надає позивачу послуги з виробництва готової продукції у виробничих цехах супермаркету «Абсолют»; директором позивача Дренжик В.В.;

- Акт списання товару від 02.10.2014, складений посадовими особами позивача, на суму 2120,80 грн.;

- Акт списання товарів від 02.10.2014 № 1888, складений працівниками позивача, на суму 844,08 грн.;

- Акт списання товарів від 02.10.2014 № 1889, складений працівниками позивача, на суму 317,74 грн.;

- Акт списання товарів від 02.10.2014 № 1891, складений працівниками позивача, на суму 105,84 грн.;

- Акт списання товарів від 02.10.2014 № 1890, складений працівниками позивача, на суму 1439,94 грн.;

- Акт списання товарів від 02.10.2014 № 1892, складений працівниками позивача, на суму 876,95 грн.

Позивачем не надано доказів дат придбання (виготовлення) списаної продукції та відповідних первинних бухгалтерських документів у підтвердження самого факту придбання (вироблення).

Крім вартості продукції, зазначеної в Актах списання товарів, позивачем до стягнення з відповідача заявлено 10000,00 грн. орендної плати за час, що не працював магазин позивача; 6767,28 грн. заробітної плати працівників позивача за час вимушеного простою; 107644,09 грн. середньоденної виручки позивача за добу відключення магазину від електромережі.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з пунктом 5.1 Правил користування електричної енергією вимог вказаних Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442 (далі за текстом - Правила)договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Умовами укладеного сторонами у справі договору визначено, що електропостачання Споживача може бути обмежено або припинено Постачальником з повідомленням Споживача не пізніше ніж за три робочі дні у разі, зокрема: несплати Споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені Додатком «Порядок розрахунків»; несплати рахунків, виставлених відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена ПКЕЕ.

Як зазначив відповідач, підставою для відключення позивача від електромережі стала несплата позивачем виставленого йому рахунку № 52056011/8/4 щодо сплати двократної вартості різниці між фактично спожитою електричною енергією та договірною величиною на суму 787,09 грн.

Відповідно до Додатку до договору «Порядок розрахунків» розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 22 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. Остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електричної енергії та інших платежів згідно з умовами договору здійснюється на підставі виставлених Постачальником рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання (пункти 1, 2.2 додатку «Порядок розрахунків»).

Судом встановлено, що рахунок № 52056011/8/4 щодо сплати двократної вартості різниці між фактично спожитою електричною енергією та договірною величиною на суму 787,09 грн. вручено позивачеві 26.08.2014.

Матеріали справи свідчать, що оплата рахунку № 52056011/8/4 від 26.08.2014 здійснена позивачем 01.09.2014 у розмірі 787,09 грн., що підтверджено наявним у матеріалах справи витягом з банківського рахунку позивача станом на 02.09.2014 та платіжним дорученням від 01.09.2014 №141 на суму 787,09 грн.

Сплату рахунку № 52056011/8/4 позивачем здійснено за призначенням платежу «Сплата за електроенергію за серпень м-ць 2014 року, згідно рахунку № 52056011/8/4 від 22.08.2014 в т.ч. ПДВ 20% 131.18 грн» на розрахунковий рахунок ПАТ «Київенерго» 1 у Головному управлінні АТ «Ощадбанк» у м. Києві, МФО 322669.

Вказані реквізити отримувача платежу - ПАТ «Київенерго», зазначені саме у рахунку № 52056011/8/4, зазначена у рахунку грошова сума сплачена у строк, зазначений у рахунку - до 02.09.2014.

З урахуванням викладеного вище судом не приймаються до уваги доводи відповідача у справі про сплату позивачем рахунку за неправильними банківськими реквізитами, оскільки банківський рахунок відповідача, на який слід було сплатити зазначену у рахунку № 52056011/8/4 суму, було зазначено самим відповідачем саме у рахунку № 52056011/8/4.

Таким чином, рахунок № 52056011/8/4 було оплачено позивачем своєчасно та у повному обсязі, а підстави для вручення позивачем Попередження про припинення електропостачання № 52056011/408004081 від 24.09.2014 були відсутні.

Разом з цим судом встановлено, що письмове Попередження про припинення електропостачання № 52056011/408004081 від 24.09.2014 відповідачем було вручене повноважному представникові позивача Приймак С.П. 24.09.2014.

У Попередженні було чітко зазначено, що підставою для його вручення стала несплата позивачем рахунку № 52056011/8/4 на суму 787,09 грн. та позивача заздалегідь попереджено про припинення електропостачання на об'єкт позивача з 08 год. 00 хв. 30.09.2014.

Факт вручення Попередження повноваженому представникові позивача Приймак С.П. як відповідальному за електрогосподарство підтверджений матеріалами справи та позивачем не спростований.

При цьому позивач, будучи повідомленим за шість діб до відключення про можливість припинення електропостачання, не з'ясував обґрунтованість чи безпідставність вручення Попередження та не запобіг ймовірному відключенню.

З урахуванням викладеного щодо вимоги позивача про стягнення заподіяних відключенням від електромережі збитків суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків. У відповідності з приписами ч.1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з приписами частини 2 статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються господарські санкції, однією з яких є відшкодування збитків. Підставою господарсько - правової відповідальності учасника господарських правовідносин є скоєне ним правопорушення у сфері господарювання. Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин повинен відшкодувати спричинені ним збитки суб'єкту, права чи законні інтереси якого були порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата чи пошкодження її майна, а також неотримання доходів, які управнена сторона отримала б при належному виконанні зобов'язання іншою стороною.

Згідно зі ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді реальних збитків та упущеної вигоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України при здійсненні касаційного перегляду судових рішень у справах про відшкодування збитків (постанова Верховного Суду України від 30.05.2006 у справі № 42/266-6/492).

Пред'явлення ж вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були заплановані та кредитором були вжиті усі заходи для їх отримання.

Як зазначено вище, судом встановлено, що Попередження про припинення електропостачання № 52056011/408004081 відповідачем було вручене повноважному представникові позивача Приймак С.П. 24.09.2014.

У Попередженні чітко зазначено, що підставою для його вручення стала несплата позивачем рахунку № 52056011/8/4 на суму 787,09 грн. та позивача заздалегідь попереджено про припинення електропостачання на об'єкт позивача з 08 год. 00 хв. 30.09.2014.

Позивач, будучи повідомленим за шість діб до відключення про можливість припинення електропостачання, не з'ясував обґрунтованість чи безпідставність вручення Попередження та не запобіг ймовірному відключенню супермаркету «Абсолют» від електромережі.

Таким чином, позивачем не доведено наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та спричиненням збитків внаслідок відключення позивача від електромережі, оскільки самим позивачем не було вжито жодних заходів для запобігання таким збиткам, незважаючи на тривалий період між попередженням позивача про можливість відключення та самим відключенням.

Крім того, позивачем належними та допустимими доказами у розумінні положень ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не доведено розмір спричинених йому збитків, оскільки Акти про списання товарів від 02.10.2014 не містять даних про дати придбання (виготовлення) продукції, зазначеної у Актах. Наявність зазначеної в Актах продукції не підтверджена жодним первинним бухгалтерським документом, що позбавляє суд можливості встановлення обсягу та вартості продукції, а також фактичних термінів її придатності до реалізації.

Крім того, не є пов'язаною із наявністю електропостачання на об'єкті позивача й орендна плата позивача за оренду нерухомого майна, оскільки обов'язок сплати орендної плати відповідно до умов договору оренди не залежить від ризиків підприємницької діяльності позивача. Одноденна заробітна плата працівників позивача, заявлена до стягнення з відповідача, також не підтверджена доказами відсутності працівників позивача на робочих місцях (у тому числі саме внаслідок відключення) і також не пов'язана із ризиками підприємницької діяльності позивача.

Одноденна виручка супермаркету «Абсолют» також не підтверджена первинними бухгалтерськими документами. Довідка бухгалтера позивача про розмір одноденної виручки не є належним доказом у розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі з покладенням судових витрат у справі на позивача на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні 04.03.2015 на підставі положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Повне рішення складене та підписане 10.03.2015

Суддя В.О. Демидов