РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015Справа №910/432/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго»

До Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто»

Про стягнення 146 247,57 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Панасенко О.В. представник за довіреністю № 157/1001 від 12.05.14.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто» (далі - відповідач) про стягнення 146 247,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано своїх зобов'язань в частині виплати страхового відшкодування, як страховика за Договором добровільного страхування транспортних засобів № 00-00/214459/03522-00 від 27.02.14., яким застраховано майновий інтерес, пов'язаний з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки Toyota, д.р.н АЕ7718ЕІ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.15. порушено провадження у справі № 910/432/15-г та призначено її до розгляду на 10.02.15.

За результатами судового засідання 10.02.15. в зв'язку з неявкою відповідача та невиконанням ним вимог ухвали від 15.01.15., на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 24.02.15., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 24.02.15. позивачем підтримано позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 24.02.15. повторно не з'явився, вимоги попередніх ухвал суду в даній справі не виконав, письмового відзиву на позов та контррозрахунку ціни позову не надав, заяв чи клопотань не подав і не надіслав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвал суду) відповідачу наявні в матеріалах справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/432/15-г.

В судовому засіданні 24.02.15. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.14. між позивачем (Страхувальником) та відповідачем (Страховиком) було укладено Договір добровільного страхування транспортних засобів № 00-00/214459/03522-00 (далі - Договір), яким застраховано майновий інтерес, пов'язаний з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки Toyota, д.р.н АЕ7718ЕІ.

04.08.14. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась в м. Дніпропетровськ по вул. Космічна, автомобіль марки Toyota, д.р.н АЕ7718ЕІ отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ в Дніпропетровській області.

05.08.14. позивач звернувся до відповідача із повідомленням про ДТП.

06.08.14. відповідачем було складено акт (протокол) огляду транспортного засобу Toyota, д.р.н АЕ7718ЕІ та направлено на відновлювальний ремонт та СТО ТОВ «Алмаз Мотор, ЛТД»

Вказаним СТО було виставлено позивачу рахунок № АМ11385 від 07.08.14. на ремонт автомобіля марки Toyota, д.р.н АЕ7718ЕІ на суму 134 104,00 грн.

Заявою від 18.08.14. № 16937/1001 позивач звернувся до відповідача з проханням сплатити суму страхового відшкодування за Договором по ДТП, що мала місце 04.08.14. з автомобілем марки Toyota, д.р.н АЕ7718ЕІ на рахунок СТО в сумі 134 104,00 грн. з вирахуванням безумовної франшизи в розмірі 841,57 грн.

Листом № 7104/6 від 04.11.14. відповідач повідомив позивача про те, що згідно страхового акту № 20568 відповідачем найближчим часом буде здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 124 159,01 грн. на реквізити ТОВ Алмаз Мотор, ЛТД.

Разом з тим, за твердженням позивача, відповідачем зазначеної виплати здійснено не було.

При цьому, вже в грудні 2014 року СТО було виставлено позивачу рахунок № АМ12262 від 15.12.14. на ремонт автомобіля марки Toyota, д.р.н АЕ7718ЕІ вже на суму на суму 146 247,57 грн.

В зв'язку з тим, що відповідачем не виконано своїх зобов'язань в частині виплати страхового відшкодування, як страховика за Договором добровільного страхування транспортних засобів № 00-00/214459/03522-00 від 27.02.14., яким застраховано майновий інтерес, пов'язаний з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки Toyota, д.р.н АЕ7718ЕІ, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 25.1 Договору, Страховик здійснює виплату страхового відшкодування безготівковим платежем протягом 15 днів після оформлення і підписання страхового акту.

Отже, сторони умовами Договору погодили можливість здійснення виплати страхового відшкодування шляхом перерахування коштів страхувальнику у випадку настання страхового випадку за умови надання необхідних документів. Строк виконання зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування пов'язаний з фактом прийняття відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування, надання позивачем відповідачу платіжних документів, що підтверджують здійснення та/або придбання запчастин для здійснення ремонту застрахованого ТЗ.

Як підтверджено відповідачем в своєму листі № 7104/6 від 04.11.14. станом на 14.11.14. був наявний страховий акт № 20568 на суму 124 159,01 грн.

Відповідно до ч. 16-17 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до страхової організації, якою застраховане його майно.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Разом з тим, відповідач свого обов'язку по виплаті страхового відшкодування позивачу не виконав.

Відповідно до Звіту № 19/15 від 12.02.15., вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Toyota, д.р.н АЕ7718ЕІ та вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 120 554,23 грн.

Згідно з п. 24.1 Договору, розмір страхового відшкодування визначається Страхувальником як різниця між сумою матеріального збитку і франшизою, передбаченою Договором.

Франшиза - частина збитку, що не відшкодовується Страхувальником. (п. 21.9 Договору).

Як вбачається з Додатку № 1 до Договору, франшиза для автомобіля Toyota, д.р.н АЕ7718ЕІ на випадок його пошкодження в ДТП встановлена в розмірі 0,5 відсотків від вартості транспортного засобу в розмірі 168 313,70 грн., тобто в розмірі 841,57 грн.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 119 712,66 грн. (120 554,23 грн. - 841,57 грн.) страхового відшкодування, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В іншій частині в розмірі 26 534,91 грн. суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто» (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3; 03113, м. Київ, проспект Перемоги,57; ідентифікаційний код 16467237) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» (49107, м. Дніпропетровськ, шосе Запорізьке, 22; ідентифікаційний код 23359034) 119 712 (сто дев'ятнадцять тисяч сімсот дванадцять) грн. 66 коп. - страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 394 (дві тисячі триста дев'яносто чотири) грн. 24 коп.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.03.15.

Суддя Т.М. Ващенко