ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р.Справа № 5/225/09

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: В.В. Лашина

Суддів: О.Л. Воронюка

М.А. Мирошниченка

При секретарі Р.О. Кияшко

Учасники провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з'явились, про час і місце його проведення повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна"

на ухвалу господарського суду Миколаївської області

від 26.11.2014р.

по справі № 5/225/09

Кредитори: ОСОБА_2

ПАТ "Перший Український Міжнародний банк"

ПАТ "Укрсоцбанк"

ТОВ "ОТП Факторинг Україна"

Банкрут: Фізична особа - підприємець ОСОБА_3

Ліквідатор: Капінус А.А.

про банкрутство

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05 серпня 2009 року за заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (в подальшому - ФОП ОСОБА_3.) було порушено провадження у справі про банкрутство останнього за процедурою, передбаченою ст. ст. 47 - 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції до набрання чинності Закону від 22.12.2011 р. № 4212-VI (в подальшому - Закон про банкрутство), накладено арешт на майно боржника.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 11.08.2009 р. ФОП ОСОБА_3 визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру.

10 листопада 2014 року до суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі - ТОВ "ОТП Факторинг Україна") про визнання недійсними аукціону з продажу майна банкрута та укладеного за його результатами договору купівлі-продажу, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням вимог ст. 53, ч. 1 ст. 58 Закону про банкрутство у редакції Закону від 22.12.2011 р. № 4212-VI.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.11.2014 р. (суддя Міщенко В.І.) заяву ТОВ "ОТП Факторинг Україна" залишено без задоволення.

Не погоджуючись з цією ухвалою, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нове судове рішення яким задовольнити його заяву про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, посилаючись на неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, оскільки в порушення вимог ч. 1 ст. 58 Закону про банкрутство скаржника, як забезпеченого кредитора, не було повідомлено належним чином щодо продажу заставного майна банкрута. Окрім цього, скаржник вказує на порушення організатором аукціону вимог ст. 53 Закону про банкрутство щодо своєчасного та у повному обсязі здійснення повідомлення про проведення аукціону з продажу майна банкрута.

В судовому засіданні 12.02.2015р. був присутній ліквідатор боржника Капінус А.А., який надавав свої пояснення.

В судове засідання 24.02.2015р. учасники провадження не з'явились, про час і місце його проведення повідомлені належним чином, про причини нез'явлення суд не повідомили і таким чином не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні.

В відзиві на апеляційну скаргу Південна товарна біржа просить залишити оскаржувану ухвалу господарського суду Миколаївської області без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "ОТП Факторинг Україна" без задоволення, вважаючи її необгрунтованою.

Також з апеляційною скаргою не погоджується ліквідатор боржника -арбітражний керуючий А.А. Капінус, який у своєму відзиві також просить залишити ухвалу господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України про банкрутство.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Частиною 7 статті 128 Господарського кодексу України передбачено, що громадянин-підприємець може бути визнаний судом банкрутом відповідно до вимог цього Кодексу та інших законів.

У відповідності до ст. 53 Цивільного кодексу України фізична особа, яка неспроможна задовольнити вимоги кредиторів, пов'язані із здійсненням нею підприємницької діяльності, може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом.

У статті 41 Закону про банкрутство встановлено, що відносини, пов'язані з банкрутством містоутворюючих, особливо небезпечних, сільськогосподарських підприємств, страховиків, інших категорій суб'єктів підприємницької діяльності, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

Статтями 47 - 49 цього Закону встановлені особливості здійснення провадження у справі про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності (громадянина-підприємця).

Відповідно до приписів статті 1 Закону про банкрутство суб'єктом банкрутства (банкрутом) може бути боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена судом; боржником може бути лише суб'єкт підприємницької діяльності, який неспроможній виконати протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше як через відновлення платоспроможності; грошовим зобов'язанням є зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством; кредитором же визнається юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Згідно до ст. 6 зазначеного Закону справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено Законом.

Частиною 1 статті 7 Закону про банкрутство передбачено, що заява про порушення справи про банкрутство, яка подана кредитором або боржником, повинна містити разом з іншим виклад обставин, які підтверджують неплатоспроможність боржника; частина 3 цієї статті вимагає подання до заяви боржника документів, що свідчать про неплатоспроможність боржника.

У відповідності до ч. 5 ст. 7 Закону про банкрутство боржник зобов'язаний в місячний строк звернутися до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення зазначених у цієї частині Закону обставин, зокрема, якщо задоволення вимог одного кредитора або кількох кредиторів приведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Тобто, Закон про банкрутство визначає умови, при наявності яких господарський суд порушує справи про банкрутство. Це - неплатоспроможність боржника та безспірність вимог. Зобов'язання доказування цих умов покладено на ініціатора порушення справи (кредитора або боржника). При цьому, відповідні докази повинні бути надані разом із заявою про порушення справи про банкрутство та на момент винесення ухвали про порушення справи про банкрутство.

Виходячи зі ст. 1 Закону про банкрутство безспірні вимоги кредиторів - це вимоги визнані боржником, інші вимоги, підтверджені виконавчими або розрахунковими документами, по яких згідно законодавства здійснюється списання коштів з рахунку боржника.

Заява про порушення справи про банкрутство повинна містити відомості про наявність у боржника майна, в тому числі грошової суми і дебіторської заборгованості, а також інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника (ч. 2 ст. 7 Закону про банкрутство).

Документами, які підтверджують неплатоспроможність боржника є виконавчі документи, підтверджуючі безспірність вимог кредиторів; інформація про всі розрахунки боржника та докази відсутності руху коштів по них; докази про відсутність майна або його недостатності для погашення вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви ФОП ОСОБА_3 не додані судові рішення, накази про стягнення заборгованості, виконавчі документи з приводу примусового виконання таких рішень, а його вимоги щодо відкриття провадження у справі про банкрутство обґрунтовані лише досудовою вимогою ЗАТ "ОТП Банк" про необхідність погашення кредиторської заборгованості.

Разом з тим, у відповідності до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 25 листопада 2014 року у справі № Б-50/211-10, ініціювання боржником порушення справи про банкрутство свідчить про відсутність між боржником та його кредиторами спору про наявність і неоплатність боргу.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 р. № 4212-VI викладено в новій редакції Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Положення нової редакції Закону застосовуються господарськими судами у розгляді справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання ним чинності, тобто з 19.01.2013 р.

Відповідно до п. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 р. № 4212-VI положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Після 19.01.2013 р. реалізація майна боржника у всіх без виключення справах про банкрутство відбувається за правилами нової редакції Закону про банкрутство № 4212-VI в разі, якщо станом на 19.01.2013 р. не здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів не встановлено порядок реалізації майна боржника (оцінка майна, яке підлягає продажу; передання активів боржника, які залишаються не проданими на час закінчення ліквідаційної процедури тощо).

Згідно до частин 1, 2 статті 44 Закону про банкрутство № 4212-VI після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону. Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство № 4212-VI продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Порядок оголошення та повідомлення про проведення аукціону визначений статтею 58 Закону про банкрутство № 4212-VI.

Так, організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником. Під час продажу на аукціоні права вимоги про проведення аукціону також повідомляється боржник (ч. 1, 2 ст. 58 Закону про банкрутство).

Наказом Міністерства юстиції України від 10.07.2014 р. № 1104/5 затверджений Порядок оприлюднення відомостей, які підлягають розміщенню на веб-сайті державного органу з питань банкрутства, який розроблено відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та встановлює механізм офіційного оприлюднення відомостей у справі про банкрутство на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України в мережі Інтернет, у тому числі й оголошень про проведення аукціону з продажу майна боржника,.

Офіційне оприлюднення здійснюється державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, який є адміністратором, що забезпечує функціонування офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України. Відповідальним структурним підрозділом Міністерства юстиції України за перевірку та розміщення оголошень (повідомлень) є Департамент з питань банкрутства.

Пунктом 1 Розділу ІІ зазначеного Порядку від 10.07.2014 р. № 1104/5 передбачено, що організатор аукціону не пізніше ніж за двадцять робочих днів до дня початку аукціону заповнює на веб-сайті Вищого господарського суду України (ovsb.ics.gov.ua) єдину (спільну) електронну форму оголошення про проведення аукціону з продажу майна боржника, вносить до неї всі необхідні відомості та додає текст оголошення (повідомлення).

Аналогічні положення містяться й у Положенні про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство, затвердженого постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 16.

У разі невідповідності оголошення (повідомлення) або відомостей вимогам Закону відповідальна особа у десятиденний строк на електронну адресу організатора аукціону надсилає повідомлення про відмову в оприлюдненні оголошення (повідомлення) із зазначенням підстав для відмови, яке підписується з використанням електронного цифрового підпису визначеної посадової особи структурного підрозділу Міністерства (п. 9 Розділу ІІ Порядку від 10.07.2014 р. № 1104/5).

Згідно до п. 12 Розділу ІІ Порядку від 10.07.2014 р. № 1104/5 з метою офіційного оприлюднення повідомлення про результати аукціону з продажу майна боржника організатор аукціону не пізніше ніж через три дні після закінчення аукціону заповнює на веб-сайті Вищого господарського суду України (ovsb.ics.gov.ua) єдину (спільну) електронну форму, вносить до неї всі необхідні відомості та додає текст повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 травня 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надало згоду ліквідатору на реалізацію заставного майна /а.с. 151, т. 6/ за ціною на перших торгах не нижче 157 090 грн.

Ліквідатором проведено конкурс на визначення організатора торгів з продажу майна банкрута, за результатами якого ним стала Південна товарна біржа /а.с. 185, т. 6/. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 08.07.2014 року останню залучено до участі справі про банкрутство.

21 липня 2014 року між ліквідатором та Південною товарною біржею укладено договір на організацію продажу майна банкрута з аукціону.

Південною товарною біржею на офіційному сайті Міністерства юстиції України та сайті Вищого господарського суду України було розміщено текст оголошення про проведення аукціону з продажу банкрута.

У зв'язку з відсутністю заявок на участь у аукціоні організатор вирішив аукціон з продажу майна банкрута вважати таким що не відбувся, відповідне повідомлення розміщено 26 серпня 2014 року на офіційному сайті Міністерства юстиції України (адреса оголошення: http://www.minjust.gov.ua/46406/?d =7792&v=7ea4f75f1b&t=8) та 18.08.2014 р. на сайті Вищого господарського суду України (адреса оголошення: http://vgsu.arbitr.gov.ua/pages/158/?d=7792&v= 7ea4f75f1b&t=8).

Південною товарною біржею на офіційному сайті Міністерства юстиції України та сайті Вищого господарського суду України розміщено текст оголошення про проведення 30 вересня 2014 року повторного аукціону з продажу банкрута.

30.09.2014 року організатором проведено аукціон з продажу легкового автомобілю, належного ФОП ОСОБА_3, та згідно із протоколом аукціону № 2 від 30.09.2014 року /а.с. 28, т. 7/ переможцем торгів з продажу вказаного транспортного засобу, в якому приймало участь два учасника, став гр. ОСОБА_5, який запропонував ціну 110 277,18 грн.

01 жовтня 2014 року між ФОП ОСОБА_3 в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Капінуса А.А. та гр. ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу за ціною 110 277,18 грн.

03.10.2014 р. гр. ОСОБА_5 було повністю оплачено за придбане на аукціоні майно банкрута та між ліквідатором банкрута та переможцем аукціону, згідно до вимог ч. 1 ст. 74 Закону про банкрутство складений акт прийому-передачі автомобілю.

Виносячи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про визнання недійсними результатів аукціону від 30.09.2014 року, місцевий господарський суд виходив з того, що майно банкрута реалізоване у ліквідаційній процедурі за згодою ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та з дотриманням норм Закону про банкрутство у редакції Закону від 22.12.2011 р. № 4212-VI із відповідними змінами.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія не вбачає достатніх правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали та вважає, що судом першої інстанції цілком вірно встановлені обставини справи та ним дана правильна юридична оцінка із застосуванням до спірних правовідносин належних норм матеріального права.

Посилання ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на порушення вимог ст. 53 Закону про банкрутство судова колегія вважає помилковими, оскільки зазначені вимоги стосуються проведення електронних торгів.

До того ж, оголошення, що були опубліковані на сайтах Міністерства юстиції України 03.09.2014 р. (http://www.minjust.gov.ua/46406/?d=8110&v=73c5fb58d2&t=7) та Вищого господарського суду України 27.08.2014 р. (http://vgsu.arbitr.gov.ua/pages /158/?d=8110&v=73c5fb58d2&t=7), про проведення 30 вересня 2014 року аукціону містило усі необхідні відомості, передбачені ч. 1 ст. 59 Закону про банкрутство № 4212-VI, та здійснені у визначені законом строки.

На виконання ч. 2 ст. 59 Закону про банкрутство доданий текст договору.

Також вказано про те, що аукціон, що буде проводитися 30.09.2014 р., є повторним (ч. 3 ст. 59 Закону про банкрутство).

Згідно до ч. 6 ст. 59 Закону про банкрутство у характеристиці автомобіля зазначено марка, модель, рік випуску, об'єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо та доданий технічний паспорт транспортного засобу.

Окрім того, організатором аукціону у зазначене оголошення вміщені фотографічні зображення транспортного засобу, що належав банкруту (ч. 9 ст. 59 Закону про банкрутство).

Не може погодитися судова колегія й з доводами скаржника відносно порушень ч. 1 ст. 58 Закону про банкрутство, що виразилося у неповідомленні ТОВ "ОТП Факторинг Україна" як заставного кредитора, про проведення аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону про банкрутство організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.

Однак ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не відноситься ані до власника майна банкрута ані до замовника проведення аукціону з продажу транспортного засобу.

Не визначений скаржник й замовником (ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Капінусом А.А.) у договорі від 21.07.2014 р. про проведення аукціону в якості особи, яку необхідно письмово повідомити про проведення аукціону організатором.

Отже, Законом про банкрутство в редакції Закону від 22.12.2011 р. № 4212-VI не передбачено особливе повідомлення кредитора про проведення аукціону, тоді як відповідну інформацію ТОВ "ОТП Факторинг Україна" мало можливість отримати з офіційних джерел після опублікування відповідного оголошення про продаж майна банкрута на аукціоні.

За таких обставин, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Миколаївської області відповідає закону та обставинам справи, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Миколаївської області від 26.11.2014 р. по справі № 5/225/09 - без змін.

Справу повернути господарському суду Миколаївської області.

Повний текст складено 26.02.2015р.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя О.Л. Воронюк

Суддя М.А. Мирошниченко