РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2015№910/28421/14
За позовом ATEM USA LLC

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест"

про стягнення 937 885,09 дол. США.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Коваленко Н.В. - представ. за довір.;

від відповідача: Глюк Н.М. - представ. за довір.

У судовому засіданні 23.02.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ATEM USA LLC звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест" про стягнення 177 139,39 дол. США, за неналежне виконання договірних зобов'язань на підставі Договору поставки №ЕХ 010714 від 01.07.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2014 порушено провадження у справі №910/28421/14, розгляд справи призначений на 21.01.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.01.2015, в порядку статті 77 ГПК України розгляд справи відкладений на 04.02.2015.

30.01.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

Частина 4 ст.22 ГПК України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог. Враховуючи те, що судом не встановлено, що вищезазначені дії позивача суперечать законодавству або порушують права та охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає заяву позивача про збільшення позовних вимог до розгляду.

У судовому засіданні 04.02.2015 на підставі статті 77 ГПК України оголошено перерву до 18.02.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.02.2015, в порядку статей 69, 77 ГПК України, строк вирішення спору продовжений на 15 днів, розгляд справи відкладений на 23.02.2015.

Представник позивача у судовому засіданні 23.02.2015 позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача надав усні пояснення, в яких частково заперечував проти заявлених позовних вимог. Відповідач зазначив, що штрафні санкції за коносаментами ODS001269, ODS001275. ODS001283, ODS001284, ODS001292 стягненню не підлягають, оскільки позивач про їх нарахування не повідомив жодним чином.

У судовому засіданні 23.02.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2014 між ATEM USA LLC (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест" (продавець) укладено Договір поставки №ЕХ 010714 (далі -Договір), відповідно п. 1.1 якого продавець продав, а покупець купив на умовах CIF Long Beach (Інкотермс 2010), керамічну плитку (далі - товар), кількість, асортимент, ціна та найменування якої вказується у специфікації до договору, яка є його невід'ємною частиною. Це означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов'язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, а також за умовами терміна CIF на продавця покладається обов'язок по митному очищенню товару для експорту.

Відповідно до п.2.2. Договору валюта оплати товару встановлена в USD (доларах США). Вартість Договору складає 500 000,00 доларів США, що є максимальною загальною сумою можливих закупок протягом строку дії Договору.

Строк дії договору встановлений з 01.07.2014 по 31.12.2014 (п.7.1 Договору).

01.07.2014 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №б/н до Договору поставки №ЕХ 010714 від 01.07.2014, якою було додано пункт 1.5 до Договору, відповідно до якого грузоотримувач товару вказується у товаророзпорядчих документах, а саме у Інвойсі.

01.08.2014 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору поставки №ЕХ 010714 від 01.07.2014, якою було змінено реквізити сторін.

04.08.2014 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №2 до Договору поставки №ЕХ 010714 від 01.07.2014, якою була змінена вартість договору, а саме 2 000 000,00 доларів США.

04.08.2014 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №3 до Договору поставки №ЕХ 010714 від 01.07.2014, якою було додано пункт 4.3.1 до Договору, відповідно до якого у випадку поставки неякісного (такої якості, яка не відповідає вказаному у супровідних документах) Товару, продавець компенсує вартість неякісного Товару і сплачує Покупцю штраф у розмірі 5 (п'яти) відсотків від суми неякісного Товару, окрім цього Продавець компенсує Покупцю всі транспортні, митні та інші витрати, які поніс Покупець при оформленні неякісного Товару.

Також Додатковою угодою №3 було додано пункт 4.3.3 Договору, відповідно до якого, якщо по вині Продавця виникає затримка із проходженням Товаром митного контролю, що тягне за собою додаткові витрати Покупця по транспортуванню і/або демереджу (в порту та за його межами) і зберіганню Товару, то такі витрати повністю покриваються Продавцем, у відповідності до виставлених Покупцем рахунків.

Пунктом 4.3.4 Додаткової угоди №3 було передбачено, що виною Продавця в п. 4.3.3. вважається неналежна упаковка Товару та/або відсутність комплектності Товару для проходження належного митного контролю товарів документів.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Стаття 173 Господарського кодексу Україні визначає, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу Україні господарське зобов'язання може виникати, в тому числі з господарського договору.

Згідно статті 179 Господарського кодексу Україні майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько- л:-озірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 530 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язання має виконуватись у строк, який визначений у зобов'язанні.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.4 ст. 265 Господарського кодексу України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб'єктами господарювання товарів не господарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У відповідності до норм ч. 1 та ч. 2 ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Згідно з ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України. якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач зазначає, що відповідно до правил компанії MSC (суднохідна лінія, якій належать контейнери та судна, якими доставлявся товар), контейнери можуть знаходитись в порту протягом 5 (п'яти) днів з дати прибуття в порт, та 4 (чотири) дні поза межами порту. Якщо контейнери знаходяться в порту більше 5 днів, MSC нараховує за простій контейнерів у порту штрафні санкції - Demurrage, якщо контейнери вивезені з порту та не повернуті в порт за 4 (чотири) дні нараховуються штрафні санкції - "Detention".

Як зазначив позивач, він отримує послуги митного оформлення на території США від компанії Kartash, остання в інтересах та за рахунок позивача здійснює митне оформлення вантажу, та сплачує всі штрафні санкції, після чого вони включається в рахунок, який надається позивач для оплати.

05.08.2014 в порт, зазначений у специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору, прибула партія товару за коносаментом ODS001257, яка складалася із шести контейнерів. Однак, вся партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби США і компанією-володільцем контейнерів було нараховано штрафні санкції у вигляді Detention на загальну суму 9 120,00 доларів США та спеціальний збір за нарахування штрафних санкцій ("Handling Fee") - 75 доларів США, які були сплачені Позивачем компанії Kartash на підставі Рахунку-інвойсу №38579А-001 від 03.09.2014.

Відповідно до Акту огляду дефектної продукції від 03.09.2014, складеного комісією із представників Позивача та Відповідача, в зазначеній партії був значний відсоток дефектної продукції, а саме битої керамічної плитки на загальну суму 6 838,00 доларів США.

20.08.2014 відповідно до коносаментів ODS001269, ODS001275, ODS001283, ODS001284, ODS001292 в порт, зазначений у специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору, прибув товар. В контейнерах партії за коносаментом ODS001284 було знайдено дефекти, що призвело до затримки партії в порту та нарахування штрафних санкцій Demurrage, на загальну суму 968,00 доларів США, а також спеціальний збір - Handling Fee - 100,00 доларів США, які були сплачені Позивачем компанії Kartash на підставі Рахунків-інвойсів №38929-001, №38928-001, №38930-001, №38931-001 від 29.08.2014. Окрім того в партії за коносаментом ODS001292 один із контейнерів (CXDU1463607) був значно пошкоджений ззовні, і, як підтверджується складеним комісією із представників Позивача та Відповідача відповідним Актом огляду дефектної продукції від 24.08.2014 на суму 9 043,85 доларів США, яка складається із вартості пошкодженої продукції та коштів, які були витрачені Позивачем на митне оформлення неякісного товару. Також дефектна продукція містилась і в інших партіях: за коносаментом ODS001269 - на суму 5 950,00 доларів США (Акт огляду дефектної продукції від 24.08.2014), за коносаментом ODS001275 - на суму 10 093,00 доларів США (Акт огляду дефектної продукції від 24.08.2014), за коносаментом ODS001283 на суму 2 608,00 доларів США (Акт огляду дефектної продукції від 24.08.2014), за коносаментом ODS001284 - на суму 2 702,00 доларів США (Акт огляду дефектної продукції від 24.08.2014).

Відповідач у відзиві на позов з 52 930 дол. США Демерреджу/Детеншену, які просить стягнути позивач, визнав лише 51 862 дол. США штрафних санкцій, оскільки незважаючи на те, що представник відповідача знаходився на території США, йому жодним чином не було повідомлено про нарахування штрафних санкцій за коносаментами ODS001269, ODS001275, ODS001283, ODS001284, ODS001292.

При цьому, заперечення відповідача судом визнані необґрунтованими та такі, що спростовані наявними в матеріалах справи документами.

03.09.2014 до порту, зазначеного в специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору, прибула партія за коносаментом ODS001304. В контейнерах було знайдено залишки зерна, а потім шкідливих комах в піддонах контейнерів, що потягнуло за собою рішення USDA (Аграрний департамент США) про реекспорт всієї партії, відповідно до законодавства США.

Відповідно до Акту звірки розрахунків заборгованостей відповідача перед позивачем, складеним 17.10.2014 та підписаним обома сторонами, компенсації підлягає сума 65 504,00 доларів США.

16.09.2014 до порту, зазначеного в специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору, прибула партія за коносаментом ODS001317. В цій партії знаходилась дефектна продукція, про що комісією із представників Позивача та Відповідача було складено відповідний Акт огляду дефектної продукції від 17.09.2014 на загальну суму 3 593,00 доларів США.

23.09.2014 до порту, зазначеного в специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору, прибуло дві партії товару за коносаментами ODS001322 та ODS001340. В контейнері із партії за коносаментом ODS001340 було знайдено дефекти. Відповідно до Акту звірки розрахунків заборгованостей відповідача перед позивачем, складеним 28.10.2014 та підписаним обома сторонами, компенсації підлягає сума 12 800,00 доларів США, до якої входять витрати на фумігацію та штрафні санкції суднохідної лінії. Також, комісією із представників позивача та відповідача було складено відповідний Акт огляду дефектної продукції від 09.10.2014 на загальну суму 9 115,00 доларів США. Партія Товару за коносаментом ODS001322 була затримана в порту до 07.10.2014, за що було нараховані штрафні санкції Demurrage та спеціальний збір Demurrage handlingfee. 12.10.2014 було складено Акт звірки взаєморозрахунків, за яким заборгованість відповідача перед позивачем за даною партією товару склала 7 461,00 доларів США, а також, комісією із представників позивача та відповідача було складено відповідний Акт огляду дефектної продукції від 06.10.2014 на загальну суму 7 101,00 доларів США.

01.10.2014 до порту, зазначеного в специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору, прибула партія за коносаментом ODS001328. Відповідно до Акту звірки розрахунків заборгованостей відповідача перед позивачем, складеним 17.10.2014 та підписаним обома сторонами, компенсації підлягає сума 4 887,00 доларів США, до якої входять витрати щодо Demurrage та спеціального збору Demurrage handlingfee. Окрім того, в партії була велика кількість битої продукції про що 10.10.2014 було складено відповідний Акт огляду дефектної продукції на суму 8 977,00 доларів США.

Відповідно до п. 4.3.1. Договору позивач також має право на стягнення штрафу у розмірі 5% від суми неякісного поставленого Товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно зі статтею 551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до вищезазначених Актів огляду дефектної продукції, загальна сума, на яку була поставлена бита продукція - 65 577,85 доларів США, 5% штрафу від якої складатиме сума 3 278,54 доларів США.

28.10.2014 на адресу відповідача позивачем було надіслано претензію, в якій містилися вимога щодо компенсації витрат на утилізацію дефектного товару, який неможливо використати в господарській діяльності позивача. Сума претензії склала 7 520,00 доларів США.

Крім того, слід зазначити, що акти дефектної продукції складені та підписані у присутності представників позивача та відповідача, відповідно до довіреностей які долучені до матеріалів справи.

03.11.2014 позивач отримав відповідь №141103/1А на претензію, в якій відповідач повністю визнав вимоги щодо компенсації і зобов'язався їх оплатити.

Як вбачається з матеріалів справи, в період із 28.10.2014 по 10.01.2015 продавцем покупцю до порту, зазначеного у специфікації було відправлено 67 контейнерів. Повна вартість Товару, згідно Інвойсів отриманих від Продавця, була сплачена Покупцем у строки та спосіб, передбачені Договором.

Однак, із 67 контейнерів 34 контейнери були недопущенні до ввезення на митну територію Сполучених Штатів Америки та, відповідно до Повідомлень Аграрної служби США, підлягали реекспорту із країни. Так контейнери із коносаментів за номерами: ODS001429, ODS001432, ODS001384, ОDS001381, ОDS001433, ОDS001414, ОDS001428, ОDS001416, ОDS001451, ОDS001454, ОDS001417, ОDS001382, ОDS001449, ОDS001412, ОDS001410, ОDS001426, ОDS001413, ОDS001437, ОDS001434, ОDS001411, ОDS001415, ОDS001358, ОDS001372, ОDS001375, ОDS001377, ОDS001405, ОDS001386, ОDS001408, ОDS001383, ОDS001455.

Таким чином, відповідач не здійснив поставку Товару відповідно до умов Договору. Проте Товар за згаданими вище коносаментами, у кількості 34 контейнери, та в сумі 362 676, 99 доларів США, був повністю оплачений позивачем. Оплати проводились відповідно до виставлених відповідачем інвойсів: Інвойс №2288 від 20.08.2014 на суму 9 686,09 доларів США (контейнер TRHU1770999); Інвойс №2283 від 20.08.2014 на суму 9 855,90 доларів США (контейнер GESU2169355); Інвойс №2713 від 25.09.2014 на суму 9 671,86 доларів США (контейнер СМАU1872300); Інвойс №2712 від 25.09.2014 на суму 12 711,60 доларів США (контейнер САІU3111951); Інвойс №2711 від 25.09.2014 на суму 9 184,32 доларів США (контейнер ТЕМU2434629); Інвойс №2686 від 23.09.2014 на суму 8 515,58 доларів США (контейнер СМАU0081706); Інвойс №2627 від 18.09.2014 на суму 10 253,96 доларів США (контейнер СМАU0366247); Інвойс №2626 від 18.09.2014 на суму 9 126,30 доларів США (контейнер ЕСМU2172367); Інвойс №2624 від 18.09.2014 на суму 11 784,96 доларів США (контейнер ІNВU3833720); Інвойс №2556 від 11.09.2014 на суму 12 630,40 доларів США (контейнер ХІNU1019594); Інвойс №2536 від 10.09.2014 на суму 10 481,65 доларів США (контейнер СМАU1121320); Інвойс №2524 від 09.09.2014 на суму 10 000,20 доларів США (контейнер СМАU0649735); Інвойс №2521 від 09.09.2014 на суму 9 594,85 доларів США (контейнер СМАU0087896); Інвойс №2520 від 09.09.2014 на суму 9 966,95 доларів США (контейнер ТGНU0120148); Інвойс №2537 від 10.09.2014 на суму 10 437,18 доларів США (контейнер DFSU1206094); Інвойс №2538 від 10.09.2014 на суму 20 262,72 доларів США (контейнер СLHU3371347); Інвойс №2393 від 29.08.2014 на суму 10 691,50 доларів США (контейнер ТСКU2639223); Інвойс №2390 від 29.08.2014 на суму 11146,81 доларів США (контейнер СМАU2054660); Інвойс №2410 від 29.08.2014 на суму 14 413,78 доларів США (контейнер СМАU1517950); Інвойс №2741 від 29.09.2014 на суму 10 372,62 доларів США (контейнер СМАU0170613); Інвойс №2721 від 26.09.2014 на суму 8 945,67 доларів США (контейнер XINU1306090); Інвойс №2739 від 29.09.2014 на суму 8 208,00 доларів США (контейнер ТGНU1360246); Інвойс №2720 від 26.09.2014 на суму 9 214,16 доларів США (контейнер ТЕМU2611391); Інвойс №2714 від 25.09.2014 на суму 9 097,92 доларів США (контейнер GLDU3074517); Інвойс №2747 від 29.09.2014 на суму 12 064,90 доларів США (контейнер ЕСМU1916783); Інвойс №2784 від 30.09.2014 на суму 10 679,04 доларів США (контейнер FSСU3421358); Інвойс №2786 від 30.09.2014 на суму 10 679,04 доларів США (контейнер ECMU1362969); Інвойс №2785 від 30.09.2014 на суму 10 679,04 доларів США (контейнер TEMU2751330); Інвойс №2854 від 07.10.2014 на суму 9 274,33 доларів США (контейнер FCTU3736660); Інвойс №2840 від 06.10.2014 на суму 11 301,12 доларів США (контейнер CMAU0062901); Інвойс №2689 від 23.09.2014 на суму 8 651,01 доларів США (контейнер ECMU2162456); Інвойс №2509 від 08.09.2014 на суму 10 326,12 доларів США (контейнер CMAU0122180); Інвойс №2572 від 12.09.2014 на суму 10 313,31 доларів США (контейнер GESU3032310); Інвойс №2613 від 17.09.2014 на суму 12 454,20 доларів США (контейнер DRYU2929013), копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Як зазначає позивач, 15.01.2015 йому стало відомо, що через проблеми з реекспортом та значні витрати відповідач прийняв рішення реекспортувати ще 37 контейнерів із власної ініціативи.

Так, у своєму відзиві на позовну заяву від 16.02.2015 відповідач зазначає про те, що ним було прийнято рішення реекспортувати товар, відправлений позивачу, що містився ще у 37 контейнерах із власної ініціативи для уникнення додаткових значних витрат, пов'язаних з реекспортом товару, оскільки товар у контейнерах був упакований у такі ж самі піддони, як і той, що не був допущений та територію США Аграрною службою США.

15.01.2015 між позивачем та відповідачем було складно Акт, в якому відповідач зобов'язувався повернути сплачені позивачем кошти за Товар у 37 контейнерах, які він реекспортує із власної ініціативи, протягом 3 банківських днів після підписання цього акту. Проте у встановлений в Акті строк, кошти у сумі 363 910,20 доларів США не були перераховані на банківський рахунок позивача, що відповідач визнає.

Окрім зазначених збитків позивач також зазнав додаткових витрат, понесених через невідповідність упакування Товару.

08.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001358 (два контейнера GESU2169355 та TRHU1770999). Однак, партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби США і компанією-володільцем контейнерів було нараховано штрафні санкції, які склалися із 175,00 доларів США демереджу та 25,00 доларів США спеціального збору за нарахування штрафних санкцій ("Handling Fee"), а також додаткові витрати на перевірку Аграрною службою США, що склали 4 115,00 доларів США та були сплачені позивачем компанії Kartash на підставі Рахунків-інвойсів за №39698-001 та №40078-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

10.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001383 (один контейнер INBU3833720). Однак, партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби США, за що були нараховані додаткові суми за перевірку, що склали 1 991, 50 доларів США та були сплачені позивачем компанії Kartash на підставі Рахунку-інвойсу №39906-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

10.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001386 (один контейнер ECMU2172367). Однак, партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби США, за що були нараховані додаткові суми за перевірку, що склали 2 026,50 доларів СШАта були сплачені позивачем компанії Kartash на підставі Рахунку-інвойсу №39907-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

10.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях Покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001405 (один контейнер CMAU0366247). Однак, партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби США, за що були нараховані додаткові суми за перевірку, що склали 2 131, 50 доларів США та були сплачені позивачем компанії Kartash на підставі Рахунку-інвойсу №39908-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

10.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001408 (один контейнер CMAU0081706). Однак, партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби США, за що були нараховані додаткові суми за перевірку, що склали 2 026,50 доларів США та були сплачені Позивачем компанії Kartash на підставі Рахунків-інвойсів №39910-001 та№39910А-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

13.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001372 (один контейнер CMAU2054660). Однак, партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби США, за що були нараховані додаткові суми за перевірку, що склали 1 925,00 доларів США та були сплачені позивачем компанії Kartash на підставі Рахунків-інвойсів №39935-001 та№39935А-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

13.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001375 (один контейнер TCKU2639223). Однак, партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби США, за що були нараховані додаткові суми за перевірку, що склали 1 890,00 доларів США та були сплачені позивачем компанії Kartash на підставі Рахунків-інвойсів №39934-001 та№39934А-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

13.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001377 (один контейнер CMAU1517950). партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби США, за що були нараховані додаткові суми за перевірку, що склали 1 855,00 доларів США та були сплачені позивачем компанії Kartash на підставі Рахунку-інвойсу №39937-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

13.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях Покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001381 (три контейнера CMAU0122180, TGHU0120148, CMAU0087896). Однак, партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби США, за що були нараховані додаткові суми за перевірку, що склали 4 855,00 доларів США та були сплачені позивачем компанії Kartash на підставі Рахунків-інвойсів №40189-001, №40188-001, №39936-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

13.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001384 (два контейнера CMAU1121320, CMAU0649735). Однак, партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби СШA, за що були нараховані додаткові суми за перевірку, що склали 3 470,00 доларів США та були сплачені Позивачем компанії Kartash на підставі Рахунку-інвойсу №39933-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

18.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001428 (один контейнер TEMU2611391). Однак, партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби СШA, за що були нараховані додаткові суми за перевірку, що склали 1 715,00 доларів США та були сплачені Позивачем компанії Kartash на підставі Рахунків-інвойсів №39989-001 та №39989А-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

18.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001429 (один контейнер XINU1306090). Однак, партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби СШA, за що були нараховані додаткові суми за перевірку, що склали 1 715,00 доларів США та були сплачені Позивачем компанії Kartash на підставі Рахунків-інвойсів №39987-001 та №39987А-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

18.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001432 (один контейнер FSCU3421358). Однак, партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби СШA, за що були нараховані додаткові суми за перевірку, що склали 1 645,00 доларів США та були сплачені Позивачем компанії Kartash на підставі Рахунку-інвойсу №39990-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

18.12.2014 до порту, зазначеного в замовленнях покупця, було доставлено партію Товару за коносаментом ODS001433 (один контейнер ТЕМU2751330). Однак, партія була направлена на додатковий огляд до Аграрної Служби СШA, за що були нараховані додаткові суми за перевірку, що склали 1 705,00 доларів США та були сплачені Позивачем компанії Kartash на підставі Рахунку-інвойсу №39991-001 від 09.01.2015 та, відповідно до п.4.3.2 та п.4.3.3. Договору, мають бути компенсовані відповідачем.

Таким чином, позивачем було сплачено 33 166,00 доларів США за додаткові перевірки неналежним чином упакованого Товару, який було реекспортовано. Цей факт визнаний відповідачем.

Отже, виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином не виконав своє зобов'язання із поставки якісного товару та компенсації витрат понесених позивачем у зв'язку із затримкою проходження товаром митного контролю.

Відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків між Товариством з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест" та ATEM USA LLC, підписаним обома сторонами, станом на 18.02.2015 за даними ATEM USA LLC заборгованість відповідача перед позивачем за неналежне виконання умов Договору поставки №ЕХ010714 від 01.07.2014 складає 937 885, 09 доларів США і складається з: 66 020,85 доларів США - ціна дефектної продукції (битої плитки) поставленої позивачеві відповідачем за період серпень-вересень 2014 року; 53 201,00 доларів США - демередж та детеншн, сплачений позивачем за Товар отриманий у серпні-вересні 2014 року; 33 266,00 доларів США - демередж та детеншн, сплачений позивачем за реекспортований Товар; 975,00 доларів США - Handling Fee - спеціального збору, який справляється суднохідною лінією у випадку нарахування штрафних санкцій; 10 280,00 доларів США - ціна проведення обов'язкової фумігації контейнерів, у яких знаходився Товар; 36 734,00 доларів США - ціна реекспорту контейнерів, яку позивач змушений був оплатити для уникнення додаткових штрафних санкцій та адміністративних стягнення; 7 520,00 доларів США - ціна утилізації битої продукції, поставленої відповідачем; 362 676,99 доларів США - ціна Товару, який був реекспортований із території США; 363 910,20 доларів США - ціна Товару, який буде реекспортовано з ініціативи відповідача; 3 301,05 доларів США - штраф, який підлягає сплаті за дефектну продукцію та, відповідно до пункту 4.3.3. Договору складає 5% від ціни дефектної продукції, тобто 3% від 66 020,85 доларів США.

Відповідно до Акту звірки взаємозаборгованості між Товариством з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест" та ATEM USA LLC, підписаним обома сторонами, станом на 18.02.2015 за даними Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест" заборгованість відповідача перед позивачем за неналежне виконання умов Договору поставки №ЕХ010714 від 01.07.2014 складає 936 817,19 доларів США.

Так, відповідач вважає, що нараховані позивачем штрафні санкції не підлягають стягненню у повній мірі, зважаючи на наступне.

20.08.2014 було поставлено декілька партій товару за коносаментами ODS001269, ODS001275, ODS001283, ODS001284, ODS001292, в яких, як відповідач повністю визнає, була дефектна продукція. Після огляду продукції представник відповідача та позивач склади Акти огляду дефектної продукції, якими погодили вартість битої плитки, наявної в поставлених партіях. Однак, представника відповідача не було повідомлено про нарахування штрафних санкцій за цими партіями, а тому штрафні санкції за вищезазначені коносаменти не підлягають стягненню в частині 1 068,00 доларів США.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що неповідомлення позивачем відповідача про нарахування штрафних санкцій не може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності перед позивачем.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, що жодного підтвердження щодо факту погашення відповідачем перед позивачем заборгованості в сумі 937 885,09 доларів США, сторонами судового процесу суду не надано.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи та в їх сукупності, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 937 885,09 доларів США підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 19, код 24930146) на користь ATEM USA LLC (США, Каліфорнія 90067-1600, Лос-Анджелес, 1880 Сенчюрі-Парк-Іст 200, реєстраційний номер 79) заборгованість у розмірі 937 885,09 доларів США (дев'ятсот тридцять сім тисяч вісімсот вісімдесят п'ять доларів США 09 центів) та судовий збір у розмірі 55 900, 98 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот гривень 98 коп.).

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 02.03.2015.

Суддя М.Є. Літвінова