РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015Справа №910/29606/14-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Імперія СВ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВА ОКС"
простягнення 15 956,64 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Лева С.В. - представник
від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія СВ" про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВА ОКС" заборгованості у розмірі 13297,20 грн. та штрафу в сумі 2659,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором купівлі-продажу № 1844 від 01.01.2013 щодо здійснення повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Відповідач відзиву та письмових пояснень на позов не подав, явку своїх представників в судові засідання не забезпечив. Ухвали про порушення провадження у справі та про її відкладення направлялась відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою його місцезнаходження: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 7. Про місце, дату та час судових засідань відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Доказів на підтвердження поважних причин невиконання вимог ухвал суду та нез'явлення в судові засідання відповідач суду не надав. Заявлені позовні вимоги не заперечив.

Оскільки про час та місце судових засідань відповідач був належним чином повідомлений, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 19.02.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В:

01.01.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія СВ" (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВА ОКС" (покупець, відповідач) підписано договір купівлі-продажу № 1844 (далі - Договір).

За умовами вказаного Договору продавець зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товар в строк та на умовах, зазначених у даному Договорі.

На виконання Договору позивач у липні 2014 року поставив відповідачу товар на загальну суму 20652,41грн, що підтверджується видатковими накладними № ИС-0026626 від 17.07.2014 та № ИС-0026994 від 18.07.2014 наявними в матеріалах справи.

В наданих видаткових накладних № ИС-0026626 від 17.07.2014 та № ИС-0026994 від 18.07.2014, в якості підстави поставки зазначений договір №1844 від 06.03.2013. Проте представник позивача в судовому засіданні та у наданих суду письмових поясненнях відзначив, що у видаткових накладних помилково вказано дату договору від 06.03.2013, оскільки інших угод між підприємствами, ніж договір № 1844 від 01.01.2013, не укладалось.

Тому суд приходить до висновку, що товар за видатковими накладними № ИС-0026626 від 17.07.2014 та № ИС-0026994 від 18.07.2014 був поставлений позивачем відповідачу саме на виконання договору № 1844 від 01.01.2014.

18.07.2014 відповідачем було повернуто позивачу товар на загальну суму 7355,18 грн, що підтверджується накладною на повернення № ИС-0000840 від 18.07.2014.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ст. 692 Цивільного кодексу України зазначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 4.2 Договору сторони погодили, що покупець зобов'язаний оплатити партію поставленого товару протягом 14 календарних днів.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, а саме поставив відповідачу товар на загальну суму 13297,20 грн (з урахуванням повернутого відповідачем товару), що підтверджується матеріалами справи.

Проте, в порушення умов Договору, відповідач зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати отриманого товару не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість в сумі 13297,20 грн, зі сплати якої відповідачем допущено прострочення.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав. Доказів погашення заборгованості відповідачем також не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за отриманий товар у розмірі 13297,20 грн підлягають задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 2659,44 грн штрафу за прострочення оплати поставленого товару понад 20 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за затримку платежів на термін більше ніж 20 днів, покупець сплачує штраф у розмірі 20% від загальної вартості невиконаного зобов'язання.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманого товару встановлений судом і по суті відповідачем не спростований, прострочення відповідача є більшим, ніж 20 днів, вимоги позивача про стягнення штрафу в розмірі 2659,44 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позову відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВА ОКС" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, ідентифікаційний код 37788539) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія СВ" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 17, оф. 212/8, ідентифікаційний код 35849463) 13297 (тринадцять тисяч двісті дев'яносто сім) грн 20 коп. заборгованості, 2659 (дві тисячі шістсот п'ятдесят дев'ять) грн 44 коп штрафу, а також судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 06.03.2015

Суддя Ю.М. Смирнова