ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р. Справа № 917/2210/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача: Кордюкова О.Г., довіреність від 14.06.12р.

відповідача: Токар Є.А., довіреність № 01-11/16062, від 31.12.14р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №1452 П/1-42) на рішення господарського суду Полтавської області від 25.12.14 у справі № 917/2210/14

за позовом Національного банку України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601) в особі Управління Національного банку України в Полтавській області, вул. Жовтнева, 17, м. Полтава, 36020

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022

про стягнення 308 809,05 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року (суддя Солодюк О.В.) в задоволенні позову було відмовлено.

Позивач з даним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

02 березня 2015 року від відповідача надійшов відзив (вх.№3336), в якому останній просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання, яке відбулось 02 березня з'явились належні представники сторін, які підтримали свої правові позиції по справі.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів встановила наступні обставини справи.

17 серпня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством "Полтаваобленерго", як Власником, та Національним банком України, як Замовником, укладено Договір про виконання технічних умов електропостачання № 1957/415 ( Том 1 а.с.41-43).

Договір укладено з метою забезпечення технічної можливості збільшення потужності електроустановок адмінбудинку Управління Національного банку України в Полтавській області, розташованого по вулиці Жовтневій, 17, в місті Полтаві, в місці приєднання до електричних мереж Власника.

Відповідно до пункту 1.1. договору, власник безоплатно забезпечує технічну можливість збільшення потужності електроустановок Замовника після виконання Замовником технічних умов № 04-60-20-75/9042 від 31.10.2008 року в повному обсязі та виконання сторонами вимог розділу 2 цього Договору.

За умовами підпунктів 2.2.1. - 2.2.2. пункту 2.2. договору, Замовник взяв на себе зобов'язання за власний рахунок, в передбачені строки та в повному обсязі виконати роботи згідно технічних умов, як в частині від місця приєднання в напрямку електроустановок Замовника, так і в частині від місця приєднання в напрямку електромереж Власника. До моменту підключення електроустановок Замовника до електричних мереж Власника передати витрати на реконструкцію (переоснащення) існуючих електромереж Власника під час виконання Замовником технічних умов в частині від місця приєднання в напрямку електромереж Власника за актом приймання-передачі понесених витрат.

Відповідно до підпунктів 2.1.1. - 2.1.3. договору, Власник зобов'язався забезпечити технічну можливість збільшення потужності електроустановок Замовника після виконання Замовником вимог пункту 2.2. цього Договору. Прийняти витрати на реконструкцію (переоснащення) існуючих електромереж Власника під час виконання замовником технічних умов в частині від місця приєднання в напрямку електромереж Власника згідно акту приймання - передавання понесених витрат. Підключити електроустановки Замовника до своїх електромереж після виконання замовником вимог пункту 2.2. цього Договору та оформлення акта допуску на підключення електроустановки Замовника.

Відповідно до п. 2.1.5. договору Власник взяв на себе зобов'язання відшкодувати витрати на реконструкцію (переоснащення) існуючих електромереж Власника, пов'язане з виконанням цього договору, у розмірі та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таке відшкодування може бути здійснене після набрання чинності відповідним Порядком за умови передбачення НКРЕ України суми відшкодування у структурі тарифу на передачу на відповідному класі напруги та підписання сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору.

Строк дії договору визначений до 31 жовтня 2010 року.

Додатковою угодою №1 від 20 жовтня 2010 року (а.с. 44) строк дії Договору продовжено до 30 жовтня 2012 року.

Додатковою угодою № 2 від 23 жовтня 2012 року (а.с.45), у зв'язку з перемейнуванням Відкритого акціонерного товариства "Полтаваобленерго" у Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" (п.1.1 статуту відповідача, затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ"Полтаваобленерго" від 20.04.2011р.) внесені відповідні зміни до договору, а строк дії договору продовжено до 12 березня 2013 року.

Додатковою угодою № 3 від 28 березня 2013 року (а.с.46) строк дії договору продовжено до 31 грудня 2013 року. Пунктом 5 Додаткової угоди № З визначено, що вона набуває чинності з 12 березня 2013 року.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору та відповідно до технічних умов № 04-60-20-75/9042 від 31.10.2008 року (а.с.37-39), Управління Національного банку України в Полтавській області за власний рахунок провело наступні роботи: передпроектні роботи на суму 5 952,00 грн., проектні роботи на суму 4 662,31 грн., державна інвестиційна експертиза проектно-кошторисної документації на суму 341,02 грн., погодження проектної документації та оформлення і погодження ордеру на земляні роботи на суму 1 135,55 грн., будівельно-монтажні роботи - 240 171,73 грн., замінене обладнання на суму 52 851,00 грн., авторський нагляд на суму 1 704,00 грн., виконавча зйомка зовнішніх мереж на суму 1 991,44 грн.

На виконання вимог пункту 2.1.2. Договору від 29 грудня 2010 року Управління Національного банку України в Полтавській області за Актом про приймання-передавання (а.с.47) передало, а ВАТ "Полтаваобленерго" прийняло витрати Управління на реконструкцію зовнішніх електромереж в сумі 308 809,05 грн. Акт перевірки виконання технічних умов затверджено ПАТ "Полтаваобленерго" 23 жовтня 2013 року (а.с.48). Переключення Управління на постійну схему електроживлення зі збільшеною потужністю, як зазначає позивач, фактично здійснено ПАТ "Полтаваобленерго" 13 грудня 2013 року.

Позивач зазначає, що відповідач пункт 2.1.5. договору по відшкодуванню витрат на реконструкцію (переоснащення) існуючих електромереж Власника не виконав, що змусило позивача звернутись з даним позовом до суду.

Господарський суд Полтавської області відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що ані положенням договору, ані чинним законодавством не передбачено обов'язок у відповідача відшкодувати витрати пов'язані з реконструкцією зовнішніх електромереж.

Не погоджуючись з правовою позицією суду першої інстанції, позивач в обґрунтуванні апеляційної скарги пов'язує не відшкодування витрат понесених у зв'язку з реконструкцією зовнішніх електромереж з безоплатною передачею майна з державної у приватну власність.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з рішення господарського суду Полтавської області від 25.12.14 у справі № 917/2210/14 в повному обсязі виходячи з наступного.

Як зазначалось колегією раніше, 17 серпня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством "Полтаваобленерго", як Власником, та Національним банком України, як Замовником, укладено Договір про виконання технічних умов електропостачання № 1957/415 ( Том 1 а.с.41-43).

Договір укладено з метою забезпечення технічної можливості збільшення потужності електроустановок адмінбудинку Управління Національного банку України в Полтавській області, розташованого по вулиці Жовтневій, 17, в місті Полтаві, в місці приєднання до електричних мереж Власника.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання договору від 17 серпня 2010 року Управлінням Національного банку України в Полтавській області за власний рахунок провело наступні роботи: передпроектні роботи на суму 5 952,00 грн., проектні роботи на суму 4 662,31 грн., державна інвестиційна експертиза проектно-кошторисної документації на суму 341,02 грн., погодження проектної документації та оформлення і погодження ордеру на земляні роботи на суму 1 135,55 грн., будівельно-монтажні роботи - 240 171,73 грн., замінене обладнання на суму 52 851,00 грн., авторський нагляд на суму 1 704,00 грн., виконавча зйомка зовнішніх мереж на суму 1 991,44 грн.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до положення ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 6 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто законодавство пов'язує обов'язок належного виконання зобов'язання з прямою вказівкою на це в положенні договору або в іншому акті цивільного законодавства.

Колегія суддів звертає увагу, що законодавство не містить жодної прямої вказівки на необхідність відшкодування стороною договору коштів, сплачених іншою стороною на виконання умов договору.

В той же час не містить такої прямої вказівки й сам договір від 17 серпня 2010 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Полтаваобленерго", як Власником, та Національним банком України, як Замовником.

Колегія суддів, погоджуючись з позицією суду першої інстанції, зазначає, що положення пункту 2.1.5 не можна розглядати як умову взяття відповідачем обов'язку відшкодування позивачу витрат на реконструкцію (переоснащення) існуючих електромереж з огляду на наступне.

Так відповідно до п. 2.1.5. договору відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати витрати на реконструкцію (переоснащення) існуючих електромереж відповідача, пов'язане з виконанням цього договору, у розмірі та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таке відшкодування може бути здійснене після набрання чинності відповідним Порядком за умови передбачення НКРЕ України суми відшкодування у структурі тарифу на передачу на відповідному класі напруги та підписання сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору.

Таким чином, договір пов'язує виникнення вищезазначеного обов'язку ПАТ "Полтаваобленерго" із настанням певних обов'язкових умов.

Згідно пункту 2.1.5 договору таке відшкодування могло бути здійснене після:

-набрання чинності відповідним Порядком;

-за умови передбачення НКРЕ України суми відшкодування у структурі тарифу на передачу на відповідному класі напруги;

-підписання сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, ч. 3 статті 18 Закону України "Про електроенергетику" (в редакції, що діяла у період з 14.01.2009 р. по 19.01.2012 р.) визначалось, що у разі якщо для створення можливості електропостачання необхідно здійснити будівництво (реконструкцію) мереж (об'єктів), які повинні бути невід'ємною частиною вже існуючих мереж (об'єктів), будівництво може провадитися згідно з технічними умовами, виданими підприємствами електроенергетики, за рахунок або силами замовників (власників) та користувачів зазначених об'єктів з подальшою передачею їх на баланс підприємств електроенергетики і відшкодуванням витрат на їх будівництво у розмірі та у порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Втім відповідний Порядок відшкодування не був затверджений Кабінетом Міністрів України. Вищезгадана редакція ч. 3 ст. 18 Закону України "Про електроенергетику" 19.01.2012 р. була виключена із вказаного Закону внаслідок набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності" від 22.12.2011 № 4220-VI.

Оскільки вищезазначені умови, відповідно до пункту 2.1.5 договору не настали, обов'язок ПАТ "Полтаваобленерго" відшкодувати позивачу витрати на реконструкцію (переоснащення) електромереж не виник.

Таким чином, враховуючи відсутність прямої вказівки як в законодавстві так і в договорі на необхідність відшкодування відповідачем витрат на реконструкцію (переоснащення) існуючих електромереж, судом першої інстанції було правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає безпідставним ототожнення позивачем факту не відшкодування витрат понесених у зв'язку з реконструкцією зовнішніх електромереж з безоплатною передачею майна з державної у приватну власність, оскільки позивачем було здійснено виключно реконструювання електромереж, які в свою чергу не є власністю останнього.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних відносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишення рішення господарського суду Полтавської області від 25.12.14 у справі № 917/2210/14 без змін.

У відповідності до ст. 49, ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про перерозподіл судового збору пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи приписи абз. 4 п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з огляду на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, та залишення рішення суду першої інстанції в силі, судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 91, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 25.12.14 у справі № 917/2210/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 06 березня 2015 року.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Тихий П.В.