ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Справа № 925/311/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від прокуратури Драбівського району - Єщенко О.М. - прокурор,

від першого позивача - Ноздренко В.М. - представник за довіреністю,

від другого позивача - представник не з'явився,

від відповідача - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом прокурора Драбівського району в інтересах держави в особі:

1. Драбівської районної державної адміністрації, смт. Драбів,

Черкаської області;

2. Білоусівської сільської ради, с. Білоусівка, Драбівського району,

Черкаської області

до фермерського господарства "ЮГ", с. Безпальче, Драбівського

району, Черкаської області

про розірвання договору оренди землі, стягнення 11 257 грн. 41 коп.

та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернувся прокурор Драбівського району в інтересах держави в особі Драбівської районної державної адміністрації та Білоусівської сільської ради до фермерського господарства "ЮГ" про розірвання договору оренди землі від 20 квітня 2007 року укладеного між першим позивачем та відповідачем, стягнення 11 257 грн. 41 коп., в тому числі: 11 089 грн. 70 коп. борг зі сплати орендної плати та 167 грн. 71 коп. 3% річних та зобов'язання відповідача повернути першому позивачу земельні ділянки, які передані фермерському господарству "ЮГ" відповідно до договору оренди землі від 20 квітня 2007 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23 лютого 2015 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 05 березня 2015 року.

Прокурор та представник першого позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити повністю.

Другий позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Своїм правом на захист фермерське господарство "ЮГ" не скористалося, відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду необхідні докази та свої доводи і міркування щодо предмету спору шляхом письмових пояснень та заперечень, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, та оскільки явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 05 березня 2015 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/311/15.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника першого позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 20 квітня 2007 року між Драбівською районною державною адміністрацією Драбівського району Черкаської області (орендодавець) та фермерським господарством "ЮГ" (орендар) було укладено договір оренди землі.

Відповідно до п. 1. та п. 2. вищезазначеного договору орендодавець зобов'язався відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 20 квітня 2007 року №167 надати, а орендар - прийняти в строкове платне користування земельну ділянку під господарськими будівлями, дворами та польовими шляхами, які знаходиться в адміністративних межах Білоусівської сільської ради, площею 40,418 гектара, в тому числі: під господарськими будівлями та дворами - 40,418 гектара.

На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, а саме господарські будівлі та споруди, земельна ділянка передається в оренду разом з господарськими будівлями (п. п. 3, 4 договору).

Матеріалами справи підтверджується, що згідно акту приймання - передачі від 25 квітня 2007 року першим позивачем було передано відповідачу земельну ділянку площею 40,418 га., на підставі умов договору оренди землі від 20 квітня 2007 року.

Відповідно до п. 8. договір оренди укладено строком на 49 років.

Умовами п. 9. договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 7 578 грн. 36 коп. за 2007 рік, послідуючі роки оренди - 10 104 грн. 50 коп. (250 грн. за 1 га земельної ділянки під господарськими будівлями, дворами).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проведена (п. 5 договору).

Згідно п. 11 договору орендна плата вноситься у грошовій формі - щомісячно рівними частками протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Однак обов'язку щодо своєчасної сплати орендної плати відповідач не виконав, в зв'язку з чим прокурор просить суд стягнути з відповідача борг по орендній платі в сумі 11 089 грн. 70 коп. за період з 30 липня 2014 року по 31 січня 2015 року.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище орендна плата перераховується щомісячно протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Тобто з урахуванням вимог п. 11 договору оренди, орендна плата за липень 2014 року повинна бути сплачена 30 серпня 2014 року, за серпень 2014 року - 30 вересня 2014 року, за вересень 2014 року - 30 жовтня 2014 року, за жовтень 2014 року - 30 листопада 2014 року, за листопада 2014 року - 30 грудня 2014 року, за грудень 2014 року - 30 січня 2015 року та за січень 2015 року - 02 березня 2015 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України, під час розгляду даного спору, не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору оренди землі, розрахунку за орендовану земельну ділянку в повному обсязі, а також не було спростовано доводи прокурора, що викладені останнім в позові.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що орендна плата за місяць згідно договору складає 842 грн. 04 коп. (10 104 грн. 50 коп./12 міс.), однак прокурор в позові вказав, що розмір боргу з орендної плати за 6 місяців (серпень 2014 року - січень 2015 року) та два дні липня (30, 31 число) 2014 року складає 11 089 грн. 70 коп.

В пункті 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Судам слід враховувати, що розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 ГК України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору. Якщо зі зміною граничного розміру орендної плати таку ж зміну до договору оренди в установленому законом порядку не внесено, то застосуванню підлягає відповідна умова договору.

Крім того слід зазначити, що строк оплати орендної плати за січень 2015 року настав лише 02 березня 2015 року, проте з даним позовом прокурор звернувся до суду 18 лютого 2015 року, про що свідчить відтиск поштового штемпелю на конверті.

Тобто на момент звернення до суду з відповідним позовом строк оплати оренди за січень 2015 року не настав, а тому вимоги прокурора про стягнення орендної плати за січень 2015 року є передчасними.

Таким чином, з урахуванням місячного розміру орендної плати, сума боргу зі сплати орендної плати складає 4 264 грн. 52 коп. (54 грн. 32 коп. (борг за 30, 31 липня 2014 року) + 4 210 грн. 20 коп. (842 грн. 04 коп. х 5 міс. (серпень - грудень 2014 року)).

Отже, з відповідача підлягає стягненню в судовому порядку борг зі сплати орендної плати в розмірі 4 264 грн. 52 коп., в решті стягнення орендної плати в розмірі 6 825 грн. 18 грн. слід відмовити, у зв'язку з необґрунтованим нарахуванням.

Прокурором також було заявлено на підставі ст. 625 ЦК України вимогу про стягнення з відповідача 167 грн. 71 коп. 3% річних нарахованих на суму боргу в розмірі 11 089 грн. 70 коп. за 184 дні (розрахунок а.с. 28).

Водночас, слід зазначити, що розмір 3% річних невірний, оскільки як вказувалося вище сума боргу по орендній платі складає 4 264 грн. 52 коп.

Таким чином, розмір 3% річних нарахований на суму боргу за два дні липня 2014 року в розмірі 54 грн. 32 коп. за період з 31 серпня 2014 року по 17 лютого 2015 року (дата складання позовної заяви) складає 0,76 грн.;

за період з 01 жовтня 2014 року по 17 лютого 2015 року розмір 3% річних нарахований на суму боргу за серпень 2014 року в розмірі 842 грн. 04 коп. складає 9 грн. 69 коп.;

за період з 31 жовтня 2014 року по 17 лютого 2015 року розмір 3% річних нарахований на суму боргу за вересень 2014 року в розмірі 842 грн. 04 коп. складає 7 грн. 61 коп.;

за період з 01 грудня 2014 року по 17 лютого 2015 року розмір 3% річних нарахований на суму боргу за жовтень 2014 року в розмірі 842 грн. 04 коп. складає 5 грн. 47 коп.;

за період з 31 грудня 2014 року по 17 лютого 2015 року розмір 3% річних нарахований на суму боргу за листопад 2014 року в розмірі 842 грн. 04 коп. складає 3 грн. 39 коп.;

за період з 31 січня 2015 року по 17 лютого 2015 року розмір 3% річних нарахований на суму боргу за грудень 2014 року в розмірі 842 грн. 04 коп. складає 1 грн. 25 коп.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного розрахунку, з відповідача підлягає стягненню 28 грн. 17 коп. 3% річних, а в решті вимог про стягнення річних слід відмовити, у зв'язку з безпідставним нарахуванням.

Що стосується вимоги про розірвання договору оренди землі, то судом враховано наступне:

Відповідно до ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно п. в) ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на момент укладання договору оренди землі від 20 квітня 2007 року), встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є:

- об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

- умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

- умови збереження стану об'єкта оренди;

- умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

- умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

- існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

- визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини;

- відповідальність сторін.

Згідно зі ст. 31 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом з питань регулювання відносин оренди земельних ділянок, встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

ліквідації юридичної особи - орендаря;

відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем;

набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;

припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Стаття 32 Закону України "Про оренду землі" регулює порядок припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Так, згідно вказаної статті, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно п. 39 договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається - підставою є систематична несплата орендної плати згідно даного договору оренди землі (п. 40 договору).

Систематична несплата земельного податку або орендної плати, з урахуванням положень ст. 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Матеріалами справи підтверджується, що всупереч вимогам договору оренди землі, відповідач не сплачував орендну плату у встановленому договором розмірі та у визначені договором строки, внаслідок чого відповідач станом на день звернення прокурора до суду має борг в розмірі 4 264 грн. 52 коп. по сплаті орендних платежів.

Тобто, відповідач систематично порушував умови договору стосовно сплати орендних платежів.

Оскільки матеріалами справи підтверджується істотне порушення відповідачем своїх зобов'язань у зв'язку з несплатою орендної плати, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора про розірвання договору в судовому порядку є правомірними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Пунктом 21 договору оренди передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином, відповідач зобов'язаний повернути орендовану земельну ділянку лише після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваним прав.

Отже, з вимогою про зобов'язання відповідача повернути першому позивачу орендовану земельну ділянку прокурор звернувся до суду передчасно, оскільки на даний час право першого позивача не порушено і на момент прийняття судом рішення про розірвання договору оренди - договір оренди фактично ще не розірвано.

За таких обставин, позов в цій частині задоволенню не підлягає. При цьому судом враховано відповідні правові висновки, що викладені в постанові Вищого господарського суду України від 12 лютого 2013 року зі справи №18/5026/643/2012.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Оскільки відповідно до підпункту 11 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури звільняються від сплати судового збору, то згідно ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ч. 3 ст. Закону України "Про судовий збір").

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір підлягає сплаті у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 мінімальних заробітних плат (підпункт 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір"), за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати (підпункт 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

З урахуванням заявлених позовних вимог та пропорційності задоволених вимог, з відповідача слід стягнути в доход Державного бюджету України 3 045 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фермерського господарства "ЮГ", вул. Леніна, 11, с. Безпальче, Драбівського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 32925331 на користь Білоусівської сільської ради, вул. Леніна, 95, с. Білоусівка, Драбівського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 352681265, р/р 0036, банк отримувача: ГУДКСУ в Черкаській області, МФО 854018 - 4 264 грн. 52 коп. боргу та 28 грн. 17 коп. 3% річних.

3. Розірвати договір оренди землі №б/н від 20 квітня 2007 року, який укладений між Драбівською районною державною адміністрацією Драбівського району Черкаської області та фермерським господарством "ЮГ" і зареєстрований у Драбівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України" за №45.

4. В решті вимог - в позові відмовити.

5. Стягнути з фермерського господарства "ЮГ", вул. Леніна, 11, с. Безпальче, Драбівського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 32925331 - 3 045 грн. 00 коп. судового збору в доход Державного бюджету України через Драбівське відділення Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області (вул. Леніна, 83, смт. Драбів, Черкаської області) для зарахування на реєстраційний рахунок №3002, отримувач - УДКСУ у м. Черкасах Черкаської області, код - 38031150, банк - ГУДКСУ у Черкаській області, МФО - 854018, код бюджетної класифікації - 22030001 за розгляд справи в господарському суді Черкаської області.

Видати відповідні накази після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 10 березня 2015 року.

Суддя А.В.Васянович