ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"26" лютого 2015 р. Справа № 923/8/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Ковтун В.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування" про відстрочку виконання рішення суду у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ

до: Публічного акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування", м. Каховка

про стягнення 46 386 859 грн. 32 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Дулепов А.В., представник, дов. від.22.06.2012р.

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 04.03.2014р. у даній справі стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування" (відповідач) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 42515242 грн. 74коп. - заборгованості за кредитом, 2659483 грн. 74 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 161907 грн. 37 коп. - заборгованості по комісії за управління кредитом, 1058328 грн. 68 коп. - пені та 68820 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.06.2014р. підтверджено законність та обґрунтованість цього рішення.

Після набрання рішенням господарського суду Херсонської області від 12.06.2014р. у даній справі законної сили, 02.07.2014р. видано наказ про його примусове виконання.

03.02.2015р. до господарського суду Херсонської області надійшла заява № 04/149 від 02.02.2015р. Публічного акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування" про надання відстрочки виконання рішення суду від 04.03.2014р. у даній справі до 01.05.2015р.

Ухвалою суду від 04.02.2015р. заяву публічного акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування" про відстрочку виконання рішення прийнято до розгляду. Заява розглядалась у судових засіданнях 19.02.2015р. та 26.02.2015р.

Позивач, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення ухвали (а.с. 241), але явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, витребуваних судом документів не надав.

Розглянувши заяву ПАТ "Каховський завод електрозварювального устаткування", заслухавши представника заявника, суд дійшов до висновку про те, що заява відповідача не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Згідно з ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" встановлено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Посилання боржника на важкий фінансовий стан не є винятковою обставиною в розумінні ст. 121 ГПК України, за наявності якої можливе надання відстрочки виконання рішення, адже, враховуючи положення ч. 1 ст. 625 ЦК України, відповідач у випадку порушення грошового зобов'язання не може посилатися на неможливість його виконання.

У п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

При цьому, слід також враховувати, що за змістом частини першої статті 229 ГК України та частини першої ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов'язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобов'язання, тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання за будь-яких обставин.

Окрім того, ч. 2 ст. 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Надаючи оцінку доводам викладеним у заяві про відстрочку виконання рішення, суд зазначає, що письмові пояснення не обґрунтовані належними документальними доказами в розумінні ст. 34 ГПК України щодо підтвердження тяжкого фінансового стану відповідача та можливість після 01.05.2015р. виконати рішення суду.

Так, заявник звернувся до суду 03.02.2015р., тобто після складення звітної документації по результатам роботи підприємства за рік. Однак, в підтвердження скрутного фінансового становища заявник додав до заяви звіт про фінансові результати роботи за 9 місяців 2014 року, а мав би надати річний бухгалтерський баланс , що складений за результатами роботи підприємства за 2014 рік з відміткою про його здачу податковому органу.

Надані договори від 12.09.2014р. та від 06.01.2015р. не доводять, що після 01.05.2015р. заявник буде мати можливість провести розрахунки за рішенням суду у повному обсязі, оскільки ці договори свідчать про прийняття відповідачем щодо поставки певного обладнання, однак, невідомо яку суму прибутку він планує отримати від цих угод, адже на виконанні у державної виконавчої служби є декілька наказів, виданих за рішеннями господарського суду, прийнятими за результатами розгляду позовів, поданих ПАТ " Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк".

З огляду на викладене та враховуючи те, що обставини, які склалися у відповідача не є винятковими у розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК України, ступеню вини відповідача у виникненні спору, наявності інфляційних процесів у економіці держави та недоведеності відповідачем відсутності коштів і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, суд вважає, що заява відповідача про надання відстрочки виконання рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.86, 121 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування" про відстрочку виконання рішення відмовити.

2. Копію ухвали направити позивачу.

Суддя Л.М. Немченко