ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2015 р.Справа № 922/503/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу", м. Харків
до Відділу освіти Дворічанської районної державної адміністрації , смт. Дворічна
про стягнення 715291,25 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Басарт Л.А. довіреність №159/1 від 03.03.14 р.;

відповідача - Коваль Н.І. довіреність №01-23/215 від 13.02.15 р.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Відділу освіти Дворічанської районної державної адміністрації, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 715291,25 грн., у тому числі: сума боргу за надані послуги з теплопостачання за період з січня 2012р. по березень 2012р. - 526969,40 грн., 3% річних у розмірі 54001,87 грн., інфляційні втрати - 134319,98 грн. за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договору про закупівлю послуг №9/Т12 від 31.12.2011 р., який укладений між позивачем та відповідачем. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судовий збір у розмірі 14305,83 грн.

У судовому засіданні 16 лютого 2015 року оголошувалась перерва до 04 березня 2015 року о 12:00.

Присутній представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Присутній представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, про що надав 10 лютого 2015 року відзив на позовну заяву за вх.№5051, в якому зазначив, що відповідач здійснював розрахунки за теплопостачання та за спірним договором з січня по 12 грудня 2012 року ним були перераховані кошти в сумі 2277928,88 грн. Також відповідач зазначив, що ним була перерахована сума основного боргу у розмірі 817300,48 грн. згідно рішення по справі №5023/8795/11 від 23.11.11 р. У зв'язку із завершенням дії спірного договору між позивачем та відповідачем були укладений договір №9/Т12 від 10.12.12 р. , за яким були перераховані грошові кошти у розмірі 1137060,38 грн. Відповідач зазначив, що є бюджетною організацією та має дефіцит бюджету, відтак відповідач просив частковий платіж за березень 2012 року, який був перерахований по договору №9/Т12 від 10.12.12 р. зарахувати по спірному договору.

Присутній представник позивача на вищевказане прохання відповідача пояснив, що до суду заявлена сума заборгованості по договору №9/Т12 від 31.12.11 р. та зарахування грошових коштів сплачених відповідачем по іншому договору є неможливим та призведе к виникненню заборгованості перед позивачем по іншому договору та у подальшому зверненню до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по іншому договору.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Між позивачем (далі по тексту - теплопостачальна організація) та відповідачем (далі по тексту - споживач) укладено договір про закупівлю послуг № 9/Т12 від 31.12.2011р.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами вищевказаного договору позивач взяв на себе зобов'язання постачати відповідачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цими договорами.

Згідно із договором позивач поставив теплову енергію в приміщення споживача у повному обсязі та виконав свої обов'язки за договором, що підтверджується підписаними відповідачем актами виконаних робіт, а саме: надання послуг з теплопостачання за січень 2012р, на суму 877364,25 грн. підтверджується актами виконаних робіт № 72 від 31.01.2012р. на суму 852469,14 грн. і № 74 від 31.01.2012р. на суму 24895,11 грн.; надання послуг з теплопостачання за лютий 2012р. на суму 1115553,64 грн. підтверджується актами виконаних робіт № 410 від 29.02.2012р. на суму 1076129,18 грн. і № 409 від 29.02.2012р. на суму 39424,46 грн.; надання послуг з теплопостачання за березень 2012р. на суму 811980,39 грн. підтверджується актами виконаних робіт № 724 від 31.03.2012р. на суму 787201,67 грн. і № 725 від 31.03.2012р. на суму 24778,72 грн.

Відповідно до п. 4.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно п. 4.3 договору споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує енергопостачальній організації вартість зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Згідно п. 4.4 договору остаточний рахунок за спожиту теплову енергію відповідач здійснює до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 18 правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 плата за житлово-комунальні послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач свої зобов'язання за договором виконує не належним чином, оплата наданих послуг здійснюється частково і несвоєчасно, у зв'язку із чим станом на 23.01.2015р. за період з січня 2012 року по березень 2012року у відповідача є заборгованість перед позивачем у розмірі 526969,40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем діючого законодавства, суд вважає позовну вимогу в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 526969,40 грн. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач просить суд стягнути на його користь 3% річних у розмірі 54001,87 грн., інфляційні втрати - 134319,98 грн. за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши нарахування 3% річних та інфляційних суд приходить до висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, інтересам сторін та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відділу освіти Дворічанської районної державної адміністрації (62702, Харківська область, Дворічанський район, смт. Дворічна, провулок Спортивний, 14,, р/р 0937 в ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" (61018, м. Харків, вул. Балакірєва,3, , р/р (зі спец. режимом використання) 3582 в Філії ХОУ АТ "Ощадбанк" м. Харків, МФО 351823) сума боргу за надані послуги з теплопостачання за період з січня 2012 р. по березень 2012 р. у розмірі 526969,40 грн.

3. Стягнути з Відділу освіти Дворічанської районної державної адміністрації (62702, Харківська область, Дворічанський район, смт. Дворічна, провулок Спортивний, 14,, р/р 0937 в ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" (61018, м. Харків, вул. Балакірєва,3, , р/р 82 в Філії ХОУ АТ Ощадбанк" м. Харків, МФО 351823) 3% річних у розмірі 54001,87 грн., інфляційні втрати у розмірі 134319,98 грн. та судовий збір у розмірі 14305,83 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.03.2015 р.

Суддя Ю.В. Светлічний