номер провадження справи 2/127/14-7/21/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015 Справа № 908/5558/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест", Донецька обл., м. Дружківка.

Суддя Н.С.Кутіщева-Арнет

Представники

Від позивача Студенніков Д.М., дов. № 23-12/14-1 від 23.12.2014р.

Від відповідача Щербина Є.Є., довіреність б/н від 01.12.2014 р.

Розпорядженням Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р. № 28-р "Про зміну територіальної підсудності господарських справ" визначено, що розгляд господарських справ підсудних господарському суду Донецької області здійснюються господарським судом Запорізької області.

До господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" про стягнення 197 187 грн. 15 грн.

заборгованості за договором фінансового лізингу №LC5285-05/11 від 03.06.2011р.

Згідно витягу з реєстру автоматичного розподілу справи між суддями від 08.12.2014 р. справа № 908/5558/14 призначена до розгляду судді Мойсеєнко Т.В.

Ухвалою суду від 11.12.2014р. порушено провадження по справі, судове засідання призначено на 27.01.2015р. Ухвалою від 27.01.2015р., у зв'язку з хворобою судді Мойсеєнко Т.В., розгляд справи відкладався до 09.02.2015р.

Розпорядженням № П-82/15 від 05.02.2015р. призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи: для подальшого розгляду справи, враховуючи перебування судді-доповідача Мойсеєнко Т.В. на лікарняному.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справи між суддями від 05.02.2015р. справу №908/5558/14 передано до розгляду судді Кутіщевій-АрнетН.С.

Ухвалою суду від 09.02.2015р. порушено провадження по справі, судове засідання призначено на 09.02.2015р., тобто на ту ж дату, що була зазначена в увалі суду від 27.01.2015р.

Ухвали суду були направлені на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

09 лютого 2015р. від відповідача до канцелярії господарського суду Запорізької області було здано клопотання про відкладення судового засідання, у зв'язку з поданням відповідачем позову до господарського суду м. Києва про визнання дії договору лізингу припиненою, для надання ухвали про порушення пов'язаної господарської справи, що є підставою для зупинення провадження по даній справі, а також надання можливості відповідачу представити на розгляд суду сертифікат Торгово - промислової палати України про настання форс - мажорних обставин в період дії договору лізингу.

Клопотання було подано згідно зі ст. 22 ГПК України, судом прийнято до розгляду та задоволено.

Судове засідання відкладалось до 25.02.2014р.

22.01.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшло клопотання ТОВ "Карпатибудінвест" вих. № 16/01-15 від 16.01.2015 р. про залучення до участі у справі № 908/5558/14 в якості третьої особи на стороні відповідача - ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування".

Представник позивача заперечив проти заявленого відповідачем клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

З'ясувавши доводи представника відповідача, суд не вбачає правових підстав для його задоволення, поскільки представник ТОВ "Карпатибудінвест" не обґрунтував, яким чином прийняте рішення з господарського спору у цій справі може вплинути на права або обов'язки ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування". Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходив з того, що предметом розгляду у цій справі є стягнення заборгованості, що виникла за договором фінансового лізингу від 03.06.2011 р. № LC5285-05/11, а не заборгованості за договором страхування від 07.07.2014 р. № 13/14/СПТ/Ц1.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Позивач підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та обґрунтовує їх ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 626, 629 ЦК України та ст.ст. 193, 292 ГК України.

Відповідач позов не визнав, вважає вимоги позивача необґрунтованими з підстав, викладених у відзиві на позов (відзив № 16/01-15 від 16.01.2015р. долучений до матеріалів справи).

За письмовим клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Судовий процес завершено 25.02.2015р. оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

03.06.2011 р. між позивачем (Товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль») та відповідачем (Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест") був укладений договір фінансового лізингу №1X5285-05/11 (надалі - «договір»), згідно з п. 1.1 якого лізингодавець (позивач) зобов'язується передати на умовах фінансового лізингу, без надання послу) з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в специфікації (додаток №2 до договору), а лізингоодержувач (відповідач) зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

На виконання умов вищезазначеного договору, позивач (лізингодавець) передав у тимчасове володіння відповідачу (лізингоодержувачу) предмет лізингу екватор В 115-4 PS, що підтверджується видатковою накладеною.

01.10.2011р. між cтронами укладено угоду про внесення змін до договору оренди (фінансового лізингу) №1X5285-05/11 від 03.06.201 1р., згідно якої внесено зміни до договору та викладено в новій редакції додатку №1 «Графік розрахунку заборгованості».

Проте, відповідач в порушення умов договору, зокрема, п.п. 5.1-5.5. п. 8.1.4 загальних умов фінансового лізингу - додаток № 4 до договору (надалі - загальні умови), належним чином не виконував свої зобов'язання, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 197 187,15 гривень рахунками, зазначені позивачем в позовній заяві (долучені до матеріалів справи).

Відповідно до п.п. 1.1, 4.1 договору, лізингоодержувач (відповідач) зобов'язався за цим договором сплачувати відсотки за фінансування придбання предмета лізингу та поточні лізингові платежі.

На підставі п. 4.2 договору, лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування придбання предмета лізингу у період з моменту підписання цього договору до повної виплати лізингоодержувачем заборгованості лізингодавцю, визначеної за правилами цього договору за ставкою LIBOR плюс 7,00% від всієї суми заборгованості, визначеної в порядку п. 3.1 цього договору.

Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти підлягає перерахунку у гривню за курсом продажу (розділ 1 «визначення» загальних умов додатку 4 до цього договору), крім того ПДВ.

Згідно з п.4.3 договору, лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2 цього договору, від заборгованості лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно графіку (додаток 1 до договору). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за курсом продажу з дотриманням умов частини другої цього пункту.

Комісія лізингодавця розрахована у гривнях, не може бути менше різниці між поточним лізинговим платежем у гривні та граничною сумою, яка ставиться в погашення заборгованості лізингоодержувача згідно даних колонки «D» графіку (додаток 1 до договору).

Згідно п.4.5 договору, перерахунок лізингових платежів, розрахованих у грошовому еквіваленті іноземної валюти, здійснюється лізингодавцем за курсом розрахунку платежів плюс ставка збору до пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діє на момент виставлення рахунку, та комісія АТ «Райффайзен Банк Аваль» з купівлі валюти, згідно офіційного сайту лізингодавця за адресою в мережі Інтернет (п.4.5 договору).

Згідно п.4.6 договору, оплата всіх платежів здійснюється в національній валюті України -гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця.

Пунктом 4.8 договору передбачено, що всі додаткові послуги, визначені в загальних умовах (додаток 4 до цього договору), а також ті, які не визначені цим договором та необхідність в яких може виникнути у лізингоодержувача, оплачуються лізингоодержувачем окремо за тарифами лізингодавця, розміщеними на офіційному сайті лізингодавця за адресою в мережі Інтернет http :// www.rla.com.ua

У відповідності до п. 5.1. договору, за несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором лізингоодержувач сплачує лізингодавцю пеню у розмірі 0,20% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення, починаючи з п'ятого дня прострочення виконання грошового зобов'язання.

Стаття 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачає, що до складу лізингових платежів можуть включатися:

а) сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу;

б) платіж як винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно;

в) компенсація відсотків за кредитом;

г) інші витрати лізингодавця, безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Згідно з загальними умовами фінансового лізингу - (додаток №4 до договору), лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця на підставі рахунку лізингодавця, направленого на вказану в договорі у новій редакції електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку.

При чому, у разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця, лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до лізингодавця та тримати свій рахунок самостійно.

В цьому випадку лізингоодержувач зобов'язаний оплатити рахунок до 10 числа поточного місяця (п.5.3, п.5.4 загальних умов).

Крім того, відповідно до п.6.1. загальних умов, лізингодавець має право в односторонньому порядку змінити суму лізингових платежів у наступних випадках (включаючи, але не обмежуючись):

6.1.1. У випадку зміни встановленого на день укладення договору, розміру ставки EURIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.8 договору сторони обрали валюту - Євро) або розміру ставки USD LIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.8. договору сторони обрали валюту - долари США) розмір комісії змінюється відповідно за кожний з періодів лізингу починаючи з такого чергового періоду лізингу. При цьому, для визначення LIBOR, на період 3 місяці застосовується календарний квартал.

6.1.2. У випадку зміни чинного законодавства щодо лізингової діяльності лізингодавця, системи оподаткування, розміру податків, зборів, обов'язкових платежів, пов'язаних з предметом лізингу та/або виконанням лізингодавцем своїх обов'язків за договором.

6.1.3. У разі перевищення розміру комісії лізингодавця за договором над подвійною обліковою ставкою Національного банку України, встановленою на день нарахування такої комісії за період, який минув з дня нарахування попереднього лізингового платежу за цим договором, розраховану від вартості предмета лізингу, комісія у складі лізингового платежу підлягає збільшенню на суму, яка дорівнює розміру ПДВ за ставкою 20%, нарахованому на таке перевищення.

6.1.4. В інших випадках, визначених договором та додатками до нього, в тому числі у разі виникнення у лізингодавця додаткових витрат, які виникли в період дії цього договору та пов'язані з ним.

Відповідно до п. 6.3 загальних умов змінений за правилами п.п. 6.1, 6.2 загальних умов розмір лізингових платежів зазначається у відповідному рахунку лізингодавця та підлягає сплаті лізингоодержувачем у безспірному порядку.

У кожному рахунку-фактурі повторно зазначена дата його сплати, та вихідні дані розрахунку на дату виставлення рахунку, такі як курс USD, ставка Libor, ставка збору до пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діяла на момент виставлення рахунку, комісія банку з купівлі валюти, курс гривні до обраної сторонами іноземної валюти.

Відповідач з заявами або листами про неотримання рахунків до позивача не звертався.

Окрім цього, відповідно до розділу 7 «Страхування» додатку № 4 до договору (загальні умови фінансового лізингу), на лізингоодержувача (відповідача), протягом строку лізингу, покладено обов'язок забезпечувати страхування предмета лізингу в страховій компанії та вчасно продовжувати страхування предмету лізингу на випадок знищення (загибелі), розкрадання (викрадення), пошкодження (псування) предмета лізингу до повного виконання зобов'язань за договором (п. 7.1-7.3. Загальних умов фінансового лізингу). У випадку, якщо лізингоодержувач (відповідач) до закінчення дії страхового договору або граничного строку не здійснить сплату страхових платежів (платежу), то лізингодавець (позивач) має право самостійно застрахувати такий предмет лізингу. А лізингоодержувач зобов'язаний відшкодувати лізингодавцю такі витрати зі страхування предмету лізингу, крім того ПДВ у розмірах, визначених чинним законодавством України (п, 7.4. загальних умов фінансового лізингу). Відшкодування витрат на страхування предмету лізингу, що понесені позивачем, відповідачем не здійснено.

Вимоги про сплату простроченої заборгованості, що були направлені з боку ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль» на адресу ТОВ «Карпатибудінвест» листами за вих. №2002-11/13 від 21.11.2013, №2003-11/13 від 21.11.2013 та №750-06/14 від 12.06.2014, №751-06/14 від 12.06.2014 з боку ТОВ «Карпатибудінвест» не були виконані, а прострочена заборгованість не погашена.

Таким чином, відповідач порушив зобов'язання за договором.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Загальні правові та економічні засади фінансового лізингу регламентуються Законом України "Про фінансовий лізинг".

Частиною 2 ст. 1 вказаного вище Закону встановлено, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг", лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором (ч. 1). Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу (ч. 2).

Загальна сума рахунків-фактур становить 197187 грн. 15коп.

Позивач направляв на адресу відповідача вищезазначені рахунки, що підтверджено відповідними списками рекомендованих відправлень, копії яких містяться в матеріалах справи.

Матеріали справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов'язань належним чином не виконав, виставлені позивачем рахунки-фактури на суму 197187,15 грн. не оплатив, чим порушив умови договору.

При цьому, доводи відповідача про неотримання останнім наведених вище рахунків, суд визнає необґрунтованими та безпідставними, поскільки, за умовами п. 5.3 додатку № 4 до договору фінансового лізингу, у разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця, лізингоодержувач зобов'язаний звернутись до лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно.

Отже, матеріали цієї справи свідчать, що за відповідачем виникла заборгованість за договором фінансового лізингу від 03.06.2011 р. № LC5285-05/11 в сумі 197187,15 грн.

Факт наявності заборгованості в розмірі 197187грн. 15коп. підтверджується матеріалами справи.

Доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення суми позову, в розмірі 197187,15 грн., поскільки договір фінансового лізингу від 03.06.2011р. № LC5285-05/11 є припиненим внаслідок незаконного заволодіння невідомими особами технікою, що є предметом спірного договору лізингу, суд відхиляє з огляду на наступне.

Матеріали свідчать, що позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості з оплати лізингових платежів в сумі 197187,15 грн., що виникла, враховуючи умови п. 5.3. додатку № 4 до договору фінансового лізингу та наявні в матеріалах цієї справи рахунки-фактури, за період з лютого 2013 року по вересень 2014 року включно. При цьому, обов'язок з оплати останнього лізингового платежу, що заявлений позивачем у цій справі, за вересень 2014 року виник у відповідача з 01.09.2014 р. (враховуючи приписи п. 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

В той же час, як вбачається із наявного в матеріалах справи витягу з кримінального провадження № 0009694, копія якого долучена до матеріалів цієї господарської справи, датою надходження заяви директора ТОВ "Карпатибудінвест" Макарова О.В. до Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві про вчинення кримінального правопорушення є 10.09.2014 р., а датою внесення Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві відомостей до ЄРДР щодо вчиненого кримінального правопорушення є 11.09.2014 р.

Таким чином, обставини, на які посилається відповідач, як на підставу припинення договору фінансового лізингу від 03.06.2011 р. № LC5285-05/11, виникли вже після виникнення у відповідача обов'язку зі сплати лізингових платежів за заявлений позивачем у цій справі період.

Суд не приймає заперечення відповідача на позовну заяву з посиланням на пункт 10.2.2 загальних умов, яким визначено, що договір достроково припиняється у разі отримання лізингодавцем від лізингоодержувача або страхової компанії письмового повідомлення про настання визначених п. 7.7 цих загальних умов обставин. Такими обставинами, п. 7.7 загальних умов визначено випадки знищення, викрадення або втрати предмета лізингу, а також випадок, якщо предмет лізингу пошкоджений і не може бути відновлений.

Разом з тим, зазначеним пунктом також передбачений обов'язок лізингоодержуача протягом 15 календарних днів з моменту настання такої події сплатити лізингодавцю визначені пунктом 10.3.2 загальних умов платежі, у тому числі заборгованість по поточних лізингових платежах.

Окрім того, обов'язок лізингоодержувача по сплаті заборгованості по поточним лізинговим платежам, у разі дострокового припинення договору при настанні зазначених у п.10.2.2 загальних умов випадках, на який посилається відповідач, також передбачений пунктом 10.4 Загальних умов.

Також, п. 5.5 загальних умов передбачено, що лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі незалежно від фактичного користування предметом лізингу.

Таким чином, обов'язок відповідача сплатити поточні лізингові платежі за період користування предметом лізингу не ставиться в залежність від фактичного користування ним, а також не припиняє такі зобов'язання у випадку викрадення, знищення або втрати предмета лізингу.

У зв'язку з вище викладеним, доводи відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому відхиляються судом через необґрунтованість.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач в ході розгляду справи не надав суду доказів сплати ним суми основного боргу з лізингових платежів, комісії та компенсації витрат по страхуванню предмету лізингу, суд вважає, що позовна вимога ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" про стягнення з ТОВ "Карпатибудінвест" за договором фінансового лізингу від 03.06.2011р. № LC5285-05/11 суми основного боргу в розмірі 197187,15грн. доведена, обґрунтована, підтверджена доданими документами та підлягає задоволенню судом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір доведений до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 69, 82, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Радченко, буд. 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, пр. Маяковський, 9, корп. 5, ) 197187 (сто дев'яносто сім тисяч сто вісімдесят сім) грн. 15 коп. основного боргу, 3943 (три тисячі дев'ятсот сорок три) грн. 74коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його підписання.

Дата підписання рішення « 02» березня 2015р.

Присутньому в судовому засіданні представнику позивача роз'яснена ст. 87 ГПК України.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет