УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.03.2015Справа № 910/5501/15-г

Суддя Ващенко Т.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Аква"

до Фізичної особи-підприємця Куправи Фатіми Гівіївни

про стягнення 5 599,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Куправи Фатіми Гівіївни про стягнення 5 599,00 грн.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» позовна заява про стягнення 5 599,00 грн. не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З наданого позивачем опису вкладення у цінний лист вбачається, що позовну заяву з додатками направлено відповідачу на адресу: 03164, м. Київ, вул. Соснова,8.

Разом з тим, у відповідності до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресою відповідача є: 03164, м. Київ, вул. Соснова, б. 8, квартира 2.

При цьому, поданий позивачем опис вкладення в цінний лист про відправку поштової кореспонденції не містять дати відправлення поштової кореспонденції, адже розрізнити на вказаному поштовому штемпелі дату, число та місяць не вбачається за можливе.

Крім того, з наданого опису вкладення у цінний лист вбачається, що позивачем направлено «позовну заяву з додатками копію договору, акту, та стат. док-в». Таким чином, перерахунок додатків (перелік документів) доданих до позовної заяви не відповідає кількості додатків, зазначених в описі вкладення.

При цьому судом враховано, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 ГПК України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

Отже, позивачем не направлено відповідачу всі додатки до позовної заяви, чим порушено приписи ГПК України.

В п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

Зазначені обставини є суттєвими, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказаного повного найменування сторін, їх поштовий адрес.

Як відзначалось судом, адресою Фізичної особи-підприємця Куправи Фатіми Гівіївни є: 03164, м. Київ, вул. Соснова, б. 8, квартира 2.

Проте, в позовній заяві № 48 вказано неповну адресу відповідача, а саме: 03164, м. Київ, вул. Соснова, б. 8.

Суд додатково звертає увагу позивача на те, що оскільки дата позовної заяви № 48 містить виправлення її дати, не вбачається за можливе дійти висновку якою датою складено вказану позовну заяву: 30.01.15. чи 28.02.15.

Крім вказаного суд звертає увагу позивача, що повторному зверненні з даною позовною заявою до суду необхідно надати витяг від державного реєстратора про включення позивача та відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на час звернення до суду.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. ст. 56, 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду міста Києва з позовом.

Суддя Т.М. Ващенко