ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 р. Справа № 909/33/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грица Ю. І. , при секретарі судового засідання Ковальчук Р. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: підприємця Фреяка Ігора Володимировича, пр-кт Незалежності,114А, м.Чернівці, Чернівецька область,58000, код ; представник позивача: Спіжавка Тарас Григорович, вул.Толстого, 14/1, м.Чернівці,58032

до відповідача: підприємця Рощіної Тетяни Сергіївни вул.Яворницького,22/22, м.Коломия,Коломийський район, Івано-Франківська область,78200; вул.Л.Українки,34, с.Перерів, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78268; код 29047 08128

про стягнення коштів в сумі 13 355,99грн.

за участю представників сторін:

Від позивача: Фреяк І.В.- підприємець , (паспорт СС 039522 виданий Коломийським ГО УМВД в Іван - Франківській обл. 19.06.96);

встановив, що підприємець Фреяк І.В. звернувся до суду з позовом про стягнення з підприємця Рощіної Т.С. коштів в сумі 13 355,99грн. з яких основна заборгованість 10 369,79грн., 3% річних в сумі 253,60грн., інфляційні збитки в сумі 2022,77грн. та пеня в сумі 709,90грн.

Ухвалою суду від 13.01.15 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 27.01.15.

Ухвалою суду від 27.02.15 розгляд справи відкладено на 17.02.15.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Пояснив суду, що позивач поставив в магазини відповідача товар на суму 10 369,79грн., що підтверджується накладними та актами звірки взаєморозрахунків поданими в матеріали справи. Оскільки зазначена сума відповідачем на день звернення до суду сплачена не була , позивачем нараховано відповідачу збитки від інфляції, 3% річних та пеню.

Представник від відповідача в судове засідання не з"явився. Надіслав суду заяву від 17.02.15 вх. № 2327/15 про розгляд справи без його участі. При цьому, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

За таких обставин справа розглядається без участі позивача чи його представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, беручи до уваги заяву відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, надавши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного:

за перший та другий квартал 2014 року підприємець Фреяк І.В. поставив в магазини підприємця Рощиної Т.С. товар, зокрема в магазин "Софійка", що знаходиться по вул.Мазепи,91 в м.Коломия на суму 4950,00грн. та в магазин "Гуртівня Печеніжин", що в м.Коломия, по вул. Петлюри, 63 на суму 5419,79грн. Факт поставки товару та його вартість підтверджується поданими в матеріали справи видатковими накладними за вказаний період та актами звіряння розрахунків між сторонами від 08.07.2014 та 25.07.14.

Однак, на день звернення позивача з позовом вказані вище кошти відповідачем не оплачені в зв"язку з чим виникла заборгованість за поставлений товар в сумі 10 369,79грн.

Вказане вище, свідчить про те, що між сторонами виникли господарські зобов"язання на підставі усного договору, що передбачено ст.639 ЦК України.

В силу дії ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України, суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов"язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити всіх заходів , для належного виконання нею зобов"яання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальнодержавного інтересу(ч.2 ст.193 ГК України).

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 625 чинного Цивільного кодексу України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно поданого позивачем розрахунку, ним здійснено нарахування трьох відсотків річних в сумі 253,60грн. та інфляційних втрат в сумі 2022,77грн.

Суд перевірив правильність їх нарахування та встановив, що розрахунки є арифметично вірними.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання грошового зобов"язання.

Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до поданого суду розрахунку сума пені складає 709,90грн.; розрахунок проведено у відповідності з вимогами законодавства.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги визнання позову відповідачем, позовні вимоги про стягнення з підприємця Рощіної Т.С. коштів в сумі 13 355,99грн. з яких основна заборгованість 10 369,79грн., 3% річних в сумі 253,60грн., інфляційні збитки в сумі 2022,77грн. та пеня в сумі 709,90грн. слід задоволити.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 509, 525,526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України, ст.33, 43, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з підприємця Рощіної Тетяни Сергіївни вул. Яворницького,22/22, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область,78200, (вул. Л.Українки, 34, с.Перерів, Коломийський район, Івано-Франківська область,78268) код на користьпідприємця Фреяк Ігора Володимировича, вул. Незалежності,114А, м.Чернівці, Чернівецька область,58000, код кошти в сумі 13 355(тринадцять тисяч триста п"ятдесят п"ять) грн.99коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1827(одна тисяча вісімсот двадцять сім )грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.02.15

Суддя Грица Ю. І.