РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015Справа №910/24983/14

За позовомЗаступника військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Державного підприємства "Науковий центр точного машинобудування"
доПублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк"
прозобов'язання вчинення певних дій

Судді: Васильченко Т.В. (головуючий)

Нечай О.В.

Сташків Р.Б.

в присутності представників сторін:

від прокуратури Добвищук Л.М., посвідчення №031072 від 26.12.2014;

від позивача Морозько І.П., довіреність б/н від 04.12.2014;

від відповідача не з'явилися.

Суть спору: Заступник військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Державного підприємства "Науковий центр точного машинобудування" звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" про зобов'язання вчинення певних дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору на обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання №0216/001 від 16.02.2009 позивачем було подано відповідачу заяву від 25.06.2014 про закриття банківського рахунку №07/980 позивача, відкритого в установі відповідача та перерахування залишку наявних коштів позивача на його на поточний рахунок №8152, відкритий в АТ "Укрексімбанк", однак вимога позивача про перерахування коштів і закриття поточного рахунку не виконана.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.11.2014 порушено провадження у справі №910/24983/14 та призначено справу до розгляду.

04.12.2014 Заступник військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Державного підприємства "Науковий центр точного машинобудування", через відділ діловодства суду, подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з поточного рахунку №07/980 МФО 300852 позивача, відкритого в ПАТ "КБ "Актив-Банк", грошові кошти у сумі 19103,83 грн. на поточний рахунок №8152 позивача, що відкритий в АТ "Укрексімбанк" МФО 322313 та після стягнення з поточного рахунку №07/980 МФО 300852 ПАТ "КБ "Актив-Банк" грошових коштів у сумі 19103,83 грн. на поточний рахунок №8152 в АТ "Укрексімбанк" МФО 322313 на користь позивача, закрити в ПАТ "КБ "Актив-Банк" поточний рахунок №07/980 позивача.

В судовому засіданні 12.01.2015, в зв'язку зі складністю справи, суд дійшов висновку про призначення колегіального розгляду даної справи.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 12.01.2015 призначено колегіальний розгляд справи №910/24983/14 в наступному складі суду: Головуючий суддя: Васильченко Т.В., судді: Нечай О.В., Сташків Р.Б.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.01.2015 справу №910/24983/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: Головуючий суддя: Васильченко Т.В., судді: Нечай О.В., Сташків Р.Б. та призначено до розгляду.

20.02.2015 позивач, через відділ діловодства суду, подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що зважаючи на нестабільну роботу банку і затримки в проведенні розрахункових документів Державним підприємством "Науковий центр точного машинобудування" було прийнято рішення про закриття поточних рахунків у національній та іноземній валютах, в зв'язку з чим направлено у відділення №1 у м. Києві заяву про закриття поточних рахунків та перерахування залишку коштів на поточний рахунок позивача в іншому банку, втім операція по закриттю рахунка відповідачем не виконана, а кошти заблоковані.

Розглянувши в судовому засіданні 02.03.2015 заяву прокурора, яка підтримана позивачем, про збільшення розміру позовних вимог, яка за своєю правовою природою є заявою про зміну предмету позову, суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимог, з якими позивач звернувся до відповідача.

Оскільки заява про зміну предмету позову подана до початку розгляду справи по суті, у зв'язку зі зміною складу суду, та з дотриманням вимог ст.ст. 54, 57 ГПК України, вона приймається судом до розгляду.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні 02.03.2015 позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для чергового відкладення розгляду справи

В судовому засіданні 02.03.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши прокурора та представника позивача, які приймали участь під час розгляду справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2009 між Державним підприємством "Науковий центр точного машинобудування" (клієнт) та Відкритим акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк" (нова назва Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк") (банк) був укладений договір на обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання №0216/001, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок №07/980 та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ та умов цього договору (п. 1.1 договору).

За умовами п. 2.2 договору розрахункові документи клієнта, що надійшли до банку протягом операційного часу виконуються в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного дня, виконуються банком наступного робочого дня.

При цьому, поточний рахунок клієнта закривається банком, в тому числі, на підставі заяви клієнта (п. 2.6 договору).

Відповідно до підпункту 3.1.2 п. 3.1 договору банк зобов'язується проводити комплексне обслуговування поточних рахунків клієнта та здійснювати за його дорученнями розрахункові та касові операції протягом встановленого в банку операційного часу в межах операційного дня банку відповідно до чинного законодавства України та нормативних актів Національного банку України.

27.06.2014 позивачем було подано відповідачу заяву (вх. №154) про закриття свого поточного рахунку №07/980, відкритого позивачем в установі відповідача та зазначено вимогу про перерахування залишку коштів на поточний рахунок №8152 позивача, що відкритий в АТ "Укрексімбанк", втім відповідач залишив дану вимогу без відповіді та задоволення.

03.07.2014 позивач звернувся з листом №168 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" з вимогою виконати дії щодо закриття його поточного рахунку та перерахування залишку коштів.

В свою чергу, відповідач направив позивачу лист від 22.07.2014, в якому ПАТ "Комерційний банк "Актив-Банк" зазначило, що не має можливості на даний час виконати свої обов'язки щодо перерахування коштів позивача та, відповідно, закриття його рахунку, в зв'язку зі зниженням ліквідності банку, втім запевнив, що вживає всіх можливих заходів для виконання своїх зобов'язань перед позивачем.

Відтак, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору щодо перерахування коштів позивача та закриття його рахунку, прокурор в інтересах позивача звернувся до суду з даним позовом.

При цьому, згідно з банківською випискою за період з 04.11.2014 по 19.09.2014 залишок грошових коштів на поточному рахунку №07/980 позивача складає 19103,83 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором банківського рахунку, а відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Положеннями ч.1 ст. 1075 Цивільного кодексу України передбачено, що договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами (ч. 3 ст. 1075 ЦК України).

Пунктами 20.1, 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 р. за № 1172/8493, також визначено, що поточні рахунки клієнтів банків закриваються, зокрема, на підставі заяви клієнта, яка складається в довільній формі із зазначенням таких обов'язкових реквізитів: найменування банку; найменування (прізвища, ім'я, по батькові), коду за ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) власника рахунку; номера рахунку, який закривається; дати складання заяви. Заява про закриття поточного рахунку юридичної особи підписується керівником юридичної особи або іншою уповноваженою на це особою і засвідчується відбитком печатки юридичної особи.

При цьому, банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо).

Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день.

Якщо на поточному рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття поточного рахунку є день отримання банком цієї заяви.

У заяві про закриття поточного рахунку (паперовій копії заяви в електронній формі) головний бухгалтер банку або інша уповноважена особа банку зазначає дату та час отримання заяви, дату закриття рахунку та засвідчує це своїм підписом (пункт 20.6 Інструкції).

Отже, згідно норм чинного законодавства України, для закриття рахунку за ініціативою клієнта, достатньо подання клієнтом банку відповідної заяви. При цьому, згода банку не вимагається, оскільки чинним законодавством визначено лише дії банку, які він повинен вчинити за наслідками подання клієнтом заяви про закриття рахунку.

Як зазначалося вище, позивач користуючись своїм правом на закриття рахунку, подав відповідачу 27.06.2014 відповідну заяву, яка містила всі необхідні реквізити, в тому числі вимогу про перерахування залишку коштів на інший рахунок позивача, відкритий в іншому банку.

Позаяк відповідач, після отримання заяви на закриття поточного рахунку, всупереч вимогам чинного законодавства, поточний рахунок позивача №07/980 не закрив та залишок коштів не перерахував на поточний рахунок №8152 позивача, що відкритий в АТ "Укрексімбанк".

Вказаним невиконанням було порушене майнове право позивача на вільне володіння та розпорядження належним останньому майном, яким, у розумінні статей 177, 190 ЦК України, є грошові кошти.

Тоді як, відповідно до частини 1 статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Під час розгляду справи жодних доказів того, що станом на момент подання до банку заяви про закриття поточного рахунку (27.06.2014), у останнього були правові підстави для її не виконання суду не надано.

Відтак, суд приходить до висновку про порушення прав позивача внаслідок безпідставного невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором на обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання №0216/001 від 16.02.2009, оскільки кошти, розміщені позивачем на відкритому відповідачем поточному рахунку на підставі даного договору є власністю позивача, а дії відповідача по відмові у поверненні коштів у зв'язку з закриттям рахунку є грубим порушенням права власності позивача на вказане майно.

Тоді як, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, окрім випадків і лише в порядку, встановлених законом (стаття 41 Конституції України, стаття 321 ЦК України).

Конституцією України закріплений обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), та передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55).

Зазначені положення Конституції України реалізовані у статті 15 ЦК України, відповідно до якої кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також у статті 20 ГК України, згідно з якою держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов'язку по відновленню порушеного права на порушника.

Таким чином, у разі порушення законних прав та інтересів осіб, суд зобов'язаний їх захистити у спосіб передбачений, зокрема, статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України.

Відтак, виходячи з аналізу зазначених положень норм чинного законодавства, порушені права та інтереси позивача підлягають захисту шляхом стягнення грошових коштів у сумі 19103,83 грн. на поточний рахунок №8152 позивача, що відкритий в АТ "Укрексімбанк" МФО 322313.

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача після стягнення з поточного рахунку №07/980 МФО 300852 ПАТ "КБ "Актив-Банк" грошових коштів у сумі 19103,83 грн. на поточний рахунок №8152 в АТ "Укрексімбанк" МФО 322313 позивача, закрити в ПАТ "КБ "Актив-Банк" поточний рахунок №07/980 позивача, оскільки їх задоволення залежить від настання або ненастання якихось обставин, а саме: стягнення з поточного рахунку грошових коштів, що має наслідком прийняття умовного рішення, та є неприпустимим в силу вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж, згідно чинного законодавства закриття поточного рахунку можливо тільки при відсутності залишку коштів на відповідному рахунку, тоді як на час прийняття даного рішення грошові кошти на поточному рахунку наявні.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи положення п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України, якими встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, судом враховано, що через два місяці після невиконання відповідачем заяви про закриття поточного рахунку №07/980 позивача на підставі постанови правління Національного банку України від 02.09.2014 №545 "Про віднесення ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "АКТИВ-БАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.09.2014 прийнято рішення №79 про запровадження з 03.09.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "АКТИВ-БАНК". В подальшому, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.12.2014 прийняте рішення №158У про початок ліквідації ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК" з 30.12.2014.

Разом з тим, перехід до процедури ліквідації не є фактом припинення юридичної особи, втім механізм виконання зобов'язання різниться від загальних умов. Однак, вказане не означає позбавлення іншого контрагента на належне виконання зобов'язання за договором обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання, враховуючи те, що заява про закриття рахунку та перерахування залишку коштів, подання якої покладає на банк відповідні обов'язки, була подана позивачем відповідачу задовго до введення тимчасової адміністрації і часткове задоволення позовних вимог в цій справі не порушує черговість та порядок задоволення вимог до банку, що встановлені в ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3 ідентифікаційний код 26253000) грошові кошти в розмірі 19103 (дев'ятнадцять тисяч сто три) грн. 83 коп., що обліковуються на поточному рахунку №07/980 на користь Державного підприємства "Науковий центр точного машинобудування" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9, ідентифікаційний код 25746864, поточний розрахунковий рахунок №8152, відкритий в АТ "Укрексімбанк"), видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.03.2015.

Головуючий суддя Т.В. Васильченко

Судді О.В. Нечай

Р.Б. Сташків