ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.02.2015 Справа № 20/77

Суддя Алейникова Т.Г., Розглянувши скаргу Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь на дії державного виконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

За позовом: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь

Представники сторін:

Від позивача - не з'явився;

Від відповідача (скаржника) - Богінська Т. М., на підставі довір. № 37/01 від 21.11.2014 р.

Від ВДВС - Тимофєєва О.Г., на підставі довіреності № 4.1/4-1/40 від 26.01.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається скарга Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь на дії Державної виконавчої служби України Відділу примусового виконання рішень по справі № 20/77 за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ до Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь

Представник ВДВС в судовому засіданні 16.02.2015 р. заперечував проти заявленої скарги, посилаючись на те, що всі виконавчі дії були виконані на підставі закону. Представник ВДВС просив суд відмовити в задоволенні скарги повністю.

В обґрунтування своєї скарги відповідач (боржник) зазначив, що 24.12.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Канцедалом О.О. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 28567436). Скаржник зазначає, що на адресу ККП «Маріупольтепломережа» зазначена постанова надійшла тільки 05.01.2015 р., про що свідчить запис у журналі вхідної кореспонденції.

Рішенням Господарського суду Донецької області по справі № 20/77 від 16.06.2011 р. було частково задоволено позовні вимоги ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості та стягнуто з боржника 17 559 953, 01 грн. - сума основного боргу, 1 117 697,98 грн. - пеня., 633 130, 86 грн. - сума 3 % річних. 1 98 357, 87 грн. - інфляційні витрати, а також з Боржника стягнута суму державного мита у розмірі 25500 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення - 236 грн.

20.09.2011 р. згідно протоколу № 1 засідання комісії з питань списання заборгованості за природний газ і на підставі Закону України № 3319 було списано штрафні санкції, присуджені до стягнення за рішенням суду у розмірі - 3 549 186, 71 грн.

01.02.2012 р. ККП «Маріупольтепломережа» було сплачено державне мито - 25500 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення - 236 грн., а разом 25736, 00 грн.

Після списання штрафних санкцій та оплати судового збору, не сплаченою у повному обсязі залишилась тільки сума основного боргу, яка на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору складала 17 459 953,01 грн. Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.08.2012 р. була частково зменшена сума виконавчого збору та визначено, що стягненню підлягає виконавчий збір у сумі 1 745 995,30 грн.

Таким чином, до стягнення у виконавчому провадженні, після списання штрафних санкції, сплати судового збору та визначення у судовому порядку суми виконавчого збору, залишилась сума основного боргу станом на 16.12.2014 р. у розмірі 17 168 953,79 грн. та виконавчого збору у сумі - 1 745 955,30 грн.

Глава 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначає загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. При цьому ст. 52 закону визначає, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. На виконання зазначеної вимоги закону державним виконавцем 29.07.2013 р. було винесено постанову про арешт коштів боржника.

На підставі вимоги державного виконавця Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби в межах виконавчого провадження ще 07.07.2014 р. з розрахункових рахунків ККП «Маріупольтепломережа»:

- р/р 8345, відкритого у ПАТ «ВБР» м. Київ, МФО 335106 було проведено списання грошових коштів відповідно до вимоги державного виконавця на суму 1 295,00 гри.;

- р/р 8317, відкритого у ПАТ «ВБР» м. Київ. МФО 335106 було проведено списання грошових коштів відповідно до вимоги державного виконавця на суму 8 393,34 грн.

Також відповідно до платіжного доручення №115/12-1 від 15.07.2014 р. з розрахункового рахунку підприємства, відкритого у Філії Донецьке обласне УП АТ «Ощадбанк» -р/р8317 було проведено списання грошових коштів у сумі 1 745 995,30 грн.

Усього проведено списання грошових коштів на суму - 1 755 683,64 грн.

Підприємство неодноразово зверталося до Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України із запитами стосовного того, як саме були розподілені кошти у виконавчому провадженні з метою правильного відображення кредиторської заборгованості підприємства. Жодної відповіді на наші запити не отримано. Крім того, зазначені кошти взагалі не враховані у виконавчому провадженні, але вони суттєво зменшують суму боргу, яка з урахуванням списаних коштів складає не 19 282 441,36 грн., а 17 159 265,45 грн.

Як вказує заявник ,стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця, (ч. 6 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Скарга Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь на дії державного виконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно ж до постанови про арешт майна від 24.12.2014 р. звернено стягнення на суму значно більшу ніж заборгованість за виконавчим провадженням, що суперечить чинному законодавству про виконавче провадження. Крім того, постановою від 24.12.2014 р. накладено арешт на усе майно боржника, в свою чергу вартість майна ККП «Маріупольтешюмережа» набагато більша за суму виконавчого провадження, заборона на відчуження усього майна підприємства негативно позначиться на його господарській діяльності,

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження містить у собі відомості, що не відповідають дійсності. Так, виносячи постанову про арешт майна державний виконавець виходив із суми виконавчого збору у розмірі 2 113 487,57 грн.. хоча фактично за рішенням суду стягненню відповідно до ухвали господарського суду Донецької області від 30.08.2012 р. підлягає виконавчий збір у сумі 1 745 995,30 грн.. крім того така сама сума була списана на вимогу державного виконавця з рахунку боржника ще у липні 2014 р.

Також у постанові вказано, що «таким чином, загальна сума заборгованості по виконавчому провадженню становить 48 769 259,23 грн.», за умови складання навіть сум основного боргу та виконавчого збору, визначених у постанові визначена державним виконавцем сума загального боргу значно перевищує фактичний борг по виконавчому провадженню.

Таким чином, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесена 24.12.2014 р. є такою, що винесена без урахування суми фактичної заборгованості, що є необхідним для визначення суми в межах якої накладено арешт, хоча державному виконавцеві було відомо про списані суми, адже їх списання відбулося на його вимогу, проте з липня 2014 р. кошти так і не були відображені у виконавчому провадженні, що є порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. В свою чергу, відправлення постанови про арешт майна та заборону на його відчуження від 24.12.2014 р. відбулося 26.12.2014 р.. про що свідчить поштовий штемпель на конверті.

Частиною 1 ст. 6 Закону України Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. В свою чергу накладання арешту на все маймо боржника в межах неіснуючої суми боргу в умовах, коли ККП «Маріупольтепломережа» перебуває у скрутному фінансовому стані і всі наявні кошти спрямовані на забезпечення сталого функціонування опалювальної системи м. Маріуполя. оскільки ККП «Маріупольтепломережа» є єдиним підприємством, що здійснює постачання теплової енергії у місті, призведе до неминучого порушення інтересів підприємства (неможливість вільного розпорядження майном) та поставить під загрозу нормальну роботу ККП «Маріупольтепломережа» та сплату поточних платежів за природний газ.

Відповідно до вимог вказаної ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, до яких цим законом віднесено і державного виконавця, зобов'язані сумлінно користуватись усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст.7, 8, 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і інших юридичних осіб.

У відповідності до ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, органи державної влади зобов'язані діяти на підставах, у межах та засобом, передбаченим Конституцією України та законами України.

Частиною першою та другою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому законом (ч. 4 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно з п. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Статтею 121 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані боржником протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Представник ВДВС в судовому засіданні 16.02.2015 р. заперечував проти заявленої скарги та просив суд відмовити в її задоволенні. Суд заперечення представника ВДВС до уваги не приймає, так як вони були повністю спростовані доказами наданими до суду скаржником.

За вказаних обставин, скарга Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь на дії державного виконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження задовольнити.

Визнати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Канцедал О.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.12.2014 р. недійсною та скасувати, а дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Канцедал О.О. - незаконними.

Копію ухали направити сторонам у справі та управлінню державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень.

Суддя Т. Г. Алейникова