ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.03.15р. Справа № 904/9274/14

Судова колегія господарського суду Дніпропетровської області у складі: головуючий - суддя Новікова Р.Г., судді - Загинайко Т.В., Бєлік В.Г., при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "ЕНЕРГОПРОМСЕРВІС", м. Нікополь

до Приватного підприємства "Фірма "СЕВАК", м. Нікополь

про стягнення заборгованості за договором підряду в розмірі 93000грн.00коп., суми інфляційної складової в розмірі 16182грн.00коп. та 3% річних в розмірі 2209грн.07коп.

Представники:

Від позивача: Білан Є.А., дов. №б/н від 14.11.2014р.

Від відповідача: не з'явився.

в судовому засіданні від 11.02.2015р. проголошено перерву до 04.03.2015р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Енергопромсервіс» м. Нікополь звернулось до Приватного підприємства «Фірма «Севак» м. Нікополь з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 93000грн., суму інфляційної складової в розмірі 16182грн. та 3% річних в сумі 2209грн.07коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на порушення відповідачем положень договору підряду №28/10-13 від 28.10.2013р. щодо оплати виконаних робіт; акт приймання виконаних робіт №46 від 29.11.2013р. за листопад 2013р. (за формою №КБ-2в); рахунок-фактуру №42 від 29.11.2013р.; податкову накладну від 29.11.2013р.; претензії від 07.10.2014р. та від 28.10.2014р.; поштові квитанції про відправлення претензій; норми Цивільного кодексу України.

Позивач зазначає, що на підставі укладеного між сторонами договору підряду, були виконані роботи та складений акт за формою №КБ-2в №46 від 29.11.2013р. Оскільки відповідач не оплатив вартість виконаних робіт в строк, визначений договором №28/10-13 від 28.10.2013р., позивач направляв декілька претензій від 07.10.2014р. та від 28.10.2014р. з вимогою сплатити суму боргу. Вказані претензії були залишені без задоволення.

На підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення суму інфляційної складової в розмірі 16182грн. та 3% річних в сумі 2209грн.07коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2014р. було порушено провадження та призначене судове засідання на 23.12.2014р.

У заяві від 15.12.2014р. про уточнення позовних вимог, наданій до суду 16.12.2014р., позивач фактично змінив предмет позову та просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 93000грн., суму інфляційної складової в розмірі 16182грн., 3% річних в розмірі 2209грн.07коп. та пеню в розмірі 7977грн.62коп.

Оскільки подання вказаної заяви, оформленої відповідно до положень статті 22 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить вимогам чинного законодавства, суд прийняв заяву до розгляду.

В заяві, яка надійшла до суду 22.12.2014р., позивач збільшив розмір позовних вимог за рахунок збільшення періоду нарахування інфляційної складової та 3% річних, просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 93000грн., суму інфляційної складової в розмірі 17949грн., 3% річних в розмірі 2476грн.60коп. та пеню в розмірі 7977грн.62коп.

Вказана заява була прийнята судом до розгляду, з огляду на дотримання позивачем вимог положень статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі клопотання відповідача, розгляд справи було відкладено на 15.01.2015р.

В заяві, яка надійшла до суду 13.01.2015р., позивач збільшив розмір позовних вимог за рахунок збільшення періоду нарахування інфляційної складової та 3% річних, просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 93000грн., суму інфляційної складової в розмірі 22878грн., 3% річних в розмірі 2660грн.05коп. та пеню в розмірі 7977грн.62коп.

Вказана заява була прийнята судом до розгляду, з огляду на дотримання позивачем вимог положень статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні від 15.01.2015р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому вказав про незгоду з вимогами позивача в повному обсязі з наступних підстав: роботи, визначені в договорі, позивачем не виконувались; акт №46 прийому-передачі виконаних робіт за листопад 2013р. відповідач не підписував, роботи не приймав; розрахунки за договором здійснюються за фактом виконання робіт по рахунках підрядника, рахунки на оплату позивачем не виставлялись.

Відповідач також заявив клопотання про -

- призначення будівельно-технічної експертизи для підтвердження невиконання позивачем робіт (заміна підкранових рельсів, капітальний ремонт) на об'єкті ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» м. Нікополь на ТПЦ-7, будівля цеху, інв.№123, прольоти Б-А, А-Б, В-Г, Г-Д;

- призначення почеркознавчої експертизи для визначення справжності підпису в акті №46 прийому виконаних робіт за листопад 2013р. представника відповідача Саргсяна Тиграна Серьожайовича.

У письмових поясненнях, наданих до суду 26.01.2015р., позивач вказав, що згідно листа Нікопольської ОДПІ ГУ Мін доходів у Дніпропетровській області №1152/10/04-07-15-01-12 від 20.01.2015р. відсутні розбіжності в податковій звітності з податку на додану вартість відносно взаємовідносин сторін. Податкові зобов'язання та податковий кредит, згідно податкової накладної №5 від 29.11.2013р., на суму податку на додану вартість 15500грн. сторонами відображено в повній мірі.

Посилаючись на норми підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункти 198.1, 198.2. 198.3, 198.6 статті 198, підпункту 20.1 статті 201 Податкового кодексу України, статтю 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», позивач зазначає, що відповідачу було відомо про отримання від позивача робіт, їх обсяг, вартість. Про це, на думку позивача, свідчить віднесення до складу податкового кредиту з ПДВ суми в розмірі 15500грн., згідно податкової накладної №5 від 29.11.2013р., шляхом подання відповідної декларації до податкового органу

На додаткове підтвердження факту отримання відповідачем виконаних робіт позивач надав лист ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» №129 від 20.01.2015р., в якому вказано, що згідно кошторису будівельних робіт в ТПЦ-7 ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» «Будівля цеху інв.№123, прольоти Б-А, А-Б, В-Г, Г-Д» роботи виконувались протягом листопада 2013р. субпідрядником ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Енергопромсервіс», генпідрядник ПП «Фірма «Севак».

В листі-відповіді ТОВ Інтерпайп Ніко Тьюб» №410 від 18.02.2015р. на запит позивача повідомлялось, що 02.12.2013р. за актом №3 ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» були прийняті в повному обсязі без зауважень та недоліків роботи (ТПЦ-7 ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» «Будівля цеху інв.№123, прольоти Б-А, А-Б, В-Г, Г-Д - заміна підкранових рельсів, капітальний ремонт») від підрядника ПП «Севак».

В заяві, яка надійшла до суду 11.02.2015р., позивач збільшив розмір позовних вимог за рахунок збільшення періоду нарахування інфляційної складової та 3% річних, просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 93000грн., суму інфляційної складової в розмірі 26505грн., 3% річних в розмірі 2874грн.08коп. та пеню в розмірі 7977грн.62коп.

Вказана заява була прийнята судом до розгляду, з огляду на дотримання позивачем вимог положень статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач надав до суду клопотання від 12.02.2015р. про витребування в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України від УДППЗ «Укрпошта» Дніпропетровської дирекції центру поштового зв'язку №6 копії документу, що підтверджує повноваження на отримання поштової кореспонденції ПП Фірма «Севак» на Касьянову в період 2014р.

Зазначаючи про посилання позивача на отримання представником відповідача претензії №139 від 28.10.2014р. (номер відправлення 769), відповідач вказав, що не уповноважував Касьянову М.Г. на отримання поштової кореспонденції. Тому просив суд витребувати від органу поштового зв'язку документи на підтвердження наявності у Касьянової відповідних повноважень.

Дослідивши заявлені відповідачем клопотання про призначення судових експертиз, судова колегія відмовляє в їх задоволенні з наступних підстав.

За приписами статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Матеріали справи містять достатньо доказів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду. Тому судова колегія не вбачає потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних.

Клопотання про витребування в порядку 38 Господарського процесуального кодексу України від органу поштового зв'язку копії документу, що підтверджує повноваження Касьянової на отримання поштової кореспонденції ПП Фірма «Севак» протягом 2014р., також залишається без задоволення.

По-перше, такі документи мають зберігатись у особи, яка їх видала, тобто у відповідача. По-друге, відсутність документів на отримання поштової кореспонденції у Касьянової не спростовує факту надходження на адресу відповідача та отримання поштової кореспонденції від позивача.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

Приватним підприємством «Фірма «Севак» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Енергопромсервіс» м. Нікополь (далі - підрядник) був підписаний договір підряду №28/10-13 від 28.10.2013р. (далі - договір підряду), згідно якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати відповідно до умов цього договору на об'єкті ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» м. Нікополь, пр. Трубників, 56 роботи на ТПЦ-7. Будівля цеху, інв. №123, прольоти Б-А, А-Б, В-Г, Г-Д - заміна підкранових рельсів, капітальний ремонт.

Факт підписання цього договору без зауважень та заперечень сторонами не оспорюється.

Згідно пункту 1.2 договору підряду замовник зобов'язується прийняти виконані роботи згідно актів прийому-передачі виконаних робіт та оплатити їх вартість на умовах договору. Сторони визначили, що сума договору становить 93000грн.

В розділі 3 договору підряду сторони встановили порядок виконання та приймання робіт. Так, згідно пункту 3.2 акт прийому-передачі виконаних робіт готується та підписується підрядником та передається замовнику для розгляду та підписання протягом 3 робочих днів з моменту готовності робіт до передачі. Замовник зобов'язаний протягом 3 робочих днів з дня передачі йому акту прийняти виконані роботи та підписати акт. У випадку виявлення недоліків в роботі підрядника, скласти за його участю новий акт з переліком необхідних робіт та строків їх виконання.

У випадку виникнення у сторін розбіжностей при прийманні робіт, для надання об'єктивної оцінки виконаних робіт може бути запрошений незацікавлений спеціаліст.

Згідно пункту 4.3 договору підряду розрахунки здійснюються замовником за фактом виконання робіт згідно рахунків підрядника. Підставою для рахунку, який виставляється замовнику, є двосторонній акт прийому-передачі виконаних робіт.

При цьому, пунктом 4.6 договору підряду встановлено, що замовник зобов'язаний здійснити кінцевий розрахунок після спливу 60 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

В якості доказу виконання позивачем зобов'язань за договором підряду до матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії довідки про вартість виконаних робіт за листопад 2013р. від 29.11.2013р. на суму 93000грн. (за формою №КБ-3) та акту приймання виконаних робіт за листопад 2013р. №46 від 29.11.2013р. (за формою №КБ-2в).

Зі змісту вказаних документів вбачається, що вказані документи були підписані без зауважень та заперечень представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Твердження відповідача про не підписання акту приймання виконаних робіт за листопад 2013р. та невиконання позивачем робіт, передбачених договором підряду, судом до уваги не приймаються та спростовується наступним.

Пунктом 3 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1379 від 01.11.2011р. (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011р. за №1333/20071 та чинного протягом спірного періоду), встановлено, що податкова накладна виписується у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до пункту 7 вищезгаданого Порядку податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу їх отримувача.

В пункті пункту 5 Порядку встановлено, що сплачена (нарахована) сума податку на додану вартість у податковій накладній повинна відповідати сумі податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг продавця у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Пунктом 6.2. Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1379 від 01.11.2011р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.11.2011р. за №1333/20071) передбачено, що податкова накладна є підставою для віднесення до податкового кредиту витрат зі сплати податку на додану вартість у покупця, зареєстрованого як платник податку.

За фактом виконання робіт за договором підряду №28/10-13 від 28.10.2013р. позивачем була виписана податкова накладна №5 від 29.11.2013р., згідно якої були визначені: особа (платник податку)-покупець (Приватне підприємство Фірма «Севак»), вид цивільно-правового договору (договір підряду №28/10-13 від 28.10.2013р.), номенклатура товарів/послуг продавця (ТПЦ-7. Будівля цеху, інв. №123, прольоти Б-А, А-Б, В-Г, Г-Д - заміна підкранових рельсів, капітальний ремонт), загальна сума з ПДВ (93000грн.), сума податку на додану вартість (15500грн.)

Згідно листа-відповіді Нікопольської Об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Дніпропетровській області №1152/10/04-07-15-01-12 від 20.01.2015р. відсутні розбіжності в податковій звітності з податку на додану вартість у взаємовідносинах між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Енергопромсервіс» м. Нікополь та Приватним підприємством «Фірма «Севак» м. Нікополь. Податкові зобов'язання та податковий кредит, згідно податкової накладної №5 від 29.11.2013р., на суму податку на додану вартість 15500грн. сторонами відображено в повній мірі.

Таким чином, відповідачу було відомо про отримання від позивача робіт, їх обсяг та вартість. Про це свідчить віднесення відповідачем до складу податкового кредиту з ПДВ суми в розмірі 15500грн. згідно податкової накладної №5 від 29.11.2013р. шляхом подання відповідної декларації до податкового органу.

Крім того, в листі ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» №129 від 20.01.2015р. вказано, що згідно кошторису будівельних робіт в ТПЦ-7 ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» «Будівля цеху інв.№123, прольоти Б-А, А-Б, В-Г, Г-Д» роботи виконувались протягом листопада 2013р. субпідрядником ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Енергопромсервіс», генпідрядник ПП «Фірма «Севак».

В листі ТОВ Інтерпайп Ніко Тьюб» №410 від 18.02.2015р. зазначено, що 02.12.2013р. за актом №3 ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» були прийняті від підрядника ПП «Фірма «Севак» роботи (ТПЦ-7 ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» «Будівля цеху інв.№123, прольоти Б-А, А-Б, В-Г, Г-Д - заміна підкранових рельсів, капітальний ремонт») в повному обсязі без зауважень та недоліків.

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Доказів наявності недоліків або відступів позивачем від умов договору підряду відповідачем до матеріалів справи не надано.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.6 договору передбачено, що замовник зобов'язаний здійснити кінцевий розрахунок після спливу 60 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Акт приймання виконаних робіт за листопад 2013р. №46 був підписаний 29.11.2013р.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 93000грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Пунктом 6.1 договору підряду встановлено, що замовник сплачує підряднику за затримку оплат, передбачених договором, пеню в розмірі 0,1% вартості суми, яка підлягає сплаті, за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який сплачується пеня.

На підставі вказаного положення договору, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 7977грн.62коп. Перевіривши розрахунок, суд дійшов висновку, що обґрунтований розмір пені дорівнюватиме 7847грн.67коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення 129грн.95коп. пені слід відмовити.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем було нараховано та заявлено до стягнення суму інфляційної складової в розмірі 26505грн., 3% річних в розмірі 2874грн.08коп.

Дослідивши розрахунок, суд задовольняє вимоги про стягнення суми 3% річних в розмірі 2874грн.08коп. та суми інфляційної складової в розмірі 26489грн.71коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення 15грн.29коп. інфляційної складової слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, статтями 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Енергопромсервіс» м. Нікополь до Приватного підприємства «Фірма «Севак» м. Нікополь про стягнення суми боргу в розмірі 93000грн., інфляційної складової в розмірі 26505грн., 3% річних в розмірі 2874грн.08коп. та пені в сумі 7977грн.62коп. - задовольнити частково

Стягнути з Приватного підприємства «Фірма «Севак» м. Нікополь (Ідентифікаційний код 21889041, місцезнаходження - 53200, м. Нікополь, вул. Карла Лібкнехта, буд. 128) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Енергопромсервіс» м. Нікополь (Ідентифікаційний код 31102717, місцезнаходження - 53201, м. Нікополь, пр. Трубників, 56/11) суму боргу в розмірі 93000грн., інфляційної складової в розмірі 26489грн.71коп., 3% річних в розмірі 2874грн.08коп. та пені в сумі 7847грн.67коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2604грн.23коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 04.03.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 06.03.2015р.

Головуючий колегії, суддя Р.Г. Новікова

Суддя Суддя Т.В. Загинайко В.Г.Бєлік