ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2015 р.Справа № 906/1642/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс", м. Київ
до 1) Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Харків , 2) Корпорації "Співдружність Комп", с. Комунар Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автосервіс - Т"; - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Авто"; - Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-Холдінг"; - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод";
про визнання договору іпотеки припиненим
за участю представників сторін:

позивача - Хоменко С.І. довіреність б/н від 12.12.14 р.;

1-го відповідача - Мовсесової Г.Г. довіреність №33-15/41653 від 30.12.14 р.;

2-го відповідача - не з'явився;

третіх осіб - не з'явилися;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" (позивач) звернувся до господарського суду Житомирської області із позовною заявою до відповідачів - 1) Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Харків; 2) Корпорації "Співдружність Комп", с. Комунар, в якій позивач просить визнати припиненим договір іпотеки нерухомого майна укладений 23 серпня 2007 р. між АІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є 1-ий відповідач та Корпорацією "АИС", правонаступником якої є 2-ий відповідач посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М. щодо передачі в іпотеку нерухомого майна - об'єкт незавершеного будівництва, а саме: літ. "А" та літ. "Б", з відсотком готовності 75%, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Житомир, Київське шосе, будинок 44 "В".

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що без згоди 2-го відповідача (іпотекодавця) були укладені додаткові угоди до кредитних договорів, укладених 1-им відповідачем з третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ТОВ "Автосервіс-Т", ТОВ "Інтер-Авто", ТОВ "Авто-Холдінг" та ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод", якими установлено оплату додаткових комісій, що в свою чергу порушує права позивача, якому ТОВ "Українська факторингова група" на підставі договору факторингу №21-У/13 від 22.10.2013 р., укладеного з позивачем, відступило право вимоги, що належало ТОВ "Українська факторингова група" на підставі договору факторингу № 20-У/13 від 30.07.2013 р.; в якості правових підстав позову вказує на норми ст. ст. 15, 16, 559, 583 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Житомирської області передано матеріали за позовом ТОВ "Кредо Солюшнс" до 1) Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Харків; 2) Корпорації "Співдружність Комп", с. Комунар про визнання договору іпотеки припиненим за територіальною підсудністю до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 грудня 2014 року позовну заяву було прийнято до розгляду. Порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на "19" січня 2015 р. о (об) 10:30. Залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Автосервіс - Т"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Авто"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-Холдінг"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод".

Присутній представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Присутній представник 1-го відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позов про визнання договору іпотеки припиненим проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні, просить суд застосувати наслідки пропущення строку позовної давності, про що надав заяву про застосування строку позовної давності.

Представник 2-го відповідача у судове засідання не з'явився, у відзиві на позовну заяву ТОВ "Кредо Солюшнс" про визнання договору іпотеки припиненим просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи (ТОВ "Автосервіс - Т") у судове засідання не з'явився. До господарського суду Харківської області 28 січня 2015 року повернулась ухвала від 19 січня 2015 року про відкладення розгляду справи, яка була направлена на адресу третьої особи: с. Радгоспне, б.28, Харківська область, з відміткою пошти: за закінченням терміну зберігання.

Представник третьої особи (ТОВ "Інтер-Авто") у судове засідання не з'явився. До господарського суду Харківської області 28 січня 2015 року повернулась ухвала від 19 січня 2015 року про відкладення розгляду справи, яка була направлена на адресу третьої особи: с. Тернове, Харківська область, з відміткою пошти: за закінченням терміну зберігання.

Представник третьої особи (ТОВ "Авто-Холдінг") у судове засідання не з'явився. До господарського суду Харківської області 04 лютого 2015 року повернулась ухвала від 19 січня 2015 року про відкладення розгляду справи, яка була направлена на адресу третьої особи: с.Тернова, Харківська область, з відміткою пошти: за місцем обслуговування.

Представник третьої особи (ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод") у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив, про місце, дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали про порушення провадження у справі №906/1642/14 від 22.12.14 р. повноважному представнику зазначеної третьої особи 30 грудня 2014 року.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

03.05.2007 р. між 1-им відповідачем та третьою особою №1 був укладений кредитний договір про надання мультивалютної кредитної лінії №0 (далі по тексту - "кредитний договір-1"), згідно умов якого 1-ий відповідач взяв на себе зобов'язання надавати, та третя особа №1 приймати, належним чином використовувати та повернути 1-му відповідачу кредит у валютах, вказаних в кредитному договорі-1.

03.05.2007 р. між 1-им відповідачем та третьою особою №2 був укладений кредитний договір про надання мультивалютної кредитної лінії №0 (далі по тексту - "кредитний договір-2"), згідно умов якого 1-ий відповідач взяв на себе зобов'язання надавати, та третя особа №2 приймати, належним чином використовувати та повернути 1-му відповідачу кредит у валютах, вказаних в кредитному договорі-2.

03.05.2007 р. між 1-им відповідачем та третьою особою №3 був укладений кредитний договір про надання мультивалютної кредитної лінії №0 (далі по тексту - "кредитний договір-3"), згідно умов якого 1-ий відповідач взяв на себе зобов'язання надавати, та третя особа №3 - приймати, належним чином використовувати та повернути відповідачу кредит у валютах, вказаних в кредитному договорі-3.

03.05.2007 р. між 1-им відповідачем та третьою особою №4 був укладений кредитний договір про надання мультивалютної кредитної лінії №0 (далі по тексту - "кредитний договір-4"), згідно умов якого 1-ий відповідач взяв на себе зобов'язання надавати, та третя особа №4 - приймати, належним чином використовувати та повернути відповідачу кредит у валютах, вказаних в кредитному договорі-4.

23.08.2007 року між АТ "УкрСиббанк" (назву змінено з Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" у відповідності до вимог Закону України "Про акціонерні товариства") та Корпорацією "АІС" (назва була змінена на Корпорація "Співдружність КОМП") було укладено договір іпотеки нерухомого майна згідно умов якого 2-ий відповідач, з метою забезпечення наведених нижче зобов'язань, передає в іпотеку 1-му відповідачу нерухоме майно, зо знаходиться за адресою: Житомирська область, місто Житомир, Київське шосе, будинок 44. Ринкова вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін становить: 6 877 342,50 грн.

Згідно п. 1.2. договору іпотеки зазначена нерухомість була передана в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов'язань третіх осіб перед 1-им відповідачем, зокрема: ТОВ "Автосервіс-Т" - за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії №0 від 03.05.2007 року, кінцевий строк повернення кредиту 30.04.2009 року; ТОВ "Авто-Холдінг" - за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії №0 від 03.05.2007 року, кінцевий строк повернення кредиту 30.04.2009 року; ТОВ "Інтер-Авто" - за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії №0 від 03.05.2007 року, кінцевий строк повернення кредиту 30.04.2009 року; ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" - за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії №0 від 03.05.2007 року, кінцевий строк повернення кредиту 30.04.2009 року.

Постановою господарського суду Харківської області від 14.05.2012 р. визнано юридичну особу - Корпорацію "Співдружність КОМП" (ідентифікаційний код юридичної особи 30712903, правонаступник Корпорації "АИС") банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Як стверджує позивач у своїй позовній заяві на підставі договору факторингу №39 Ф-Н від 04.12.2012 р. ПАТ "Сведбанк" відступив на користь ТОВ "Кредо Солюшнс" (позивач) право вимоги до боржника - Корпорації "Співдружність КОМП" за кредитними договорами № 54/07 від 05.12.2007 р. та 65/59765-КЛ від 05.12.2007р., а також права вимоги за договорами забезпечення, якими забезпечується виконання боржником (за кредитними договорами) своїх зобов'язань за кредитним договором, відповідно до п. 4.3. договору факторингу сторони визначили загальний розмір заборгованості боржників, право вимоги повернення якої відступлено фактору в сумі 19 671 563,46 дол. США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на дату укладення цього договору становить 157 234 806,74 грн. та 180 425 982,54 грн. На підставі вказаного факту було внесено до реєстру вимог кредиторів Корпорації "Співдружність КОМП" відомості про заміну кредитора Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" (ухвали господарського суду Харківської області від 22.04.2013 р. у справі №5023/7064/11).

Після цього, вказує позивач, на підставі договору факторингу №20-У/13 від 30 липня 2013 року, укладеного між ПАТ "Альфа - Банк" та ТОВ "Українська факторингова група" кредитор відступив на користь ТОВ "Українська факторингова група" право вимоги за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №406-МВ/08 від 26.12.2008р., а також права вимоги за договорами забезпечення, якими забезпечується виконання боржником (за кредитним договором) своїх зобов'язань за кредитним договором, зокрема договором поруки № 605-П/08 від 30.12.2008 р., укладеним між ПАТ "Альфа - Банк" та Корпорацією "АИС", правонаступником якої є банкрут. Відповідно до п. 1.2. даного договору факторингу сторони визначили, що за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №406-МВ/08 від 26.12.2008 р. відступаються наступні права: право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредиту, наданою в доларах США, відповідно до даного договору в сумі 29 243 496.68 доларів США, право вимоги сплати процентів за користування кредитом в розмірі, встановленому договором про відкриття кредитної лінії, нарахованих та несплачених станом на дату підписання цього договору факторингу в сумі 14 963 853,70 доларів США, право вимоги сплати неустойки (пені) встановленої договором про відкриття кредитної лінії, нарахованої та несплаченої станом на дату підписання цього договору факторингу в сумі 3 778 317,21 грн.

На думку позивача ТОВ "Українська факторингова група" на підставі договору факторингу №21-У/13 від 22 жовтня 2013 року, укладеного з ТОВ "Кредо Солюшнс" відступило на користь позивача право вимоги, що належало ТОВ "Українська факторингова група" на підставі договору факторингу №20-У/13 від 30 липня 2013 року. В зв'язку з цим було зобов'язано ліквідатора внести до реєстру вимог кредиторів Корпорації "Співдружність КОМП" відомості про заміну кредитора Публічне акціонерне товариство "Альфа Банк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" (ухвали господарського суду Харківської області від 09.04.2014 р. у справі №5023/7064/11).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2012 р. №5023/7064/11 якою було затверджено реєстр вимог кредиторів Корпорації "Співдружність КОМП". Вимоги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" у розмірі 672 541 864.59 грн. були окремо внесені до реєстру вимог, як такі, що забезпечені заставою майна боржника (перша черга задоволення).

За твердженнями позивача 1-им відповідачем та третіми особами - 1, 2, 3, 4 було змінено кредитні зобов'язання за кредитними договорами-1, 2, 3, 4 без згоди відповідача-2, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності. 1-им відповідачем та третьою особою №1 було змінено кредитні зобов'язання за кредитним договором-1 без згоди 2-го відповідача, як іпотекодавця, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності іпотекодавця шляхом укладання угод, які є невід'ємною частиною кредитного договору-1, якими збільшено кредитні зобов'язання третьої особи №1. Угодою про надання траншу від 11.12.2008р. до кредитного договору-1 встановлено оплату третьою особою №1 1-му відповідачу комісії за лонгацію договору в розмірі 1000,00 (одна тисяча) доларів США 00 центів, встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором-1; угодою про надання траншу від 23.01.2008р. до кредитного договору-1 встановлено оплату третьою особою №1 1-му відповідачу комісії за лонгацію договору в розмірі 3000,00 (три тисячі) доларів США 00 центів, встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором-1.

1-им відповідачем-1 та третьою особою-2 було змінено кредитні зобов'язання за кредитним договором-2 без згоди 2-го відповідача, як іпотекодавця, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності іпотекодавця шляхом укладання угод, які є невід'ємною частиною кредитного договору-2, якими збільшено кредитні зобов'язання третьої особи №2. Додатковою угодою №6 від 24.04.2008р. до кредитного договору-2 встановлено оплату третьою особою №2 відповідачу №1 комісії за збільшення ліміту в розмірі 0,13% від суми збільшення (2340,00 доларів США), встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором №2; додатковою угодою №10 від 23.07.2008 р. до кредитного договору 2 встановлено оплату третьою особою №2 1-му відповідачу комісії за внесення змін до кредитного договору в розмірі 11325,60 (одинадцять тисяч триста двадцять п'ять) гривень 60 копійок, встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором-2; угодою про надання траншу від 01.12.2008р. до кредитного договору-2 встановлено оплату третьою особою №2 1-му відповідачу комісії за лонгацію договору в розмірі 1.000,00 (одна тисяча) доларів США 00 центів, встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором №2; угодою про надання траншу від 11.12.2008р. до кредитного договору-2 встановлено оплату третьою особою-2 1-му відповідачу комісії за лонгацію договору в розмірі 1.000,00 (одна тисяча) доларів США 00 центів, встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором-2.

1-м відповідачем разом з третьою особою-4 було змінено кредитні зобов'язання за кредитним договором-4 без згоди 2-го відповідача, як іпотекодавця, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності іпотекодавця шляхом укладання угод, які є невід'ємною частиною кредитного договору-4, якими збільшено кредитні зобов'язання третьої особи №2: додатковою угодою №6 від 24.04.2008р. до кредитного договору-4 встановлено оплату третьою особою-4 1-му відповідачу комісії за збільшення ліміту в розмірі 0,13% від суми збільшення (13000,00 доларів США), встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором-4; додатковою угодою №13 від 15.10.2008р. до кредитного договору-4 встановлено оплату третьою особою №4 1-му відповідачу комісії за внесення змін до кредитного договору в розмірі 15.000,00 (п'ятнадцять тисяч) доларів США 00 центів, встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором-4; угодою про надання траншу від 12.08.2008р. до кредитного договору-4 встановлено оплату третьою особою-4 1-му відповідачу комісії за лонгацію договору в розмірі 2.880,00 (дві тисячі вісімсот вісімдесят) доларів США 00 центів, встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором-4; угодою про надання траншу від 24.10.2008р. до кредитного договору-4 встановлено оплату третьою особою-4 1-му відповідачу комісії за лонгацію договору в розмірі 4633,46 (чотири тисячі шістсот тридцять три) долари США 46 центів, встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором-4; угодою про надання траншу від 24.10.2008р. до кредитного договору-4 встановлено оплату третьою особою №4 1-му відповідачу комісії за лонгацію договору в розмірі 3.861,39 (три тисячі вісімсот шістдесят один) долар США 39 центів, встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором-4; угодою про надання траншу від 24.10.2008р. до кредитного договору-4 встановлено оплату третьою особою №4 1-му відповідачу комісії за лонгацію договору в розмірі 4508,92 (чотири тисячі п'ятсот вісім) доларів США 92 цента, встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором-4;

- угодою про надання траншу від 01.12.2008р. до кредитного договору-4 встановлено оплату третьою особою №4 1-му відповідачу комісії за лонгацію договору в розмірі 500,00 (п'ятсот) доларів США 00 центів, встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором-4; угодою про надання траншу від 01.12.2008р. до кредитного договору-4 встановлено оплату третьою особою№4 1-му ідповідачу-1 комісії за лонгацію договору в розмірі 500,00 (п'ятсот) доларів США 00 центів, встановлення та сплата якої не було передбачено кредитним договором-4.

Наведені умови, як стверджує позивач, у договорі іпотеки відображені не були і про їх узгодження 2-ий відповідач повідомлений не був. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для звернення до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд прийшов до висновку про відмову в позові з огляду на наступне.

Відповідно ст.15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

З урахуванням ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень) суд приходить до висновку про те, що умовою визнання обґрунтованими позовних вимог позивача є доведення ним факту порушення його прав та/або охоронюваних законом інтересів відповідним фактом збільшення обсягу відповідальності іпотекодавця за спірним договором іпотеки нерухомого майна від 23.08.2007р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ТОВ "Кредо Солюшнс" був створений 03.05.2012р. тобто пізніше на п'ять років ніж було укладено спірний договір та пізніше на чотири роки ніж відповідачами та третіми особами було вчинено правочини (січень-грудень 2008р), котрі на думку позивача свідчать про збільшення кредиторських вимог до 2-го відповідача та обсягу відповідальності 2-го відповідача за спірним договором іпотеки нерухомого майна від 23.08.2007р.

Відсутність існування підприємства позивача в момент вчинення сторонами відповідних правочинів означає відсутність можливості порушення прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача цими правочинами.

Крім того, суд зазначає, що позивач не надав доказів переходу до нього прав вимоги, котрі забезпечені спірним договором іпотеки нерухомого майна від 23.08.2007р. У матеріалах справи відсутній договір факторингу від 22.10.2013р. №21-У/13, на підставі якого відповідне право вимоги було, як стверджує позивач, передане йому ТОВ "Українська факторингова група". Відсутні й інші договори про відступлення цього права, які передували названому, і про існування яких позивач стверджує в позовній заяві.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з зазначенням доказів. До обставин, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

Позивач просить визнати договір іпотеки нерухомого майна від 23.08.2007р. припиненим на підставі частини першої ст.559 ЦК України (порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності).

Проте, норма статті 559 Цивільного кодексу України не поширюється на правовідносини майнової поруки (іпотеки, застави), оскільки остання є окремим видом забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 №1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" п. 4.1.8., у застосуванні статті 559 ЦК України слід враховувати, що ця норма не поширюється на правовідносини майнової поруки (застави), яка є окремим видом забезпечення виконання зобов'язання. Застава регулюється нормами параграфа 6 (статті 572- 593) глави 49 ЦК України та Законами України "Про іпотеку" і "Про заставу". Підстави припинення майнової поруки безпосередньо врегульовано окремими нормами цивільного законодавства, а тому суд не може вдаватися до аналогії закону і застосовувати норми, які регулюють підстави припинення інших видів забезпечення виконання зобов'язання, - незалежно від ступеню їх подібності.

Такі обставини унеможливлюють визнання припиненим договору іпотеки нерухомого майна від 31.05.2007р. р.№1-1616 на підставі частини першої ст.559 ЦК України, відповідно до цього позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки ґрунтуються на нормах права, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, тому суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Аналогічної позиції притримується і Верховний Суд України, у постанові від 16.10.2012р. у тотожній справі №3-45гс12, в якій суд, вказав: «на відносини майнової поруки норми статті 559 ЦК України щодо припинення поруки не поширюються, оскільки іпотека за правовою природою є заставою та регулюється нормами параграфа 6 (статті 572 - 593) глави 49 ЦК України та спеціальним законом».

Інших норм чинного законодавства України, а саме норм ЦК України, ГК України та норм спеціального Закону України «Про іпотеку» або інші, які б давали правові підстави для визнання договору іпотеки припиненим внаслідок внесення без згоди іпотекодержателя змін до основного забезпеченого іпотекою зобов'язання, позивачем не зазначено.

Заява відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно п.2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що в даному разі судом встановлено, що право, або охоронюваний законом інтерес позивача не порушені, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, статтями 11, 15, 16, 256, 559 Цивільного кодексу України, статтею 20 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 11 Закону України "Про іпотеку", статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 23.02.2015 р.

Суддя Ю.В. Светлічний