ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2015 р. Справа № 926/1172/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П. Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Чернівці

на рішення господарського суду Чернівецької області

від 26.08.2014р.

у справі №926/1172/14

за позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Група Юг Львів» м. Львів

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Чернівці

про про стягнення заборгованості 500 000,00 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: Баулін А.О. - за довіреністю б/н від 12.06.2012 р.;

відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 26.08.2014 р. (суддя А.Д.Паскарь) позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача суму 500 000грн. заборгованості за переданий товар та 10 000 грн. судового збору.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідач отримавши на підставі накладної № 150516 від 15.05.2014 р. та договору поставки № 768-17122013 від 17.12.2013 р. товар на загальну суму 500 000грн., своєчасно у відповідності до п. 7.1 договору його не оплатив, що стало підставою звернення із позовом до суду.

Відповідач, не погоджуючись із прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу, у якій просить суд апеляційної інстанції його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що він не знав про розгляд справи, оскільки не отримував ухвали суду першої інстанції, тому був відсутній під час такого розгляду та відповідно не подав заперечень на позов, які на його думку, є достатніми для відмови у задоволені позову. Зокрема, зазначив, що підпис на договорі поставки та накладній, які стали основною та єдиною підставою задоволення позову, виконані не ним, а іншою, невідомою йому особою. Крім цього, відповідач у апеляційній скарзі просив суд призначити та провести судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.2014 р. у даній справі призначено комплексну почеркознавчу та технічну експертизу документів та зупинено провадження у справі.

Перед судовим експертом (експертами) поставлено для вирішення наступні запитання:

1) Чи виконані підписи саме ОСОБА_1 у договорі поставки

№ 768-17122013 від 17.12.2013 р., додатку № 1 до такого договору поставки та накладній № 150516 від 15.05.2014 р., враховуючи вільні та експериментальні зразки його підписів?

2) У тих місцях, де підписи від імені ОСОБА_1 виконані у договорі поставки № 768-17122013 від 17.12.2013 р., додатку № 1 до такого договору поставки та накладній № 150516 від 15.05.2014 р. збігаються з відтиском круглої печатки ОСОБА_1, вказати, чи такі підписи накладаються на відтиск печатки, чи навпаки?

3) Чи відтиски круглої печатки «Підприємець.Україна.Чернівці.ОСОБА_1. НОМЕР_1», які значаться у договорі поставки № 768-17122013 від 17.12.2013 р., додатку № 1 до такого договору поставки та накладній № 150516 від 15.05.2014 р., є ідентичними відтискам з такими ж реквізитами печатки, що містяться у зразках, відібраних у судовому засіданні та на оригіналах накладних: № 130526 від 13.05.2013 р.; № 280520 від 28.05.2013 р.; № 161014 від 16.10.2013 р.; № 031004 від 03.10.2014 р., договорах поставки № 251-03-/01-2012 від 03.01.2012 р.;

№ 26-04012013 від 04.01.2013 р.; актах звірки розрахунків станом на 01.11.2013 р. та 01.06.2013 р.?

На адресу Львівського апеляційного господарського суду надійшов лист №11/6-285е від 16.01.2015 р. (вх. №ЛАГС 01-04/270/15 ВІД 21.01.2015 р.) про направлення висновку експерта.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2015 р. провадження у справі поновлено.

Згідно висновку експерта встановлено наступне.

1. Підписи у договорі поставки № 768-17122013 від 17.12.2013 р., додатку № 1 до такого договору поставки та накладній № 150516 від 15.05.2014 р. виконано громадянином ОСОБА_1 в одному з варіантів його особистого підпису.

2. Встановити послідовність нанесення відтисків печаток та рукописних підписів у договорі поставки № 768-17122013 від 17.12.2013 р., додатку № 1 до такого договору поставки та накладній № 150516 від 15.05.2014 р. є неможливим по причинах, викладених у дослідницькій частині висновку експерта.

3. Відтиски круглої печатки «Підприємець.Україна.Чернівці.ОСОБА_1. НОМЕР_1» у договорі поставки № 768-17122013 від 17.12.2013р., додатку № 1 до такого договору поставки та накладній № 150516 від 15.05.2014 р. - нанесено печаткою «Підприємець.Україна.Чернівці.ОСОБА_1. НОМЕР_1», зразки відтисків якої, поступили на експертизу.

В судовому засіданні 25.02.2015 р. представником позивача викладено заперечення по суті апеляційної скарги, просив суд, враховуючи висновок експертизи, залишити її без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак, подав клопотання - електронне повідомлення №4 від 24.02.2015 р. про відкладення розгляду справи.

Розглянувши вказане клопотання, судова колегія, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, прийшла до висновку про відмову у його задоволенні.

Дослідивши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги, висновку експерта, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено Львівським апеляційним господарським судом, 17.12.2013 р. між ТОВ «Група Юг Львів» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір поставки № 768-17122013, згідно якого позивач зобов'язався передати у власність відповідачу (покупцю) товар, а останній зобов'язався в порядку та на умовах договору прийняти та оплатити товар.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 15.05.2014 р. позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 500 000,00 грн., що підтверджується накладною №150516 від 15.05.2014 р.

Натомість, відповідач за товар не розрахувався, що і стало підставою звернення до суду з позовом.

При прийнятті постанови судова колегія виходила з наступного.

Відповідно до ст. 193, 265 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. А за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.42 ГПК України, висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам.

Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 500 000, 00 грн.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення прийняте із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Чернівецької області від 26.08.2014 р. у справі

№ 926/1172/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Чернівецької області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02.03.2015 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Дубник О.П.

Скрипчук О.С.