ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Справа № 50/25-б
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівУдовиченка О.С., Міщенка П.К., Поліщука В.Ю.
розглянувши касаційну скаргу Арбітражного керуючого Фесенка Євгенія Миколайовича
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 року
та на ухвалу господарського суду м. Києва від 30.10.2014 року
у справі господарського суду за заявою до №50/25-б міста Києва Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ЛІМ - Україна" державної установи "70 Управління начальника робіт" Міністерства оборони України
про визнання банкрутом
За участю представників: ТОВ "Спецмехбуд 21" - Парицька Н.О.; Міністерства оборони України - Субботіна О.М.; арбітражного керуючого Фесенка Євгенія Миколайовича - Богдан О.В.; ГПУ - Грищенка М.А.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 04.10.2012 року введено процедуру санації боржника, призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Микитьона Віктора Васильовича. Строк процедури санації продовжувався неодноразово.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.10.2014 року (Суддя - Головатюк Л.Д.) призначено керуючим санацією державної установи "70 Управління начальника робіт" Міністерства оборони України арбітражного керуючого Пилипенка Валентина Володимировича; зобов'язано арбітражного керуючого Микитьона В.В. протягом п'ятнадцяти днів з дня винесення даної ухвали передати арбітражному керуючому Пилипенку В.В. оригінали установчих документів, свідоцтво про державну реєстрацію боржника, печатки та штампи боржника, всі документи, що відображують господарську діяльність, фінансову та бухгалтерську звітність, матеріальні та інші цінності; продовжено строк на підготовку плану санації боржника у справі №50/25-б на три місяці - до 24.01.2015; продовжено процедуру санації боржника та повноваження керуючого санацією арбітражного керуючого Пилипенка В.В. на шість місяців до 04.05.2015; зобов'язано керуючого санацією Пилипенка В.В. та Міністерство оборони України спільно скласти план санації боржника відповідно до вимог ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та подати його зборам кредиторів для схвалення у строк до 20.12.2014 року, а до суду направити його до 07.01.2015 року.

Не погодившись із винесеною ухвалою в частині призначення керуючим санацією державної установи "70 Управління начальника робіт" Міністерства оборони України арбітражного керуючого Пилипенка Валентина Володимировича, арбітражний керуючий Фесенко Євгеній Миколайович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу в цій частині та призначити керуючим санацією боржника Фесенка Євгенія Миколайовича.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 року (головуючий суддя - Гарник Л.Л., судді: Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.) ухвалу господарського суду міста Києва від 30.10.2014 у справі №50/25-б в частині призначення керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Пилипенка Валентина Володимировича залишено без змін, апеляційну скаргу арбітражного керуючого Фесенка Євгенія Миколайовича залишено без задоволення.

Не погоджуючись із наведеними судовими актами, арбітражний керуючий Фесенко Євгеній Миколайович звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду першої інстанції в частині призначення керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Пилипенка В.В., постанову апеляційного господарського суду від 24.12.2014 року та прийняти нове рішення, призначивши керуючим санацією боржника Фесенка Є.М., посилаючись на порушення та невірне застосування судами ст. 43, 104, 105 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла до 19.01.2013 року внесених змін) (далі - Закон про банкрутство).

Колегія суддів Вищого господарського суду України, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Під час розгляду справи попередніми судовими інстанціями встановлено наступні її обставини.

Із заявами про участь у даній справі у якості керуючого санацією до суду звернулися арбітражні керуючі Пилипенко В.В., Фесенко Є.М., а також ТОВ "Виробниче об"єднання "ЛІМ - Україна" із заявою про призначення керуючим санацією арбітражного керуючого Ковезу А.І.

При цьому, сам арбітражний керуючий Ковеза А.І. заяву про участь у справі до суду не подав.

Комітетом кредиторів державної установи "70 Управління начальника робіт" Міністерства оборони України проведено збори, оформлені протоколом від 27.10.2014 № 10 (Том 11, а.с. 7-15), та прийнято рішення про погодження для призначення керуючим санацією кандидатури арбітражного керуючого Пилипенка В.В.

Розглянувши кандидатуру кожного арбітражного керуючого, який подав заяву про участь у справі, на предмет освіти, досвіду та наявності усіх організаційних та технічних можливостей для виконання обов'язків керуючого санацією у даній справі, а також враховуючи рішення комітету кредиторів, суд першої інстанції, рішення якого підтримав і апеляційний господарський суд, прийшов до висновку про призначення арбітражного керуючого Пилипенка В.В. керуючим санацією ДУ "70 Управління начальника робіт" Міністерства оборони України.

Заперечивши проти такого призначення, арбітражний керуючий Фесенко Є.М. у своїй касаційній скарзі стверджує про те, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі в порушення приписів ст. 43 ГПК України та ст. 17 Закону про банкрутство не обґрунтував та не навів мотивів, з яких призначено саме арбітражного керуючого Пилипенка В.В., за наявності конкуренції кандидатур, на що суд апеляційної інстанції у оскаржуваній постанові не звернув належної уваги.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується із наведеними доводами касаційної скарги, з огляду на таке.

Згідно ст.41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до вимог ч.3 ст.3-1 Закону про банкрутство, арбітражними керуючими не можуть бути призначені: особи, які згідно з цим Законом вважаються заінтересованими; особи, які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, за винятком випадків, коли з дня усунення цієї особи від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років, якщо інше не встановлено цим Законом; особи, яким заборонено здійснювати цей вид підприємницької діяльності або займати керівні посади; особи, які мають судимість за вчинення корисливих злочинів.

При виборі кандидатури керуючого санацією боржника суду слід враховувати освіту, досвід та показники роботи у попередніх справах, кількість справ, у яких бере участь арбітражний керуючий, наявність у нього організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки розпорядника майна у конкретній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, які свідчать про його здатність належним чином виконувати передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" обов'язки.

За наявності конкуренції кандидатур на призначення керуючим санацією боржника, суд зобов'язаний розглянути кожну кандидатуру арбітражного керуючого і прийняти рішення щодо призначення тієї чи іншої кандидатури.

Відповідно до ч. 8 ст. Закону про банкрутство, до компетенції комітету кредиторів з-поміж іншого належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

У ч. 2 ст. 17 Закону про банкрутство визначено, що комітет кредиторів приймає рішення про погодження кандидатури керуючого санацією, вибір інвестора (інвесторів).

Проте, слід відзначити, що за наявності конкуренції кандидатур на призначення керуючим санацією, вирішення питання про призначення конкретної кандидатури є прерогативою господарського суду.

Згідно з вимогами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в ухвалі про призначення керуючим санації боржника суд має зазначити мотиви, з яких призначено певну кандидатуру та відхилено інші, що були запропоновані. При виборі кандидатури керуючого санацією боржника судам слід враховувати освіту, досвід та показники роботи у попередніх справах, кількість справ, у яких бере участь арбітражний керуючий, наявність у нього організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки керуючого санацією боржника у конкретній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, які свідчать про здатність арбітражного керуючого належним чином виконувати передбачені Законом про банкрутство.

Враховуючи наведені норми та встановлені у оскаржуваних рішеннях обставини справи, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій та вважає, щодо надання судом першої інстанції відповідної оцінки кожній кандидатурі на призначення керуючим санацією у даній справі та правомірності прийняття відповідного рішення.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, які викладені у оскаржуваних рішеннях.

Поряд з цим, зважаючи на межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені ст. ст. 1115, 1117 ГПК України, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне відзначити, що боржник у касаційній скарзі порушує питання, які стосуються оцінки доказів. Проте, оцінка доказів, на підставі яких судова інстанція дійшла до висновку про встановлення тих чи інших обставин справи, в силу приписів ст. 43 ГПК України, здійснюється за внутрішнім переконанням суду, і їх переоцінка не віднесена до компетенції касаційної інстанції.

З урахуванням встановлених ст. ст. 1115, 1117 ГПК України меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що під час розгляду справи апеляційним та місцевим господарськими судами її фактичні обставини були встановлені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки господарських судів попередніх інстанцій відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка, доводи скаржника не спростовують обґрунтованості висновків господарських судів попередніх інстанцій, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу арбітражного керуючого Фесенка Євгенія Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 року та ухвалу господарського суду міста Києва від 30.10.2014 року в частині призначення керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Пилипенка Валентина Володимировича у справі №50/25-б залишити без змін.

Головуючий: О.С. Удовиченко

Судді:

П. К. Міщенко

В.Ю. Поліщук