ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015 р. Справа №917/254/15

За позовом публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до товариства з обмеженою відповідальністю «Айренг»

про стягнення 334616грн. 73коп.

Суддя Тимошенко К.В.

Представники в засіданні суду 25.02.2015р. до перерви:

від позивача: Демченко О.А.

від відповідача: не з'явився

Представники в засіданні суду 25.02.2015р. після перерви:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Рішення прийняте після перерви, оголошеної в засіданні суду 25.02.2015р. до 16год. 30хв. 25.02.2015р.

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 334616грн. 73коп. зайвих виплат по договору №28/8 від 23.01.2012р., №132/8 від 07.03.2012р., №135/8 від 07.03.2012р., №136/8 від 07.03.2012р. про надання послуг на розроблення робочих проектів.

Відповідач у відзиві заперечує проти задоволення позову посилаючись на необгрунтованість вимог (а.с.89-92).

23.02.2015р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому відповідач просить відкласти розгляд справи посилаючись на хворобу директора підприємства, у зв'язку з якою неможливо укласти угоду з фахівцем у галузі права для забезпечення правової допомоги. Відповідач клопотання не обґрунтував, зокрема, не обґрунтував неможливість розгляду справи за відсутності представника відповідача та неможливість направлення в судове засідання іншого представника відповідача. Крім того, ухвалою суду про порушення провадження у справі №917/254/15 явка представника відповідача не визнавалася обов'язковою. Таким чином, клопотання відповідача необґрунтоване і задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Позивач у позові просить стягнути з відповідача 334616грн. 73коп. зайвих виплат по договору №28/8 від 23.01.2012р., №132/8 від 07.03.2012р., №135/8 від 07.03.2012р., №136/8 від 07.03.2012р. про надання послуг на розроблення робочих проектів.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за результатами планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (позивача) в частині діяльності філії управління з переробки газу та газового конденсату публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" за період з 01.01.2012р. по 31.05.2014р. Державною фінансовою інспекцією України встановлено факт сплати зайвих коштів товариству з обмеженою відповідальністю «Айренг» по договору №28/8 від 23.01.2012р., №132/8 від 07.03.2012р., №135/8 від 07.03.2012р., №136/8 від 07.03.2012р. про надання послуг на розроблення робочих проектів.

Дослідивши надані у справі докази, суд при вирішенні спору виходить з наступного:

Згідно наданої позивачем копії договору на виконання робочого проекту №28/8 від 23.01.2012р. дочірня компанія «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (позивач, замовник) доручила, а товариство з обмеженою відповідальністю «Айренг» (відповідач, виконавець) взяло на себе зобов'язання в порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами виконати проектні роботи по об'єкту та надати замовнику готову проектно-кошторисну документацію (а.с.30-35).

Крім цього, згідно наданих позивачем копій договору №132/8 від 07.03.2012р., №135/8 від 07.03.2012р., №136/8 від 07.03.2012р. дочірня компанія «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (позивач, замовник) доручила, а товариство з обмеженою відповідальністю «Айренг» (відповідач, виконавець) взяв на себе зобов'язання в порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами виконати проектно-вишукувальні роботи по модернізації об'єкту та надати замовнику готову проектно-кошторисну документацію (а.с.42-47, 53-58, 63-68).

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 договору №28/8 від 23.01.2012р., №132/8 від 07.03.2012р., №135/8 від 07.03.2012р., №136/8 від 07.03.2012р. (далі - договори) обсяг робіт, технічні, економічні та інші вимоги до робочого проекту, яка є предметом договору, вказані у завданні на проектування, яке оформлене як додаток №1 і є невід'ємною частиною цього договору. Терміни виконання проектно-вишукувальних робіт визначаються календарним планом, який оформлений як додаток №2 і є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 2.1 договорів сторони погодили, що договірна вартість робіт визначена на підставі кошторису (додаток №3), та складає: за договором №28/8 від 23.01.2012р. - 249792грн. 00коп., за договором №132/8 від 07.03.2012р. - 191382грн. 28коп., за договором №135/8 від 07.03.2012р. - 248734грн. 76коп. та за договором №136/8 від 07.03.2012р. - 245201грн. 00коп.

Відповідно п. 2.2 договорів оплата за виконані роботи проводиться згідно з календарним планом на підставі оформленого акту здачі-прийняття робіт і здійснюється протягом 10 банківських днів з дати підписання такого акту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

Згідно наданих позивачем копій актів здачі-прийняття робіт по договору №28/8 від 23.01.2012р. - від 01.02.2012р. та від 01.03.2012р., по договору №132/8 від 07.03.2012р. - від 07.05.2012р. та від 08.06.2012р., по договору №135/8 від 07.03.2012р. - від 02.04.2012р. та від 07.06.2012р., по договору від №136/8 від 07.03.2012р. - 02.04.2012р. та від 07.05.2012р. відповідач виконав, а позивач прийняв виконані відповідачем роботи (а.с.38, 39, 51,52, 61, 62, 71, 72).

Як зазначає позивач у позовній заяві (а.с.3) договірні зобов'язання між сторонами виконані повністю.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача зайвих виплат у сумі 334616грн. 73коп., позивач посилається на результати планової виїзної ревізії Державної фінансової інспекції України фінансово-господарської діяльності позивача, якою встановлено факт сплати зайвих коштів відповідачу по договору №28/8 від 23.01.2012р., №132/8 від 07.03.2012р., №135/8 від 07.03.2012р., №136/8 від 07.03.2012р. За результатами даної ревізії був складений акт №05-21/131 від 12.09.2014р., відповідно до якого були виявлені порушення, а саме проведено виплату зайвих бюджетних коштів внаслідок завищення вартості виконаних відповідачем робіт на загальну суму 334616грн. 73коп.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Частина 1 статті 627 ЦК України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин 1, 3 статті 632 ЦК України ціна в договорі, встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення коштів, позивач посилається на Акт №05-21/131 від 12.09.2014р. Державної фінансової інспекції України не наводячи, при цьому, доказів порушення відповідачем його зобов'язань за договорами.

Вказаний акт ревізії є документом, який з приводу наявності (чи відсутності) відповідних порушень містить лише думку органу, який його склав, та не має заздалегідь обумовленої сили. Тобто, вказаний Акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів.

Відповідно до частини 2 статті 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається не одержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Відшкодування збитків можливо лише за наявності складу правопорушення, до якого входять наступні елементи: протиправна поведінка, наявність збитків, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та спричиненням збитків, вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Позивач не довів протиправність дій відповідача, наявність та розмір збитків, наявність причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та зазначеною в позові сумою. Акт №05-21/131 від 12.09.2014 р. Державної фінансової інспекції України не підтверджує факт виникнення у відповідача відповідного обов'язку по сплаті коштів, заявлених до стягнення.

Позивач також не навів та не надав доказів зайвої оплати.

Частиною 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до пункту четвертого частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода у наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Аналогічні положення закріплено в статті 43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Позивач не навів та не надав доказів заподіяння йому шкоди відповідачем, доказів здійснення позивачем заявих виплат відповідачу по вказаних у позові договорах.

Таким чином, наданими у справі доказами позовні вимоги не підтверджені, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Суддя Тимошенко К.В.

Повне рішення складено 27.02.2015р.