ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р.Справа № 922/5886/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Дем'яновій Є.Є.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ТехНова" м. Київ
до Приватного підприємства "Електроюжмонтаж" смт. Пісочин
про стягнення коштів в сумі 486691,92грн.
за участю представників сторін:

від позивача: Терещенко Г.В. - дов. від 30.01.15.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "ТехНова", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Електроюжмонтаж" про стягнення суми попередньої оплати за договором в розмірі 259365,60грн. та 227326,32грн. - штрафних санкцій.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань щодо поставки товару, за який позивачем була здійснена попередня оплата як обов'язкова передумова поставки товару у відповідності до укладеного сторонами договору виготовлення та поставки продукції.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Відповідач, Приватне підприємство "Електроюжмонтаж", наданим йому правом не скористався, відзиву не надав, представника в судове засідання не направив, причин неявки суду не повідомив. Про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином, як це встановлено чинним законодавством.

У відповідності до приписів статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ТехНова" (замовник) та Приватним підприємством "Електроюжмонтаж" (продавець) 26.03.2014 року укладено договір №5-26/03(14)-24 виготовлення та поставки продукції (далі - договір).

У відповідності до п. 1.1 договору продавець взяв на себе зобов'язання на замовлення замовника виготовити, передати та змонтувати замовнику продукцію виробничо-технічного характеру, визначену п. 1.2. договору, а замовник прийняти таку продукцію та оплатити її в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 1.2. договору продукція виробничо-технічного характеру, яка є предметом цього договору - комплект обладнання для модернізації системи вимірювання та контролю вібрації підшипників ТГ-2 на КЕП "Чернігівська ТЕЦ" ТОВ фірми "ТехНова" далі - продукція, асортимент, якість та кількість якої вказується в специфікації №1 (додаток 1), що є невід'ємною частиною даного договору.

У пункті 2.3. договору встановлено, що продавець поставляє продукцію в повному обсязі, після одержання попередньої оплати, до 28.05.2014 року. Строк поставки може бути змінений шляхом підписання обома сторонами додаткової угоди до цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору загальна вартість послуги виготовлення та поставки продукції за цим договором (ціна договору) складає 305136,00грн.

Розрахунок здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахування замовником коштів на поточний банківський рахунок продавця (п.3.3. договору).

У пункті 3.4.1. договору сторони визначили, що замовник перераховує продавцю аванс для початку виготовлення продукції у розмірі 70% від ціни договору протягом п'яти робочих днів з моменту підписання договору, що складає 177966,00грн., ПДВ -35599,20грн., всього - 213595,20грн.

Наступний платіж здійснюється в розмірі 15%, що складає 38142,00грн., ПДВ - 7628,40грн., всього - 45770,40грн., замовник перераховує продавцю протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору (п.3.4.2.).

За п. 3.4.3. договору остаточний розрахунок за продукцію та монтаж в розмірі 15% від суми договору, що складає 38142,00грн., ПДВ - 7628,40грн., всього 45770,40грн. здійснюється замовником протягом 10-ти банківських днів з моменту складання відповідного акту монтажу продукції на об'єкті замовника.

Згідно з п.6.2. договору за непередачу (несвоєчасну передачу) продукції, продавець сплачує замовнику штраф в розмірі 0,5% від загальної вартості продукції, за кожний день затримки передачі.

При порушенні термінів передачі продукції більше ніж 14 календарних днів, покупець має право відмовитись від її подальшого прийняття, сума коштів, перерахованих замовником продавцю за непоставлену продукцію підлягає обов'язковому поверненню, та відшкодовуються понесені замовником збитки (п.6.4. договору).

У п. 9.2. договору сторони погодили підстави для розірвання договору.

Як вбачається із наданих до матеріалів справи доказів на виконання умов договору 02.04.2014 року замовником платіжним дорученням №19755 від 31.03.2014 року перераховані продавцю кошти в сумі 213595,20грн. (70% від ціни договору), а 23.04.2014 року платіжним дорученням №19919 від 17.04.2014 року перераховано 45770,40грн. (друга частина попередньої оплати в розмірі 15% від ціни договору).

Отже, замовником виконані умови договору щодо здійснення передплати, яка є обов'язковою передумовою поставки продукції.

Як зазначалось, згідно з умовами договору продавець після отримання суми передплати мав здійснити поставку продукції в термін до 28.05.2014 року.

Однак, свої договірні зобов'язання щодо поставки продукції відповідачем виконані не були, поставка продукції не здійснена, з огляду на що замовник звернувся до продавця з претензією №847, направленою останньому 25.10.14. В цій претензії замовник повідомив продавця про розірвання договору та вимагав повернути суму сплаченої попередньої оплати та штрафних санкцій за невиконання умов договору.

Вказана претензія залишена продавцем без відповіді.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 174, 179 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) договір є підставою виникнення господарських прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 665 ЦК України передбачено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч.2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги здійснення позивачем попередньої оплати, як це передбачено умовами договору поставки, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми передплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки факт нездійснення поставки продукції продавцем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Щодо стягнення штрафу, передбаченого п.6.2. договору, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Стаття 610 ЦУ України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно з приписами статті 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наданими до матеріалів справи доказами підтверджується термін прострочення поставки продукції - 149 календарних днів. За вказаний період прострочення поставки продукції позивачем, у відповідності до п. 6.2 договору, був нарахований штраф, розмір якого складає 227326,32грн.

Судом вказаний розрахунок перевірений та вважається правильним, оскільки нарахування штрафу відповідає умовам договору та не суперечить приписам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість та доведеність позовних вимог.

У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Електроюжмонтаж" (62416, Харківська область, Харківській район, смт. Пісочин, вул. Полтавське шосе, 337-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ТехНова" (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 38, кв.36, ) кошти в сумі 486691,92грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 9733,85грн.

Видати наказ.

Рішення може бути оскаржене у встановленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 02.03.2015 р.

Суддя М.В. Калантай