ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р.Справа № 922/381/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагаувальний комбінат" м.Марганець
до Концерну "Бронетехніка України" м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Постоєнко М.М.,дов.№ 30/15 від 02.01.2015р., Анісова О.І.,дов.№ 30/1001 від 18.02.2014р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Концерну "Бронетехніка України" , в якій просить суд стягнути з відповідача пені в сумі 57 630,72грн. та штраф в сумі 8 601,60грн. Заявлену вимогу обґрунтував неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №262 від 31.05.2013року щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 січня 2015 року було прийнято вищевказану позовну заяву та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 17 лютого 2015 року.

17.02.2015 р. за вх. №6190 від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог №30/92 від 05.02.2015 р., в якій просить прийняти рішення про стягнення з відповідача :

-пені в сумі 57 630,72грн.

- штраф в сумі 8 601,60грн., що разом складає 66 232,32грн. за прострочення постачання товару згідно Специфікації№13 від 17.04.2014року до договору поставки №262 від 31.05.2013року,

- пеню в розмірі 37 152,0грн.

- штраф в розмірі 6 192,0грн., що разом складає 43 344,0грн. за прострочення постачання товару згідно Специфікації№15 від 11.08.2014року до договору поставки №262 від 31.05.2013року.

Ухвалою господарського суду від 17.02.2015року, прийнято заяву про збільшення позовних вимог заяву до розгляду та подальший розгляд справи ведеться з урахуванням цієї заяви, але у зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача , розгляд справи відкладено до 10.03.2015року.

Відповідач в призначене судове засідання свого повноважного представника не направив, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав, причини неявки у судове засідання суду не повідомив. Ухвала про порушення провадження у справі №922/381/15 направлена адресу відповідача повернулась до суду без вручення адресату, з приміткою пошти "за закінченням строку зберігання".

Як вбачається із змісту позовної заяви адресу відповідача зазначено : 61001, м. Харків, Комінтернівський район, вул. Плеханівська, буд.126. Вказана адреса відповідає відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та осіб фізичних осіб-підприємців, станом на час розгляду справи.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

У пункті 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, відповідач вважається судом таким, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

31 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Марганецький гірничо збагачувальний комбінат» і Концерном "Бронетехніка України" укладено Договір поставки № 262 .

Відповідно до п. 1.1. Договору поставки №262 Концерн "Бронетехніка України" зобов'язалось поставити (передати у власність) ПАТ «Марганецький ГЗК» товар у відповідності до специфікацій (Додатків) до Договору, а ПАТ «Марганецький ГЗК» прийняти поставлений товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 3.2. Договору №262 строки поставки товару узгоджуються Сторонами в специфікаціях на поставку товару.

Відповідно до п. 1 Специфікації № 13 від 17 квітня 2014 року до Договору № 262 Концерн "Бронетехніка України" зобов'язалось поставити на адресу ПАТ Марганецький ГЗК" товар на загальну суму 86 016 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 20% в розмірі 4336грн. 00 коп.

Дата поставки зазначеного товару за умовами Специфікації №13 - протягом 70 календарних днів з моменту відкриття акредитиву, який був відкритий 05.06.2014 р. згідно заяви на акредитив №Г11-14/0475 від 04.06.2014 р. Відповідно строк поставки обчислюється з 06.06.2014 р. по 14.08.2014 р. включно (70 календарних днів).

Концерн "Бронетехніка України" поставив ПАТ "Марганецький ГЗК" товар відповідно до Специфікації № 13 лише 20 жовтня 2014 р., поставка якого підтверджується видаткової накладною № РН-0000049 від 20.10.14р. та товарно-транспортною накладною № 0000049 від 20.10.14р., що є прямим порушенням Відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо строк поставки товару.

Таким чином, прострочка поставки товару за специфікацією №13 становить 67 календар дні (з 15.08.2014 р. по 20.10.2014 р.).

Відповідно до п. 1 Специфікації № 15 від 11 серпня 2014 року до Договору № 262 Концерн "Бронетехніка України" зобов'язалось поставити на адресу "Марганецький ГЗК" товар на загальну суму 61 920 грн. 00 коп., в тому числі ГІДІ розмірі 10 320 грн. 00 коп.

Дата поставки зазначеного товару за умовами Специфікації №15 - протягом 70 календарних днів з моменту відкриття акредитиву, який був відкритий 23.09.2014 заяви на акредитив №Г11-14/0707 від 22.09.2014 р. Відповідно строк поставки обчислюється з 24.09.2014 р. по 02.12.2014 р. включно (70 календарних днів).

Але з 24.09.2014 р. та по сьогоднішній день Концерн "Бронетехніка України" не поставив на адресу ПАТ "Марганецький ГЗК" товар згідно Специфікації №15 до Договору чим порушив свої договірні зобов'язання щодо строку поставки товару.

Таким чином, прострочка поставки/непоставка товару за Специфікацією №15 і № р. по 31.01.2015 р. становить 60 календарних днів.

Відповідно до п. 6.8. Договору поставки № 262 За порушення строку поставки то Постачальник сплачує Покупцеві пеню в розмірі 1% вартості непоставленого та несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочення поставки. У випадку продовження такого прострочення більше 10-ти календарних днів, Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 10% від суми не поставленого (недопоставленого товару).

З метою здійснення досудового врегулювання виниклого спору в порядку ст. 222 ГК України Позивач (ПАТ «Марганецький ГЗК») звернувся до Концерну "Бронетехніка України" з претензією № 30/795 від 31.10.2014 року щодо сплати пені та штрафу за прострочення поставки товару згідно Специфікації №13. На вказану претензію ПАТ "Марганецький ГЗК" від Концерну "Бронетехніка України" відповіді не отримав, у зв'язку із вищевикладеним позивача звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 231 ГК України, законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов'язань, зазначених у частині другій цієї статті.

Пунктом 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 встановлено, що господарським судам необхідно мати на увазі, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 Господарського кодексу України, застосовується за допущене прострочення виконання лише не грошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Отже, факт неналежного виконання Відповідачем зобов'язань за Договором, щодо своєчасної поставки товару встановлено судом та доведено матеріалами справи, у зв'язку з чим позовні вимоги (з урахуванням збільшених позовних вимог) в частині стягнення пені в сумі 57 630,72грн., штрафу в сумі 8 601,60грн., що разом складає 66 232,32грн. за прострочення постачання товару згідно Специфікації№13 від 17.04.2014року до договору поставки №262 від 31.05.2013року, пені в розмірі 37 152,0грн., штрафу в розмірі 6 192,0грн., що разом складає 43 344,0грн. за прострочення постачання товару згідно Специфікації№15 від 11.08.2014року до договору поставки №262 від 31.05.2013року, підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Концерну "Бронетехніка України"(61001, Харківська область, м.Харків, вул. Плеханівська , б.126, код 30654941, р/р 0001 в ПАТ КБ"Приватбанк", МФО351533) на користь Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо- збагачувальний комбінат" (53400, м. Марганець, Дніпропетровської області, вул. Радянська, 62, код 00190911 р/р 1001 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО305299) - пені в сумі 57 630,72грн., штрафу в сумі 8 601,60грн., що разом складає 66 232,32грн. за прострочення постачання товару згідно Специфікації№13 від 17.04.2014року до договору поставки №262 від 31.05.2013року, пені в розмірі 37 152,0грн., штрафу в розмірі 6 192,0грн., що разом складає 43 344,0грн. за прострочення постачання товару згідно Специфікації№15 від 11.08.2014року, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 191,53грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.03.2015 р.

Суддя О.О. Присяжнюк