ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

"02" березня 2015 р.Справа № 916/30/15-г

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвої К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Малюк Є.В. за довіреністю від 01.12.2014р.

Від відповідача: Колесніков І.Л. за довіреністю від 01.10.2014р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Меблеві технології" до товариства з обмеженою відповідальністю „Білдінг Групп" про стягнення 398 500,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Одеської області знаходиться справа № 916/30/15-г за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Меблеві технології" до товариства з обмеженою відповідальністю „Білдінг Групп" про стягнення суми основного боргу в розмірі 398 500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем як Виконавцем прийнятих на себе за договором про надання послуг № 672 від 14.01.2014р., укладеним між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю „Євробудтех" (Замовник) зобов'язань щодо виконання послуг із замовлення у ПАТ „Одесаобленерго", отримання та подальшої передачі на користь Замовника технічних умов з приєднання об'єкту будівництва Замовника до трансформаторної підстанції № 2366 (ТП 2366), що належить відповідачу та розташована за адресою: м. Іллічівськ, вул. Карла Маркса, 2, а також фактом переходу до позивача прав Замовника за вказаним договором про надання послуг відповідно до умов укладеного із товариством з обмеженою відповідальністю „Євробудтех" договору про відступлення права вимоги за основним договором № 1-12/ВПВ від 01.12.2014р.

Ухвалою від 28.01.2015р. господарським судом в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України за клопотанням позивача було вжито заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю „Білдінг Групп", що знаходяться на його розрахункових рахунках у банківських установах, в межах суми позовних вимог та судових витрат по справі в загальному розмірі 406 470,00 грн.

В процесі розгляду даної справи господарським судом було встановлено, що на підставі платіжних доручень № 20 від 13.02.2015р., № 21 від 16.02.2015р., № 22 від 16.02.2015р., № 23 від 16.02.2015р. відповідачем було перераховано на користь позивача грошові кошти в загальній сумі 398 500 грн. в рахунок погашення спірної суми заборгованості по даній справі. Крім того, відповідачем було надано суду платіжне доручення № 24 від 17.02.2015р. без належної відмітки банку про його виконання на підтвердження факту перерахування грошових коштів в сумі 7 970 грн. в якості компенсації понесених позивачем судових витрат по даній справі.

У зв'язку із викладеними обставинами, господарським судом в порядку ст. 68 ГПК України було скасовано раніше вжиті заходи до забезпечення позову, про що було постановлено ухвалу від 18.02.2015р.

В судовому засіданні, яке відбулось 02.03.2015р., представником позивача було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, у відповідності до якої товариство з обмеженою відповідальністю „Меблеві технології", посилаючись на погашення відповідачем суми основного боргу в розмірі 398 500 грн., вимоги про стягнення якої були заявлені в первісній редакції позову, просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Білдінг Групп" грошові кошти в загальній сумі 491 864,30 грн., яка складається із пені за порушення строку виконання робіт за договором в сумі 442 500 грн., пені за порушення зобов'язання щодо повернення грошових коштів в сумі 22 359,68 грн., збитків від інфляції в сумі 24 679,11 грн. та трьох відсотків річних в сумі 2 325,49 грн.

Вирішуючи питання про прийняття вказаної заяви про уточнення позовних вимог до розгляду, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з п. 3.10 - 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з наступними змінами та доповненнями), Господарським процесуальним кодексом України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

При цьому, передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

З огляду на викладені положення Господарського процесуального кодексу України та рекомендацій Пленуму Вищого господарського суду України, господарський суд зазначає, що звернення позивача до суду із вищезазначеною уточненою позовною заявою є фактично пред'явленням з боку товариства з обмеженою відповідальністю „Меблеві технології" іншого позову, оскільки позивачем було додатково заявлено ще чотири самостійні вимоги матеріально-правового характеру (стягнення пені за два випадки порушення зобов'язань, стягнення трьох відсотків річних та збитків від інфляції) порівняно до первісної редакції позову, що суперечить вимогам ст. 22 ГПК України.

У зв'язку з викладеним, заява товариства з обмеженою відповідальністю „Меблеві технології" про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Білдінг Групп" грошові кошти в загальній сумі 491 864,30 грн., яка складається із пені за порушення строку виконання робіт за договором в сумі 442 500 грн., пені за порушення зобов'язання щодо повернення грошових коштів в сумі 22 359,68 грн., збитків від інфляції в сумі 24 679,11 грн. та трьох відсотків річних в сумі 2 325,49 грн., тобто платежі, вимоги про стягнення яких в первісній редакції позову не заявлялись, не може бути прийнята до розгляду господарським судом. В той же час, позивач не позбавлений права звернутись до суду із новим позовом про стягнення із відповідача штрафних санкцій та нарахувань в порядку ст. 625 ЦК України в загальному порядку.

В той же час, як було зазначено вище по тексту ухвали та вбачається із матеріалів справи, на підставі платіжних доручень № 20 від 13.02.2015р., № 21 від 16.02.2015р., № 22 від 16.02.2015р., № 23 від 16.02.2015р. відповідачем було перераховано на користь позивача грошові кошти в загальній сумі 398 500 грн. в рахунок погашення спірної суми заборгованості по даній справі. Крім того, відповідно до платіжного доручення № 24 від 17.02.2015р. відповідачем було перераховано на користь позивача грошові кошти в сумі 7 970 грн. в якості компенсації понесених позивачем судових витрат по даній справі.

В сукупності вищевикладені обставини свідчать про те, що між сторонами по справі відсутній предмет спору внаслідок добровільного погашення відповідачем спірної суми заборгованості під час розгляду справи.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги, що відповідачем у добровільному порядку під час розгляду даної справи було у повному обсязі погашено спірну суму заборгованості в розмірі 398 500 грн., стягнення якої є предметом спору по даній справі, господарський суд дійшов висновку щодо відсутності між сторонами предмету спору, що є підставою для припинення провадження у справі згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

При цьому, сума судового збору в розмірі 1 870,10 грн., сплачена до державного бюджету України згідно з платіжним дорученням № 36 від 24.02.2015р. за подання заяви про уточнення позовних вимог, відповідно ст. 7 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) підлягає поверненню у повному обсязі товариству з обмеженою відповідальністю „Меблеві технології" у зв'язку із неприйняттям судом до розгляду поданої ним заяви про уточнення позовних вимог (вх. № 5618/15 від 02.03.2015р.).

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, ст.ст. 22, 44, 49, 86 Господарського процесуального кодексу України , ст. 7 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями), суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у прийнятті до розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю „Меблеві технології" (вх. № 5618/15 від 02.03.2015р.) про уточнення позовних вимог.

2. Провадження у справі № 916/30/15-г припинити.

3. Повернути з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області /місцезнаходження: м. Одеса, вул. Садова, 1а, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Меблеві технології" /73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, 6, / судовий збір в сумі 1 870 грн. 10 коп. /одна тисяча вісімсот сімдесят грн. 10 коп./, сплачений згідно з платіжним дорученням № 36 від 24.02.2015р.

Оригінал платіжного доручення № 36 від 24.02.2015р. знаходиться в матеріалах справи № 916/30/15-г господарського суду Одеської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 80, ст. 106, 111-13 ГПК України ухвалу про припинення провадження у справі може бути оскаржено в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя С.П. Желєзна