РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2015Справа №910/29395/14
За позовом Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус"

про стягнення 2 830,51 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

Від позивача: Лапай О.В. (дов. № 426-17 від 26.12.14)

Від відповідача: не прибув

ВСТАНОВИВ:

29.12.2014 позивач - Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою №2065-17/1 від 23.12.2014 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 2 830,51 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору страхування транспортного засобу №3130147 від 12.09.2012, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому позивачем, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.ст. 993, 1191 ЦК України, отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, з вини якого трапилось ДТП, що підтверджується постановою суду, була застрахована відповідачем, позивач просить стягнути з останнього шкоду в порядку регресу у розмірі 2 830,51 грн. в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.12.2014 порушено провадження у справі №910/29395/14 та вказану справу призначено до розгляду у судовому засіданні на на 16.01.2015.

Представник позивача з'явився в судове засідання 16.01.2015, надав пояснення по суті справи та подав додаткові докази по справі.

Представник відповідача в судові засідання 16.01.2015, та 23.02.2015 не з'явився, причин не явки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений, що підтвержується поштови поверненням №541.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

17.01.2015 через загальний відділ канцелярії господарського суду м. Києва надійшов лист МТСБУ № 7/2-28/984 від 15.01.2015, щодо інформації відповідно до полісу АВ/3748573.

Представник відповідача відзив на позовну заяву не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

12.09.2012 між приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» та філією «Хладокомбінат №4» приватного підприємства «Рось», в особі Радчекно Валентини Василівни, було укладено договір страхування транспортного засобу № 3130147 (далі за текстом - договір). Об'єктом даного Договору, відповідно до п.6 опису транспортних засобів, щодо яких укладено договір, є транспортний засіб "Isuzu NQR", державний номерний знак АА 8319 МН.

Пунктом 13 даного договору визначено строк його дії з 13.09.2012 по 12.09.2013 .

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП та вигодонабувачем є філія «Хладокомбінат №4» приватного підприємства «Рось».

Відповідно до постанов Голосіївського районного суду міста Києва по справі № 752/11898/13-п від 29.07.2014 та від 02.02.2015, водія Силенко Ігоря Валерійовича, визнаний винним в вчинені адміністративного правопорушення, наслідком якого стало пошкодження автомобіля «Reno», державний номерний знак АІ 3703 СК та автомобіля "Isuzu NQR", державний номерний знак АА 8319 МН.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб "Isuzu NQR", державний номерний знак АА 8319 МН, було пошкоджено, що підтверджується відомостями про дорожньо-транспортну пригоду № 9223293 від 28.06.2013.

Транспортним засобом "Isuzu NQR", державний номерний знак АА 8319 МН, на законних підставах керував водій Ткаченко Ігор Анатолійович, що підтверджується наказом №32к від 26.04.2013 та подорожнім листом №ТІА 28 ЧР від 28.06.2013.

Відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку заподіяного власникові автомобіля №12/07/13 від 09.07.2013, оцінювачем Бойко Євгенієм Олександровичем (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №13399/12 від 08.05.2012, за допомогою системи «Audatex», визначена вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу "Isuzu NQR", державний номерний знак АА 8319 МН, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 8 581, 02 грн.

В матеріалах справи міститься заява постраждалого про відшкодування шкоди транспортного засобу від 01.07.2013, що має ознаки страхового випадку за договором страхування транспортного засобу №3130147 від 12.09.2012 відповідно до якої страхувальник просив здійснити виплату на рахунок ПАТ «Укрексімбанк».

Відповідно до рахунку-фактури № 3472 від 03.07.2013 виставленого ТОВ «Авто-Альянс К», а також калькуляції до нього, розробленої за допомогою системи «Audatex» , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Isuzu NQR", державний номерний знак АА 8319 МН, становить 8 688,20 грн.

Відповідно до страхового акту від 19.07.2013 та розрахунку страхового відшкодування до нього, позивачем узгоджена сума страхового відшкодування за договором страхування транспортного засобу №3130147 від 12.09.2012, в розмірі 3 330,51 грн.

Матеріали справи містять розпорядження на виплату страхового відшкодування №3907 від 19.07.2013 відповідно до договору страхування транспортного засобу №3130147 від 12.09.2012, на рахунок філії «Хладокомбінат №4» приватного підприємства «Рось».

На виконання умов договору позивач сплатив на рахунок філії «Хладокомбінат №4» приватного підприємства «Рось», суму страхового відшкодування на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 3 330, 51 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7093 від 29.08.2013 (копія міститься в матеріалах справи).

Матеріали справи містять заяву на виплату страхового відшкодування №1645-17/1 від 05.09.2014 на виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в якій позивач звернувся до відповідача з проханням про здійснення регресного відшкодування в розмірі 3 330, 51 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову в повному обсязі з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постановами Деснянського Голосіївського районного суду міста Києва по справі № 752/11898/13-п від 29.07.2014 та від 02.02.2015, ДТП відбулось внаслідок порушення громадянином Силенко Ігор Валерійович п.п. 10.1, 10.3Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Судом встановлено, що за наслідками вказаної ДТП позивачем, 29.08.2013 перераховано на рахунок філії «Хладокомбінат №4» приватного підприємства «Рось» страхове відшкодування в розмірі 3 330, 51 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7093 на зазначену суму, що узгоджено страховим актом до страхового акту від 19.07.2013 та розрахунком страхового відшкодування до нього.

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин справи, наведених норм закону та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/3748573, на відповідача покладений обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Reno», державний номерний знак АІ 3703 СК

Згідно страхового акту від 19.07.2013 та розрахунком страхового відшкодування до нього, розмір страхового відшкодування склав 3 330, 51 грн.

Як встановлено судом, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Isuzu NQR", державний номерний знак АА 8319 МН, виплаченого позивачем становить 3 330, 51 грн.

Полісом № АВ/3748573 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн., франшиза за даним полісом - 500,00 грн.

Отже, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати по відновлювальному ремонту транспортного засобу ""Isuzu NQR", державний номерний знак АА 8319 МН в сумі 2 830, 51 грн. (з розрахунку 3 330,51 грн. вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та 500,10 грн. франшизи відповідно до полісу відповідача).

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Зважаючи на все вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 2 830,51 грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» (02218, м. Київ, вул.. Райдужна, буд. 59 «Б», оф.3, код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (03186, м. Київ, вул. Антонова, буд. 5, код 13490997) страхове відшкодування в сумі 2 830 (дві тисячі вісімсот тридцять) грн. 51 коп. та судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім ) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Повне рішення складене та підписане 02.03.2015

Суддя В.О. Демидов