ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2015 р. Справа № 907/25/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Зварич О.В.

суддів Хабіб М.І.

Юрченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Патент» (надалі ТзДВ «Патент») за № 50 від 21.01.2015р. (вх. № 01-05/429/15 від 26.01.2015р.)

на рішення господарського суду Закарпатської області від 05.01.2015р.

за заявою Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р.

у справі № 907/25/13

за позовом: ТзДВ «Патент»

до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області

про визнання права приватної власності на будівлю гуртожитку,

та за зустрічним позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області

до відповідача: ТзДВ «Патент»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Виконавчого комітету Ужгородської міської ради;

Органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Мрія-УЖ»

про визнання права державної власності на гуртожиток та скасування свідоцтва про права власності на нерухоме майно

за участю прокуратури Закарпатської області,

за участю:

від прокуратури: Макогон Ю.І. (посвідчення № 020325 від 06.09.13р.);

від позивача (за первісним позовом): Ключевський І.І. - представник (довіреність №01 від 03.01.2015р.);

від відповідача (за первісним позовом): Долішній І.Г. - представник (довіреність № 6 від 31.01.2015р.);

від третьої особи Виконавчого комітету Ужгородської міської ради: не з'явився;

від третьої особи Органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Мрія-УЖ»: Ковач С.І. - представник (довіреність б/н від 20.02.2015р.); Юришинець О.Ю. - представник (довіреність б/н від 14.04.2014р.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. у справі №907/25/13 (суддя Русняк В.С.) повністю задоволено первісний позов. Визнано за ТзДВ «Патент» право власності на будівлю гуртожитку, розташованого по вул.Джамбула, 50 в місті Ужгород. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області на користь ТзДВ «Патент» суму 1147,00 грн. відшкодування судового збору. В задоволенні зустрічного позову - відмовлено (а.с.128-135, т.1).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.05.2013р. (головуючий-суддя Дубник О.П., судді: Скрипчук О.С., Матущак О.І.) .) залишено без змін рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. у справі №907/25/13 (а.с.204-208, т.1).

11 грудня 2014р. Виконавчий комітет Ужгородської міської ради звернувся в місцевий господарський суд із заявою б/н від 10.12.2014р. про перегляд рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. у справі № 907/25/13 за нововиявленими обставинами (а.с.7-9, т.2).

Оскаржуваним рішенням господарського суду Закарпатської області від 05.01.2015р. (суддя Івашкович І.В.) задоволено заяву Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. у справі № 907/25/13. Скасовано рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. у даній справі. Прийнято нове рішення. Відмовлено в задоволенні первісного позову. Задоволено зустрічний позов. Визнано право державної власності, в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, на гуртожиток по вул. Джамбула, буд. 50 у м.Ужгород Закарпатської області. Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 17/11 від 19.04.2006р., видане Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради ВАТ «Патент». Стягнуто з Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області в доход Державного бюджету України суму 36235,50 грн. судового збору. Стягнуто з ТзДВ «Патент» на користь Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області 18574,50 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с.141-156, т.2).

В ході розгляду заяви суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що скасування постанови господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. у справі № 17/11 за позовом ВАТ «Патент» до Виконкому Ужгородської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, на підставі якої ВАТ «Патент» видано свідоцтво від 01.06.2006р. про право власності на гуртожиток по вул. Джамбула, 50 у м.Ужгород, є нововиявленою обставиною в розумінні п. 4 ч. 2 ст. 112 ГПК України.

Позивач (за первісним позовом) Товариство з додатковою відповідальністю «Патент» подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд першої інстанції невірно визначив нововиявлені обставини, пов'язані із скасуванням постанови господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. у справі № 17/11. Стверджує, що, надавши правову оцінку постанові Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.10.2010р. у справі № 2а-3423/08/0770, залишеній без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2012р., суд першої інстанції вийшов за межі предмета перегляду справи за нововиявленими обставинами, оскільки 11.03.2013р. господарський суд Закарпатської області та 28.05.2013р. та Львівський апеляційний господарський суд вже дали правову оцінку судовому рішенню в адміністративній справі № 2а-3423/08/0770. Вказує, що самі по собі висновки суду про відсутність правових підстав для включення вартості спірного гуртожитку до складу цілісного майнового комплексу ПК ВАТ «Патент», що містяться в постанові Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.10.2010р. у справі № 2а-3423/08/0770, в дійсності, є оціночними судженнями суду, а не фактами, які в розумінні ч. 3 ст. 35 ГПК України мають преюдиційне значення. Зауважує, що рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради народних депутатів № 230 від 15.06.1984р. «Про план дольової участі в житловому будівництві та розподіл квартир між дольовиками на 1984 рік» не було правовстановлюючим документом ні на момент його прийняття, ні на момент приватизації. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази здійснення будівництва спірного гуртожитку іншими дольовиками, вказаними в рішенні. Такими доказами могли б бути первинні документи, які б свідчили про здійснені витрати на будівництво спірного гуртожитку іншими юридичними особами. Покликається на те, що рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради народних депутатів № 230 від 15.06.1984р. «Про план дольової участі в житловому будівництві та розподіл квартир між дольовиками на 1984 рік» за своєю суттю є новим доказом, а не нововиявленою обставиною, на підставі якої суд відмовив у задоволенні первісного позову ТзДВ «Патент» про визнання права власності на спірний гуртожиток. Вважає, що звернення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області з зустрічним позовом є передчасним, оскільки згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України у нього не виникло право власності на спірне нерухоме майно з огляду на відсутність державної реєстрації права на це майно. Просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 05.01.2015р. у справі № 907/25/13, відмовити в задоволенні заяви Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. у справі № 907/25/13 та залишити без змін рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. у справі № 907/25/13.

Прокуратура Закарпатської області у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що рішення господарського суду Закарпатської області від 05.01.2015р. у справі №907/25/13 є законним, ґрунтується на фактичних обставинах справи та постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що скасування судового рішення, яке в частині встановлення правомірності набуття Товариством «Патент» права власності на спірний гуртожиток покладено в основу прийняття судового рішення у даній справі, в сукупності з іншими обставинами є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 112 ГПК України. просить залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач (за первісним позовом) Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що суд першої інстанції, проаналізувавши доводи учасників судового процесу та подані ними докази, дійшов вірного висновку щодо задоволення заяви виконкому Ужгородської міської ради Закарпатської області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. у справі №907/25/13. Звертає увагу на те, що в основу прийняття рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. у справі № 907/25/13 покладено встановлення правомірності набуття Товариством «Патент» права власності на спірний гуртожиток на підставі постанови господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. у справі № 17/11. Відтак, обставини скасування вказаної постанови є нововиявленими обставинами, що суттєво впливають на оцінку фактичних обставин, пов'язаних з правомірністю набуття ВАТ «Патент» права власності на гуртожиток, розташований по вул. Джамбула, 50 у м.Ужгород при приватизації ДП УВВК «Патент». Просить залишити без змін рішення господарського суду Закарпатської області від 05.01.2015р. у справі № 907/25/13, а апеляційну скаргу ТзДВ «Патент» - без задоволення.

Третя особа Виконавчий комітет Ужгородської міської ради в запереченні на апеляційну скаргу вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду є правомірним, прийнятим з дотриманням норм матеріального і процесуального права та підлягає залишенню в силі, а апеляційна скарга - необґрунтованою.

Третя особа Орган самоорганізації населення «Будинковий комітет «Мрія-УЖ» не надавала письмового відзиву на апеляційну скаргу, в судовому засіданні його представники просили залишити без змін рішення господарського суду Закарпатської області від 05.01.2015р. у справі №907/25/13, а апеляційну скаргу ТзДВ «Патент» - без задоволення.

Виконавчий комітет Ужгородської міської ради не забезпечив явки в судове засідання уповноважених представників, подав клопотання б/н і дати (вх. № 01-04/1238/15 від 23.02.2015р.) про розгляд справи № 907/25/13 без участі його представника.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Закарпатської області від 05.01.2015р. у справі №907/25/13.

Відповідно до частини 1 статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Пунктом 4 частини 2 статті 112 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для перегляду судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" (з наступними змінами та доповненнями) до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення місцевим господарським судом рішення від 11.03.2013р. у справі № 907/25/13, яким задоволено первісний позов та визнано за ТзДВ "Патент" право власності на будівлю гуртожитку по вул. Джамбула, 50 в м.Ужгород, відмовлено в задоволенні зустрічного позову РВ ФДМУ по Закарпатській області про визнання права державної власності на вказаний гуртожиток та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно слугувало наступне.

Відповідно до наказу РВ ФДМУ по Закарпатській області № 3/357 від 26.09.1994р. здійснено приватизацію цілісного майнового комплексу УВВК "Патент" методом акціонування; на підставі наказу РВ ФДМУ по Закарпатській області №3/71 від 04.04.1995р. передало ВАТ "Патент" разом з іншими об'єктами нерухомості будівлю гуртожитку по вул. Джамбула, 50; згідно наказу РВ ФДМУ по Закарпатській області №02-09/281 від 12.09.2000р. вартість державної частки в статутному фонді ВАТ "Патент" вважається сплаченою, а процес приватизації завершеним. На підставі постанови господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. у справі №17/11 видано свідоцтво про право власності на будівлю гуртожитку по вул. Джамбула,50 в м.Ужгород, право власності зареєстровано КП "БТІ м.Ужгорода", про що видано витяг про реєстрацію права власності №10941886 від 15.06.2006р. Суд вказав, що на момент приватизації УВВК "Патент" гуртожитки не відносились до об'єктів державного житлового фонду, який підлягав приватизації громадянами України чи підлягав передачі у комунальну власність відповідних рад, а отже не існувало законодавчої заборони щодо включення їх вартості до вартості майна підприємств, що підлягали приватизації. Суд констатував, що правомірність набуття права власності ТзДВ "Патент" на спірний гуртожиток встановлено на підставі постанови господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. у справі №17/11, яка набрала законної сили.

Постановою господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. у справі №17/11 задоволено позов ВАТ "Патент" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради. Зобов'язано Виконавчий комітет Ужгородської міської ради видати ВАТ "Патент" свідоцтво про право власності на будівлю, що розташована в м. Ужгороді по вул. Джамбула, 50 та внести доповнення до раніше виданого свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна, що розташовані в м.Ужгороді по вул. Гагаріна, 101 (а.с.15-16, т.1).

При прийнятті вищевказаної постанови суд врахував обставини набуття ВАТ "Патент" права власності, зокрема, на будівлю гуртожитку по вул. Джамбула, 50 в м.Ужгород, в процесі приватизації та перетворення УВВК "Патент" у ВАТ "Патент" шляхом передачі зазначеної будівлі зі статутного фонду ВАТ "Патент".

Однак, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2014р. у справі № 876/6088/14 скасовано постанову господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. у справі № 17/11, прийнято нову постанову, якою повністю відмовлено в задоволенні адміністративного позову ВАТ "Патент" (правонаступником якого є ТзДВ "Патент") (23-24, т.2).

В постанові від 12.11.2014р. Львівський апеляційний адміністративний суд вказав, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради народних депутатів № 230 від 15.06.1984р. "Про план дольової участі в житловому будівництві та розподіл квартир між дольовиками на 1984 рік" та додатків до нього у гуртожитку по вул.Джамбула, 50 в м. Ужгород виділялось 16 місць загальною площею 238 м2 філіалу Інституту "Укрземпроект" (правонаступником якого є ДП "Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"), який приймав участь у будівництві гуртожитку. Суд констатував, що ДП "Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" є власником частини будівлі по вул. Джамбула, 50 в м. Ужгород.

З огляду на наведене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що скасування судового рішення, яке в частині встановлення правомірності набуття ТзДВ "Патент" права власності на гуртожиток по вул. Джамбула, 50 у м. Ужгород було покладено в основу прийняття судового рішення у даній справі, про перегляд якого Закарпатською міською радою подано заяву, в сукупності з іншими обставинами, є нововиявленою обставиною в розумінні п. 4 ч. 2 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано та підставно визнав істотними для вирішення спору у даній справі та такими, що суттєво впливають на оцінку в сукупності інших фактичних обставин, обставини скасування постанови господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. у справі № 17/11, пов'язані з правомірністю набуття ВАТ "Патент" (правонаступником якого є ТзДВ "Патент") права власності на спірний гуртожиток при приватизації державного підприємства УВВК "Патент", у зв'язку з чим скасував рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. у справі № 907/25/13.

Частиною 8 статті 114 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі скасування судового рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що предметом первісного позову у даній справі є вимога ТзДВ «Патент» про визнання за Товариством права приватної власності на будівлю гуртожитку, розташованого по вул. Джамбула, 50 в м. Ужгород. Свої позовні вимоги Товариство обґрунтовує тим, що відповідно до наказу РВ ФДМУ по Закарпатській області № 3/357 від 26.09.1994р. прийнято рішення про приватизацію цілісного майнового комплексу УВВК «Патент» методом акціонування, за результатами якої було створено ВАТ "Патент" з передачею Товариству разом з іншими об'єктами нерухомості будівлю гуртожитку по вул. Джамбула, 50 в м.Ужгород.

Приватизація цілісного майнового комплексу ДП УВВК „Патент", в результаті якої створено ВАТ "Патент", здійснювалась відповідно до Закону України „Про приватизацію державного майна" (на той час вказаний Закон мав назву „Про приватизацію майна державних підприємств") методом акціонування, тобто шляхом перетворення державного підприємства у акціонерне товариство.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного майна» дія цього Закону не поширюється на приватизацію об'єктів державного земельного та житлового фондів, а також об'єктів соціально-культурного призначення, за винятком тих, які належать підприємствам, що приватизуються.

Згідно частини 2 статті 24 Закону України «Про приватизацію державного майна» товариству покупців, створеному працівниками підприємства згідно з статтею 8 цього Закону, яке стало власником свого підприємства в результаті викупу підприємства, купівлі його на аукціоні, за конкурсом, придбання 51 і більше відсотків акцій, за його згодою відповідний державний орган приватизації безоплатно передає об'єкти соціально-побутового призначення, створені за рахунок коштів фонду соціального розвитку (аналогічних фондів) зазначеного підприємства із зменшенням ціни, за яку було придбано майно підприємства, на суму початкової ціни зазначеного майна.

В силу положень частини 2 статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції, чинній на час приватизації ДП УВВК „Патент") державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до частини 2 статті 2 вищеназваного Закону кімнати в гуртожитках не підлягали приватизації.

Законодавчої заборони щодо включення гуртожитків до вартості майна підприємств, які підлягали приватизації, не існувало. Відповідно, до вартості майна підприємств, які підлягали приватизації, могла включатись вартість гуртожитків, як об"єктів соціально-побутового призначення, з урахуванням при цьому приписів статей 3, 24 чинного на той час Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств".

В матеріалах даної справи наявна копія рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради народних депутатів № 230 від 15.06.1984р. „Про план дольової участі в житловому будівництві та розподіл квартир між дольовиками на 1984 рік", відповідно до якого у гуртожитку на 452 місця по вул. Джамбула-Сурікова затверджено план розподілу місць між дольовиками: міськвиконкомом, ВПП „Патент", філіалом інституту „Укрземпроект", ВКП інституту „Львівдіпроводгосп" (а.с.96-98, т.1).

На підставі рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради народних депутатів № 218 від 15.06.1984р. гуртожиток на 452 місця по вул. Джамбула передано на баланс підприємству «Патент» (а.с.99, т.1).

Таким чином, спірний гуртожиток на час приватизації знаходився на балансі УВВК „Патент", як об'єкт соціально-побутового призначення, який використовувався для проживання працівників підприємства „Патент" та інших установ, які на дольових засадах брали участь у його будівництві.

Будівля спірного гуртожитку, збудованого за рахунок дольової участі вищевказаних установ, згідно з вимогами ст. ст. 3, 24 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств", чинного на час приватизації УВВК "Патент", не відносилась до об'єктів приватизації, на які поширювалась дія цього Закону.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.10.2010р. у справі № 2а-3423/08/0770, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області в частині включення вартості гуртожитку по вул. Джамбула, 50 у м.Ужгород до складу цілісного майнового комплексу ПК ВАТ "Патент" (а.с.29-31, 38-39, т.2).

Вказаною постановою адміністративного суду підтверджено незаконність здійснення приватизації спірного гуртожитку у складі цілісного майнового комплексу УВВК "Патент".

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З аналізу вищевказаних правових норм та матеріалів справи, колегія суддів вважає вірним висновок місцевого господарського суду про відсутність правових підстав вважати правомірним набуття позивачем за первісним позовом права власності на спірний гуртожиток в процесі приватизації цілісного майнового комплексу УВВК "Патент".

Суд обґрунтовано відмовив у задоволенні первісного позову ТДВ "Патент" до Регіонального відділенні ФДМУ по Закарпатській області про визнання права приватної власності на будівлю гуртожитку по вул. Джамбула, 50 в м. Ужгород з вищенаведених підстав.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення зустрічного позову РВ ФДМУ по Закарпатській області в частині скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради за №17/11 від 19.04.2006р. ВАТ „Патент" (правонаступником якого ТзДВ "Патент"), враховуючи те, що спірне свідоцтво про право власності було видане згідно постанови господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. по справі №17/11, яка, як зазначалось вище, 12.11.2014р. скасована Львівським апеляційним адміністративним судом.

Оскільки, правовий режим гуртожитку по вул. Джамбула, 50 в м.Ужгород, який як об'єкт права державної власності перебував на балансі УВВК "Патент", однак в процесі приватизації не перейшов у власність ВАТ "Патент", залишився незмінним, тому, на думку колегії суддів, задоволення зустрічних позовних вимог РВ ФДМУ по Закарпатській області до ТзДВ "Патент" про визнання права державної власності на спірний гуртожиток є законним та відповідає встановленим обставинам у справі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Закарпатської області відповідає матеріалам справи, ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на скаржника згідно вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 112, 114 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Закарпатської області від 05.01.2015р. у справі №907/25/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий-суддя Зварич О.В.

Суддя Хабіб М.І.

Суддя Юрченко Я.О.