РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015Справа №910/27039/14
За позовом фізичної особи - підприємця Білик Володимира Олександровича

до Публічного акціонерного товариства «Тракт»

про стягнення 134400 грн. 00 коп.

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача Овдієнко В.Ю., довіреність від 01.12.2014

від відповідача Тур В.А., довіреність від 09.12.2013 № 1/266

встановив :

Позивач - фізична особа - підприємець Білик Володимир Олександрович, звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою від 02.12.2014 до Публічного акціонерного товариства «Тракт» про стягнення 134000 грн. 00 коп. заборгованості за поставлений товар, що виникла внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного сторонами у справі договору від 18.07.2013 № 9/7.

Письмовим відзивом від 14.01.2015 № 1/7 на позовну заяву відповідач проти позову заперечив, посилаючись на повне фактичне виконання ним умов укладеного сторонами у справі договору у частині оплати поставленого товару. Позивач також зазначив, що товар за вказаною у позові видатковою накладною від 25.11.2013 № 38 ним не отримувався, оформлення та зміст вказаної накладної не відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вказана накладна підписана особою, позбавленою повноважень на її підписання.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

18.07.2013 між позивачем як Продавцем та Шляхово-будівельним управлінням № 3 ПАТ «Тракт» як Покупцем укладено договір № 9/7 (далі за текстом - договір), відповідно до умов п. 1.1 якого позивач зобов'язався передати у власність відповідачеві товар, визначений специфікацією (додаток № 1 до договору), а Покупець зобов'язався прийняти товар та сплатити за нього суму, визначену у договорі.

Відповідно до пункту 1.2 договору кількість та асортимент товару обумовлюється в рахунку-фактурі або накладній, яка є невід'ємною частиною договору.

Ціна товару визначається у рахунку - фактурі або накладній (пункт 2.1 договору).

Як встановлено умовами пунктів 2.4-2.6 договору, оплата товару здійснюється по кожній партії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача; оплата товарів здійснюється на підставі рахунку-фактури або накладної, наданої позивачем; розрахунки за договором проводяться шляхом передплати.

Як доказ поставки товару позивачем надано копію видаткової накладної від 25.11.2013 № 38 на поставку щебенево-піщаної суміші у кількості 1000 тон на суму 134400 грн. 00 коп. Вказана видаткова накладна не містить жодного підпису у рядку «Отримав(ла)», проте у нижній частині аркуша паперу, на якому надруковано накладну, містить підпис із розшифровкою «Довженко Н.Г.». Печатки відповідача або його структурного підрозділу - Шляхово-будівельного управління № 3, вказана накладна не містить.

Товарно-транспортної накладної у підтвердження вивезення особою, що отримала товар, 1000 тон щебенево-піщаної суміші (або доказів її завантаження) позивачем не надано.

Податкової накладної у підтвердження факту здійснення господарської операції за видатковою накладною від 25.11.2013 № 38 та подання відповідної звітності до органів державної податкової служби позивачем також надано не було.

Позивачем також надано рахунки-фактури від 20.11.2013 № 62 на суму 67200 грн. 00 коп., від 22.11.2013 № 63 на суму 67200 грн. 00 коп.

Доказів надсилання або вручення відповідачеві рахунків-фактур позивач суду не надав.

До позову позивачем також додано копії накладних від 08.11.2013 № 3 на суму 100 грн. 00 коп., від 22.11.2013 № 4 на суму 120 грн. 00 коп., від 22.11.2013 № 2 на суму 120 грн. 00 коп., від 22.11.2013 № 1 на суму 120 грн. 00 коп., від 22.11.2013 № 3 на суму 120 грн. 00 коп., від 22.11.2013 № 5 на суму 80 грн. 0 коп., від 25.11.2013 № 1 на суму 100 грн. 00 коп., віл 25.11.2013 № 3 на суму 80 грн. 00 коп., від 25.11.2013 № 4 на суму 80 грн. 00 коп., від 25.11.2013 № 2 на суму 80 грн. 00 коп. Вказані накладні є бланками, що відрізняються за своєю формою та змістом від видаткової накладної від 25.11.2013 № 38 на суму 134000 грн. 00 коп., та містять штампи відповідача у справі і підписи осіб, що отримали товар, у рядку «Одержав».

До матеріалів справи позивачем надано вимогу від 15.07.2014 № 1/В про сплату заборгованості за накладною від 25.11.2013 № 38 на суму 134000 грн. 00 коп. Вимога адресована позивачеві, оскільки наказом від 31.10.2013 № 13 ПАТ «Тракт» діяльність Шляхово-будівельного управління № 3 як відокремленого структурного підрозділу позивача припинено. Вимогу направлено на адресу позивача 15.08.2014.

Відповідачем суму заборгованості за вимогою-претензією не сплачено, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач проти вимог позову заперечив, посилаючись на недоведеність факту поставки товару - щебенево-піщаної суміші у кількості 1000 тон, за накладною від 25.11.2013 № 38 на суму 134000 грн. 00 коп.

До матеріалів справи відповідачем надано витяг з лицевого рахунку позивача, відповідно до якого позивачем на користь відповідача у справі здійснено оплати за поставлений товар на загальну суму 1208520 грн. 04 коп. (остання передплата здійснена 15.11.2013 за щебенево-піщану суміш згідно рахунку № 60).

Судом встановлено, що наказом ПАТ «Тракт» від 31.10.2013 № 13 припинено діяльність Шляхово-будівельного управління № 3 ПАТ «Тракт», ліквідаційну комісію вказаного структурного підрозділу зобов'язано скласти ліквідаційний баланс та подати їх на затвердження голові правління ПАТ «Тракт». Господарську діяльність ШБУ № 3 припинено.

Як додатковий доказ здійснення поставки щебенево-піщаної суміші у кількості 1000 тон за видатковою накладною від 25.11.2013 № 38 на суму 134400 грн. 00 коп. позивач надав виписку по рахунку № 8001 з 01.11.2013 по 30.11.2013, у якому датою 18.11.2013 у рядку «кредит» відображено суму 134000 грн. 00 коп., контрагентом зазначене ШБУ № 3 ПАТ «Тракт».

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у процесі виконання укладеного 18.07.2013 між позивачем та Шляхово-будівельним управлінням № 3 ПАТ «Тракт» договору поставки № 9/7.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як доказ поставки товару позивачем надано копію видаткової накладної від 25.11.2013 № 38 на поставку щебенево-піщаної суміші у кількості 1000 тон на суму 134400 грн. 00 коп. Вказана видаткова накладна не містить жодного підпису у рядку «Отримав(ла)», проте у нижній частині аркуша паперу, на якому надруковано накладну, містить підпис із розшифровкою «Довженко Н.Г.». Печатки відповідача або його структурного підрозділу - Шляхово-будівельного управління № 3, вказана накладна не містить.

Позивачем також не надано товарно-транспортної накладної у підтвердження вивезення 1000 тон щебенево-піщаної суміші (або доказів її завантаження).

Податкової накладної у підтвердження факту здійснення господарської операції за видатковою накладною від 25.11.2013 № 38 та подання відповідної звітності до органів державної податкової служби позивачем також надано не було.

Враховуючи те, що сторони договору є платниками податку на додану вартість, відповідно до вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України при відвантаженні товару за видатковою накладною від 25.11.2013 № 38 на суму 134400 грн. 00 коп. позивач як продавець повинен був надати відповідачеві як покупцю податкову накладну з податку на додану вартість з відображенням змісту господарської операції та сум зобов'язань перед державним бюджетом з вказаного податку. До Єдиного реєстру податкових накладних, порядок ведення якого затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, позивач повинен був внести відомості що містяться у накладній.

Будь-які відомості щодо здійснення господарської операції з поставки товару за видатковою накладною від 25.11.2013 № 38 на суму 134400 грн. 00 коп. у Єдиному реєстрі податкових накладних відсутні. Вказану обставину позивач під час судового розгляду справи не спростував, доказів видачі та внесення до Єдиного реєстру податкових накладних податкової накладної за поставкою, що відбулася 25.11.2013 за видатковою накладною № 38,

позивач суду не надав.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо -

безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру

господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської

операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Видаткова накладна від 25.11.2013 № 38 на суму 134400 грн. 00 коп. оформлена з порушенням вказаних вище вимог закону: відсутній підпис у рядку «Одержав(ла)», при цьому підпис із реквізитами «Довженко Н.Г.», поставлений у нижній частині аркушу паперу, на якому роздруковано накладну, не є належним доказом факту отримання товару у розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, оскільки поставлений не у належному для цього місці та не засвідчений штампом або печаткою підприємства-покупця. Крім того, позивачем не надано оригінал вказаної видаткової накладної.

Як додатковий доказ здійснення поставки щебенево-піщаної суміші у кількості 1000 тон за видатковою накладною від 25.11.2013 № 38 на суму 134400 грн. 00 коп. позивач надав виписку по рахунку № 8001 з 01.11.2013 по 30.11.2013, у якому датою 18.11.2013 у рядку «кредит» відображено суму 134000 грн. 00 коп., контрагентом зазначене ШБУ № 3 ПАТ «Тракт».

Вказаний витяг з банківського рахунку позивача не відображає господарську операцію з поставки товару позивачем та визнання цього факту відповідачем, тому вказаний витяг не може бути прийнятий судом до уваги як доказ здійснення поставки.

Матеріали справи, її фактичні обставини свідчать, що наказом ПАТ «Тракт» від 31.10.2013 № 13 припинено діяльність Шляхово-будівельного управління № 3 ПАТ «Тракт», ліквідаційну комісію вказаного структурного підрозділу зобов'язано скласти ліквідаційний баланс та подати їх на затвердження голові правління ПАТ «Тракт». Господарську діяльність ШБУ № 3 припинено. Повноваження на отримання товару від позивача у Довженко Н.Г. станом на 25.11.2013 були відсутні.

З урахуванням викладеного вище суд доходить висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту поставки відповідачеві товару за видатковою накладною від 25.11.2013 № 38 на суму 134400 грн. 00 коп.

За таких обставину задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі з покладенням судових витрат у справі на позивача на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Повне рішення складене та підписане 23.02.2015

Суддя В.О. Демидов