ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р.Справа № 922/366/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України", м. Київ
до КП БРР "Балаклійські теплові мережі", м. Балаклія
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - Єфременко О.О., дов. № 14-88 від 18.04.14 р.;

відповідача - Фурсал В.В., дов. № 2/ 2014/ юр. від 24.11.14 р.;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "НАК "Нафтогаз України", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить (з урахуванням заяви про виправлення технічної помилки від 02.03.15 р., яка була прийнята судом) стягнути з відповідача - КП БРР "Балаклійські теплові мережі" пеню в сумі 6606,84 грн. за період з 25.05.13 р. по 14.07.13 р., 3% річних в сумі 13602,85 грн. за період з 25.05.13 р. по 07.10.14 р., інфляційні втрати в сумі 43747,84 грн. за період з 25.05.13 р. по 07.10.14 р. та 1827,00 грн. судового збору, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем його грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу № 12-1172-БО від 05.07.12 р.

24.02.15 р. відповідач надав письмовий відзив, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 63957,53 грн. у зв'язку з необґрунтованістю нарахувань на вказану суму. Крім того, відповідач просить зменшити розмір пені на 50 %, посилаючись на те, що у відповідача відсутня пряма вина у несвоєчасному виконанні договірних зобов'язань перед позивачем та тяжке фінансове становище. Крім того, відповідач зазначив, що прийняття рішення про стягнення штрафних санкцій у повному обсязі спричинить ситуацію з припиненням надання опалення у районі.

Представник позивача в судовому засіданні 02.03.15 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання 02.03.15 р. підтримав свій відзив, просив зменшити розмір пені на 50%.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

05 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) та Комунальним підприємством Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (відповідач) був укладений договір № 12-1172-БО (а.с. 12-17)(далі - договір), у відповідності до умов якого позивач зобов'язується передати у власність відповідача у 2012 році природний газ, ввезений на територію України за кодом згідно УКГЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 ЗУ "Про засади функціонування ринку природного газу", а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п.1.2. Договору газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

На виконання умов вказаного договору позивачем був поставлений природний газ, спожитий у жовтні - листопаді 2012 року, на загальну суму 690341,97 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу від 18.03.2013 р., які підписані обома сторонами та скріплені печатками.

Відповідно до п. 6.1. Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Проте, відповідач свої зобов'язання з оплати поставленого позивачем природного газу не виконав в повному обсязі, здійснивши часткову оплату в сумі 360000,00 грн., внаслідок чого заборгованість відповідача склала 330341,97 грн.

Вказані обставини не заперечувались сторонами в судовому засіданні та були встановлені під час розгляду справи №922/3213/13.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання (ч. 1).

Враховуючи викладене, суд визнає доведеним факт існування зобов'язання відповідача сплатити на користь позивача 330341,97 грн. за спірним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем його грошових зобов'язань за спірним договором, позивач був змушений звернутись до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" основного боргу у розмірі 330341,97грн., інфляційних втрат у розмірі 1311,23грн., пені у розмірі 20032,01грн., 3% річних у розмірі 4006,40грн., 7% штрафу у розмірі 35019,42грн. (справа №922/3213/13).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.10.2013р. позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 330341,97грн. основного боргу, 18499,16грн. 7% штрафу, 1819,14грн. 3% річних, 7276,58грн. пені та 7287,40грн. судового збору. В стягненні 1311,23грн. інфляційних втрат, 12755,43грн. пені, 2187,26грн. трьох відсотків річних, 16520,26 грн. штрафу відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.12.2013р. зазначене судове рішення скасоване в частині вирішення спору щодо стягнення сум пені, 7% штрафу, інфляційних втрат та 3% річних. В цій частині прийняте нове рішення, яким стягнуто з Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" інфляційні витрати у розмірі 1311,23грн., пеню у розмірі 16025,61грн., 3% річних у розмірі 3205,12грн., 7% штрафу у розмірі 28015,54грн. та судовий збір у розмірі 7815,00грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2014р. по справі 922/3213/13 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.12.2013р. у справі №922/3213/13 змінено, а саме: абзац другий резолютивної частини постанови викладено в наступній редакції: "Стягнути з Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Алієва, 72, п/р № 73 у ПАТ "Ощадбанку", МФО 351823, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, р/р № 09 в ГОУ "Промінвест банк України", МФО 300012, ) інфляційні витрати у розмірі 1311,23 грн., пеню у розмірі 16025,61грн., 3% річних у розмірі 4006,40 грн., 7% штрафу у розмірі 28015,54грн. та судовий збір у розмірі 7815,00грн."

Таким, чином, відповідно до вищезазначених рішень, під час розгляду справи №922/3213/13 з відповідача на користь позивача було стягнуто пеню за період з 15.01.13 р. по 24.05.13 р., 3% річних та інфляційні втрати за період з 15.01.13 р. по 24.05.13 р. (а.с. 31).

Предметом позову у даній позовній заяві є стягнення з відповідача на користь позивача пені за період з 25.05.13 р. по 14.07.13 р. в розмірі 6606,84 грн., трьох відсотків річних за період з 25.05.13 р. по 07.10.14 р. в розмірі 13602,85 грн. та інфляційних за період з червня 2013 року по серпень 2014 року в розмірі 43747,84 грн., за порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо строків оплати спожитого природного газу в грудні 2012 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи набрання рішенням по справі №922/3213/13 законної сили, суд вважає встановленим належними доказами факт прострочення відповідача виконання грошових зобов'язань за спірним договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В частині 1 ст. 548 ЦК України закріплено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7.2 Договору у разі невиконання відповідачем п. 6.1 умов цього Договору, він у безспірному порядку зобов'язується сплатити позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення відповідачем виконання зобов'язання протягом 30 днів, відповідач додатково повинен сплатити штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

В ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, за порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо строків оплати спожитого природного газу в грудні 2012 року, позивач має право нараховувати пеню з 14.01.13 р. по 14.07.13 р.

Враховуючи викладене, беручи до уваги стягнення з відповідача на користь позивача пені за період з 15.01.13 р. по 24.05.13 р. під час розгляду справи №922/3213/13, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача пені за період з 25.05.13 р. по 14.07.13 р. в сумі 6606,84 грн. є законною та обґрунтованою.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

В статті 83 ГПК України також зазначено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3).

В підпункті 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи, що прострочення виконання відповідачем зобов'язань виникло внаслідок поважних причин та обставин, зокрема, тяжкого фінансового стану, так як підприємство є збитковим, що підтверджується звітами про фінансові результати за 2012-2014 року, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру пені на 20%.

Таким чином, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 5285,47 грн. (80% від 6606,84 грн.).

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже було зазначено, під час розгляду справи №922/3213/13 з відповідача на користь позивача було стягнуто 3% річних та інфляційні втрати за період з 15.01.13 р. по 24.05.13 р.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 13602,85 грн. та інфляційних втрат в сумі 43747,84 грн. за період з 25.05.13 р. по 07.10.14 р. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3.16.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р., судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судовий збір в сумі 1827,00 грн. підлягає відшкодуванню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Алієва, 72, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) пеню в сумі 5285,47 грн. за період з 25.05.13 р. по 14.07.13 р., 3% річних в сумі 13602,85 грн. за період з 25.05.13 р. по 07.10.14 р., інфляційні втрати в сумі 43747,84 грн. за період з 25.05.13 р. по 07.10.14 р. та 1827,00 грн. судового збору.

В задоволенні позову в частині стягнення 1321,84 грн. пені - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 03.03.2015 р.

Суддя Т.В. Інте