ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" березня 2015 р.Справа № 916/113/15-г

За позовом: Державного підприємства „Білгород-Дністровський морський торговельний порт"

До відповідача: Чорноморського головного морського агентства "ІНФЛОТ"

про стягнення

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники сторін:

Від позивача: Байчан О.М., представник відповідача

Від відповідача: Гула О.Є., Шилко А.В., представники за довіреністю

У судових засіданнях оголошувались перерви в порядку ст. 77 ГПК України, з 04.02.2015р. до 16.02.2015р. та з 16.02.2015р. по 11.03.2015р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Державне підприємство „Білгород-Дністровський морський торговельний порт" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Чорноморського головного морського агентства "ІНФЛОТ", у якій з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 16.02.2015р. просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 3919,85 дол. США, пеню в сумі 364,28 доларів США, 3% річних від простроченої суми в розмірі 114,37 дол. США, інфляційні витрати в розмірі 1430,38 доларів США та 37084,22 грн. борг за прострочення сплати платежу у валюті.

Відповідач проти задоволення позовних вимог у справі заперечує, що вбачається з наданих суду письмового відзиву на позовну заяву повноважного представника відповідача з урахуванням доповнень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд встановив.

29 грудня 2012 року між Державним підприємством „Білгород-Дністровський морський торговельний порт" (Порт) та Чорноморським головним морським агентством "ІНФЛОТ" (Експедитор) було укладено Договір про організацію та виконання операцій по перевезенню вантажів на експорт № 116-ОД (далі за текстом - Договір) предметом якого відповідно до п. 1.1 була організація та виконання Портом операцій по перевалці на експорт вантажу вантажовласника - компанії „GERCAM DIS TICARET A.S." - лісу круглого окореного і неокореного, довжиною не менше 3 метрів, об'ємом не менше 2500 куб. метрів щомісячно (річний об'єм складає не менше 30000 куб. метрів) та пиломатеріалів в пакетах довжиною до 6 метрів та вагою не більше 3 тон/пакет з маркуванням згідно ДСТУ в кількості не менше 1000 куб. метрів щомісячно (річний об'єм складає 12000 куб. метрів). В свою чергу, з урахуванням п. 1.2 договору Експедитор зобов'язався здійснювати експедирування експортних вантажів в Порту у відповідності до Закону України від 01.07.2004р. № 1955-ІV „Про траспортно-експедиторську діяльність", на підставі договорів, укладених між Вантажовласником та Експедитором.

Відповідно до п. п. 3.1 договору, плата за навантажувально-розвантажувальні роботи та інші платежі розраховуються по акордним ставкам та Місцевим тарифам Порту, діючим на дату складення коносаменту. Вага вантажу визначається згідно даних залізничних та/або товаротранспортних накладних та специфікацій вантажовідправника або по переваженню на підставі заявки Експедитора, без відповідальності Порту за кількісні дані.

У відповідності до положень п. 3.5 Договору сторонами було погоджено, що льодовий збір застосовується на протязі фактичного періоду оголошеної у встановленому порядку льодової компанії у строк не менше 15 днів. В разі, якщо по погодним умовам льодова компанія в порту не оголошується, оплата льодового збору здійснюється у обов'язковому порядку з 01 лютого по 15 лютого. Якщо льодова компанія оголошена та продовжується у більш пізні строки, то льодовий збір стягується до закінчення льодової компанії. Експедитор здійснює оплату льодового збору на підставі виставленого Портом рахунку за ставками згідно діючого законодавства, що регулює тарифи Порту.

З урахуванням п. 3.6 договору передбачено, що кінцевий розрахунок по даному договору здійснюється Експедитором на протязі десяти банківських днів з моменту виставлення Портом кінцевого рахунку. Всі послуги та роботи Експедитор оплачує у доларах США.

Відповідно до даних довідки капітана морського порту Адміністрації Білгород-Дністровського морського порту від 11.11.2014р. № 05-228/14 (копія а.с. 67) на підставі розпорядження капітана Білгород-Дністровського морського порту № 02/14 від 27.01.2014р. оголошено льодову компанію по Білгород-Дністровському морському порту з 00:00 28.01.2014р. та на підставі розпорядження капітана Білгород-Дністровського морського порту № 05/14 від 19.02.2014р. з 00:00 20.02.2014р. льодову компанію по Білгород-Дністровському морському порту було відмінено.

Відповідно до даних рахунку № 171 від 19.02.2014р. виставленого Державним підприємством „Білгород-Дністровський морський торговельний порт" відповідачу, за вихід судна DIAMOND C 19.02.2014р. з порту з вантажем відповідно до кількості вантажу та з урахуванням 50% знижки було розраховано до сплати льодовий збір у сумі 3919,85 доларів США.

Між тим, як вбачається з пояснень представника відповідача та вбачається з даних маніфесту про вивезення вантажу з території України складеного 19.02.2014р. (копія у .ч. з перекладом на українську мову а.с. 69-71), фактичне вивезення вантажу судном DIAMOND C здійснювалось 20.02.2014р., про що свідчать відмітки на маніфесті Держкарантину та Південної митниці від 20.02.2014р. Крім того, на факт вивезення вантажу судном DIAMOND C 20.02.2014р. вказують залучені до матеріалів справи копії генеральної декларації на вихід судна від 20.02.2014р. та дані наряду на роботу буксирів на від швартування судна DIAMOND C № 36 від 20.02.2014р. та лоцманської квитанції № 58 від 20.02.2014р. (а.с. 73-75).

Представником Державного підприємства „Білгород-Дністровський морський торговельний порт" не заперечувалось проти того, що фактично вивезення вантажу судном DIAMOND C здійснювалось 20.02.2014р., однак вказані обставини, на переконання представника позивача, не звільняють відповідача від необхідності сплатити нарахований згідно рахунку № 171 від 19.02.2014р. льодовий збір, так як льодовий збір підлягає нарахуванню на дату складання коносаменту (у даному випадку коносамент № 1 датований 19.02.2014р., що вбачається з наявної у матеріалах справи копії з перекладом українською мовою даного коносамента).

Відповідно до п. 6.6 договору Експедитор несе відповідальність за несвоєчасну оплату усіх наданих послуг. За порушення строків оплати Порт має нарахувати Експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. А з урахуванням п. 6.8 до договору за затримку розрахунків у іноземній валюті Експедитор несе відповідальність у розмірах передбачених валютним та податковим законодавством України. Порт компенсує свої збитки за рахунок Експедитора у розмірі 0,3 % за недоотриману валютну виручку за кожен день прострочення у відповідності до діючого законодавства України.

У зв'язку з несплатою у визначений строк рахунку № 171 від 19.02.2014р. на суму 3919,85 доларів США відповідачем, позивачем було здійснено розрахунок пені, 3% річних, інфляційних та боргу за прострочення сплати платежу у валюті. Відповідно до даних такого розрахунку за Чорноморським головним морським агентством "ІНФЛОТ" рахується пеня у сумі 364,28 доларів США, розрахована з 24.02.2014р. строком у 182 дні, 3% річних розраховані за весь період прострочення до 13.02.2015р., інфляційні розраховані за період з березня 2014р. по січень 2015р. у сумі 1430,38 доларів США, а також борг за прострочення сплати платежу у валюті за період боргу 90 днів у сумі 37084,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Чорноморським головним морським агентством "ІНФЛОТ" положень про організацію та виконання операцій по перевезенню вантажів на експорт № 116-ОД від 29 грудня 2012 р. в частині оплати рахунку №171 від 19.02.2014р. на суму 3919,85 доларів США льодового збору та направлені на стягнення з відповідача заборгованості за договором в сумі 3919,85 дол. США, пені в сумі 364,28 доларів США, 3% річних від простроченої суми в розмірі 114,37 дол. США, інфляційних витрат в розмірі 1430,38 доларів США та 37084,22 грн. боргу за прострочення сплати платежу у валюті.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. п. 3.1 договору, плата за навантажувально-розвантажувальні роботи та інші платежі розраховуються по акордним ставкам та Місцевим тарифам Порту, діючим на дату складення коносаменту.

Порядок сплати та ставки льодового збору у період виникнення спірних правовідносин сторін регулювались Збірником тарифів на роботи та послуги, що надаються вантажовласникам морським портами України, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 12.03.2003р. № 188.

Згідно до п. 2.4.8 згаданого Збірника тарифів, льодовий збір застосовується протягом фактичного періоду оголошеної в установленому порядку льодової кампанії, але в термін не менший, ніж: 15 діб для портів - Одеса, Іллічівськ, Білгород-Дністровський.

Як вбачається з положень п.п. 2.4.1., 2.4.2. вищевказаного Збірника тарифів, ставки льодового збору встановлено за роботу криголамів, буксирів та інших плавзасобів, які забезпечують проходження суден каналами та акваторією порту. Льодовий збір стягується з вантажовласника з кожної тонни вантажу або з кожного контейнера, що завозиться в порт або вивозиться з порту.

В свою чергу, згідно п. 1.1.1 Збірника тарифів, на який посилається позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, для розрахунку плати за послуги, які надаються в Портах, необхідно визначити за перевізними документами (накладна, дорожня відомість, коносамент) такі дані: а) вид сполучення (пряме водне чи пряме змішане); б) пункти відправлення, призначення чи перевалки; в) шлях проходження вантажу; г) масу вантажу, вантажопідйомність судна; ґ) найменування вантажу; д) години прийняття і відправлення вантажу; е) вид розрахунку.

Оскільки спірні правовідносини сторін виникли саме щодо порядку проведення розрахунку льодового збору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

На переконання суду, системний аналіз положень п. п. 1.1.1, 2.4.1., 2.4.2. Збірника тарифів, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 12.03.2003р. № 188 дозволяє дійти наступних висновків:

1. льодовий збір сплачується за конкретну роботу - роботу криголамів, буксирів та інших плавзасобів, які забезпечують проходження суден каналами та акваторією порту.

2. льодовий збір стягується за завезення в порт або вивезення з порту вантажу.

3. документом, що фіксує усі вихідні дані для розрахунку льодового збору (такі як вид сполучення, шлях вантажу, маса вантажу та ін.) є перевізний документ (накладна, дорожня відомість, коносамент).

З цього слідує ще один обов'язковий висновок, що сплата льодового збору тісно пов'язана з наданням портом послуг, пов'язаних з завезенням або вивезенням вантажу в період дії льодової кампанії.

Як вбачається з обставин справи, доказів які б засвідчували надання Державним підприємством „Білгород-Дністровський морський торговельний порт" послуг відповідачу, пов'язаних з вивезенням вантажу, що б полягали в роботі криголамів, буксирів та інших плавзасобів та забезпечували проходження суден каналами та акваторією порту у період дії льодової кампанії матеріали справи не містять. Натомість, наявні у матеріалах справи документи вказують на те (що не заперечується позивачем), що фактичне вивезення вантажу з порту відбувалось 20.02.2014р., тобто вже після закінчення льодової кампанії, згідно розпорядження капітана Білгород-Дністровського морського порту № 05/14 від 19.02.2014р.

З цього слідує, що будь-яких законних підстав для нарахування льодового збору у Державного підприємства „Білгород-Дністровський морський торговельний порт" в даному випадку не було, у зв'язку з чим рахунок №171 від 19.02.2014р. на суму 3919,85 доларів США льодового збору був правомірно несплачений Чорноморським головним морським агентством "ІНФЛОТ". При цьому, посилання представника позивача на те, що оплата льодового збору повинна була здійснюватись на підставі коносаменту від 19.02.2014р., з тих підстав, що він був складений у період дії льодової кампанії, на думку суду, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать змісту поняття та суті нарахування льодового збору, що були закріплені у Збірнику тарифів, затвердженому наказом Міністерства транспорту України від 12.03.2003р. № 188

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає заявлені у справі вимоги про стягнення 3919,85 дол. США льодового збору неправомірними та такими, що не підлягають задоволенню. З цього слідує, що розраховані позивачем, у зв'язку з несплатою відповідачем 3919,85 дол. США льодового збору пеня в сумі 364,28 доларів США, 3% річних від простроченої суми в розмірі 114,37 дол. США, інфляційні витрати в розмірі 1430,38 доларів США та 37084,22 грн. боргу за прострочення сплати платежу у валюті також заявлені до стягнення неправомірно та не підлягають задоволенню судом, оскільки такі вимоги є похідними.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позову Державного підприємства „Білгород-Дністровський морський торговельний порт" у справі в повному обсязі.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору на відповідача судом не покладаються.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повний текст рішення складено 12.03.2015 року.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя Т.Г. Д'яченко