ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" березня 2015 р. Справа № 922/3767/14

Вх. номер 3767/14

Суддя господарського суду Бринцев О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

за участю представників:

стягувача - Волкова А.В., довіреність № 20/02/2015 від 20.02.2015 р.;

боржника - не з"явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державного підприємства "Хлібна база № 85" Державного агентства резерву України від 19.02.2015 р. (вх. № 6682) про розстрочення виконання рішення по справі за позовом: Українсько-американського спільного підприємства "КАІС" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків;

до Державного підприємства "Хлібна база № 85" Державного агентства резерву України, м. Барвінкове;

про стягнення 1 472 923,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

19.02.2015 року Державне підприємство "Хлібна база № 85" Державного агентства резерву України звернулося до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 6682), яку ухвалою суду від 20.02.2015 р. призначено до розгляду у судовому засіданні 02.03.2015 р.

Представник стягувача у судовому засіданні просить суд відмовити у задоволенні заяви боржника про розстрочення виконання судового рішення у даній справі, звернувся з клопотанням про долучення до матеріалів справи заперечень на заяву про розстрочку виконання рішення у справі № 500 від 25.02.2015 р. (вх. № 7654 від 27.02.2015 р.) та доданих до неї доказів, які судом досліджені та долучені до матеріалів спарви.

Представник боржника у судове засідання 02.03.2015 р. не з"явився, доказів на виконання ухвали суду від 20.02.2015 р. не надав.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява боржника, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника стягувача, суд установив наступне.

В вересні 2014 року Українсько-американське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «КАІС» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства «Хлібна база № 85» Державного агентства резерву України про стягнення суми заборгованості в розмірі 1.277.425 (один мільйон двісті сімдесят сім тисяч чотириста двадцять п'ять) грн. 00 коп., трьох процентів річних в розмірі 34.542 (тридцять чотири тисячі п'ятсот сорок дві) грн.. 97 коп., інфляційних збитків в розмірі 160.955 (сто шістдесят тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 55 коп.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.11.2014 року у справі № 922/3767/14 (т. І а. с. 189-192) позов задоволено повністю.

На виконання вказаного рішення 16.12.2014 р. господарським судом Харківської області видано відповідні накази (т. І а. с. 202, 203).

Боржник у заяві про розстрочення виконання рішення суду від 19.02.2015 р. просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 12.11.2014 р. по справі № 922/3767/14 з наступним графіком заборгованості - по 35 тис. грн. щомісячно до повного погашення боргу.

В обґрунтування даної заяви боржник посилається на те, що Державне підприємство "Хлібна база № 85" Державного агентства резерву України перебуває у складному фінансовому становищі, наразі у боржника існує значна дебіторська заборгованість контрагентів, і на те, що боржник сумлінно виконує мирову угоду по справі про банкрутство № 5023/1591/12, укладену з кредиторами (т. ІІ а.с. 93-102).

На підтвердження обставин, викладених у заяві про розстрочку виконання рішення суду, боржником у тому числі, надані баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2014 р. та звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2014 рік (т. ІІ а.с. 103-104, 107-108, відповідно).

При цьому, вказаний баланс та звіт не підписані уповноваженими особами, а саме керівником та головним бухгалтером.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав заяви про надання розстрочки для виконання судового рішення і заперечень проти неї, суд виходить з наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

В контексті наведеного вбачається, що заявник не надав жодних належних доказів, які б обґрунтовували неможливість виконання рішення суду, і посилання на обставини, вказані боржником у його заяві, не є доказом неможливості виконання рішення.

З огляду на викладене та враховуючи те, що обставини, які склалися у відповідача, не є винятковими у розумінні ч.1 ст.121 ГПК України, з урахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансового стану, ступеню вини відповідача у виникненні спору, неможливість перекладати ризики відповідача на позивача, суд вважає, що заява відповідача про надання розстрочки виконання рішення задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 86, 121 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ДП "Хлібна база № 85" Державного агентства резерву України про розстрочення виконання рішення суду від 19.02.2015 р. (вх. № 6682).

Суддя Бринцев О.В.

/Справа № 922/3767/14/