Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
. Іменем України
Р І Ш Е Н Н Я

03 березня 2015р. справа №927/1948/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Украгропром»,

вул.Щусева,36, м. Київ, 04060

До відповідача: Державного підприємства «Дослідне господарство «Чернігівське»

Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної

академії аграрних наук України»,

с.Ягідне, Чернігівський район, Чернігівська область, 15562

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Національна академія аграрних наук України

03022, м. Київ, вул.Васильківська, 37

про стягнення 86 182грн.61коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Цецик І.М., представник довіреність №17/10/14 від 17.10.2014р.

Від відповідача: Поляк Г.В. директор

Від третьої особи: Козмінська М.В. представник довіреність №1-8/02 від 15.01.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 86182,61грн. за поставлений товар згідно договору купівлі-продажу продукції №ПТМЦ-01/06/11-24 від 01.06.2011р.

За клопотанням позивача в судовому засіданні здійснювалась фіксація судового засідання технічними засобами.

Представник позивача в судовому засіданні 29.01.2015р. надав письмові пояснення №28/01/15-01 від 28.01.2015р., в яких зазначив, що рахунки фактури на оплату товару, переданого згідно видаткових накладних передавались відповідачу одночасно з видатковими накладними, наявність заборгованості за одержаний товар визнавалась відповідачем протягом тривалого терміну та підтверджувалась шляхом підписання актів звірки взаємних розрахунків, у яких відображалась сума заборгованості. Позивач повідомляє, що ним поставлено відповідачу товару на загальну суму 934 766,61грн., покупцем здійснено повернення товару на суму 433 965,84грн. та здійснено часткову оплату одержаної продукції на суму 414 618,16грн., а саме: згідно банківської виписки за 13.09.2011р. - 210 818,16грн., 29.11.2011р. - 153 800,00грн. (банківська виписка, яка міститься у додатках до позовної заяви, надана помилково, оскільки підтверджує оплату тієї ж суми позивачем на корить відповідача по Форвардному контракту №ФК 13/05-11-01 у якості оплати за с/г продукцію. Акти звірки розрахунків містять дані про всі платежі та поставки в розрізі кожної операції і містять оплату вказаної суми від відповідача на користь позивача), згідно банківської виписки за 08.06.2012р. - 40 000,00грн., за 15.06.2012р. - 10 000,00грн., отже сума заборгованості відповідача за договором купівлі-продажу №ПТМЦ-01/06/11-24 від 01.06.2011р. становить 86 182,61грн. Враховуючи, що заборгованість в сумі 86 182,61грн. утворилась за наслідком як поставки товару на підставі видаткових накладних так і фактів повернення відповідачем товару і часткової оплати, позивач повторно передав відповідачу рахунки на поставки саме неоплаченої частини товару, тобто товару, який передавався на підставі видаткових накладних №1309 від 27.10.2011р. дизельне паливо в кількості 7680 літрів на суму 73 728,00грн. та №1441 від 28.10.2011р. бензин А-80 в кількості 3001 літрів на суму 29 709,90грн., за якими неоплаченою залишилась лише частина товару на загальну суму 86 182,61грн. Позивач зазначає, що термін дії вказаних рахунків визначений до 05.11.2014р., тому з 05.11.2014р. виникла заборгованість відповідача за переданий товар. На момент пред'явлення позову заборгованість за видатковою накладною №1309 від 27.10.2011р. становить 56 472,71грн., за видатковою накладною №1441 від 28.10.2011р. - 29 709,90грн.

Від позивача надійшли письмові пояснення №09/02/15-01 від 09.02.2015р. щодо надання оригіналів документів, документів, що підтверджують зміну найменування відповідача, щодо якісних завірених копій видаткових накладних №936 від 31.08.2011, №646 від 05.07.2011, №619 від 30.06.2011, щодо проведення звірки станом на 21.01.2015р.

Представник відповідача Поляк Г.В. в судовому засіданні 10.02.2015р. надав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача Швайка О.О. в судовому засіданні 10.02.2015р. надала клопотання від 30.01.2015р., в якому просила залучити до розгляду справи Національну академію аграрних наук України (м. Київ, вул.Васильківська, 37) в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, посилаючись на те, що згідно ч.2 пункту 1.3 статуту ДП «ДГ «Чернігівське» знаходиться у підпорядкуванні Національної академії аграрних наук України, як органу по управлінню державним майном, відповідно до п.16 ст. 6 Статуту Національної академії аграрних наук України Академія здійснює повноваження з управління державним майном, забезпечує його ефективне використання та розпоряджається ним у межах, визначених законодавством, виступає головним розпорядником бюджетних коштів. Відповідач вважає, що засідання господарського суду щодо стягнення з ДП «Чернігівське» грошових коштів суттєво впливає на права та обов'язки Національної академії аграрних наук як органу по управлінню державним майном, що покликаний забезпечити реалізацію прав держави як власника об'єктів майнового комплексу.

Представник позивача в судовому засіданні 10.02.2015р. заперечував проти клопотання відповідача про залучення третьої особи вважаючи його необґрунтованим, оскільки не доведено обставин та не надано документів для задоволення даного клопотання та пояснив, що відповідачем не доведено яким саме чином рішення суду може вплинути на права та обов'язки Національної академії аграрних наук України, що відповідач є самостійним господарюючим суб'єктом і підзвітний Академії тільки з наукових питань, а не з підприємницької діяльності.

Згідно ухвали від 10.02.2015р. суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національну академію аграрних наук України, за клопотанням відповідача суд відклав розгляд справи на 18.02.2015р. на 10год.00хв.

Від позивача надійшло клопотання від 12.02.2015р. про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Від позивача надійшло клопотання №12/02/15-01 від 12.02.2015р. про залучення до матеріалів справи доказів та витребування доказів від відповідача та податкового органу, в якому просив долучити до матеріалів справи реєстри виданих податкових накладних ТОВ ТД «Украгропром» та квитанції, що свідчать про їх подання до податкового органу, вказавши, що значення вказаних реєстрів полягає у тому, що вартість товару, який постачався на підставі видаткових накладних містив суму податку на додану вартість, яка відповідно до вимог податкового законодавства повинна бути віднесена покупцем до складу податкового кредиту підприємства за період, у якому здійснювалась поставка товару, тобто, позивач до кожної видаткової накладної одночасно надавав відповідачу податкову накладну, яку одночасно включав до реєстру виданих та отриманих накладних свого підприємства, які в свою чергу подавав до податкового органу. Включення підприємством суми ПДВ до складу податкового кредиту відбувається лише після факту поставки, тому у випадку підтвердження податковим органом вказаного факту буде отримано ще один доказ поставки товару. Позивач у вказаному клопотанні просив суд витребувати у Чернігівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області (м. Чернігів, вул.Воровського,6) та у відповідача у справі докази, які мають значення у справі №927/1948/14, а саме інформації щодо включення підприємством ДПДГ «Чернігівське» () до складу податкового кредиту сум ПДВ, зазначених у податкових накладних виданих ТОВ «ТД «Украгропром» (): №141 від 28.10.2011 (ПДВ 4951,65грн.), №239 від 30.09.2011 (ПДВ 15254,00грн.), №82 від 27.10.2011 (ПДВ 12288,00грн.), №153 від 31.08.2011 (ПДВ 14714,14грн.), №73 від 25.08.2011 (ПДВ 4172,88грн.), №63 від 23.08.2011 (ПДВ 4417,48грн.), №64 від 23.08.2011 (ПДВ 7871,00грн.), №161 від 31.07.2011 (ПДВ 40000,00грн.), №52 від 05.07.2011 (ПДВ 8493,28грн.), №143 від 30.06.2011 (ПДВ 11304,37грн.), №144 від 30.06.2011 (ПДВ 32327,64грн.) та відображення у податковій звітності відповідних коригуючи накладних щодо повернення товару №4 від 01.07.2011 (ПДВ 32327,64грн.) та №1 від 01.09.2011 (ПДВ 40000,00грн.) у вигляді реєстрів отриманих та виданих податкових накладних ДПДГ «Чернігівське» за період з 30.06.2011р. - 28.10.2012р. Вказане клопотання позивача залучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 18.02.2015р. надав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 18.02.2015р. надав клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів для забезпечення можливості витребування доказів. Вказане клопотання позивача залучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 18.02.2015р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 18.02.2015р. суд оглянув оригінали документів, копії яких позивачем додано до матеріалів справи.

Ухвалою від 18.02.2015р. суд задовольнив клопотання позивача та відповідно до ст.38 Господарського процесуального кодексу України зобов'язав Чернігівську ОДПІ ГУ Державної фіскальної служби України у Чернігівській області (м. Чернігів, вул.Воровського,6) надати господарському суду Чернігівської області у строк до 02.03.2015р. необхідну інформацію.

Ухвалою від 18.02.2015р. суд продовжив строк розгляду спору на 15 днів до 12.03.2015р. включно.

До початку судового засідання від Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області надійшов лист №60/25-22-10 від 02.03.2015р., в якому на виконання ухвали суду від 18.02.2015р. надається інформація про включення ДП «ДГ «Чернігівське» (код 00415712) до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за податковими накладними, виданими ТОВ «ТД «Украгропром» (код 36529168): 11304,37грн., 32327,64грн. включено до суми податкового кредиту згідно декларації з ПДВ за червень 2011р.; 40000,00грн., 8493,28грн. включено до суми податкового кредиту згідно декларації з ПДВ за липень 2011р., коригування на зменшення кредиту за липень 2011р. - 32327,64грн.; 14714,14грн., 4172,88грн., 4417,48грн., 7871,00грн. включено до суми податкового кредиту згідно декларації з ПДВ за серпень 2011р.; 15254,00грн. включено до суми податкового кредиту згідно декларації з ПДВ за вересень 2011р., коригування на зменшення кредиту за вересень 2011р. - 40000,00грн.; 4951,65грн., 12288,00грн. включено до суми податкового кредиту згідно декларації з ПДВ за жовтень 2011р. Також повідомляється, що за 2011 рік ДП ДГ «Чернігівське» до Чернігівської ОДПІ реєстри виданих та отриманих податкових накладних не подавались, інформація надається згідно автоматизованої системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розмірі контрагентів за відповідні періоди.

До початку судового засідання від позивача надійшли письмові пояснення №03/03/15-01 від 03.03.2015р., в яких зазначив, що між ТОВ «ТД «Украгропром» та ДП ДГ «Чернігівське» не укладався договір купівлі-продажу №ПТМЦ-01/06/11-24 від 01.05.2010р., а укладався лише договір купівлі-продажу №ПТМЦ-01/06/11-24 від 01.06.2011р., тому посилання у виписці по банківському рахунку від 13.09.2011р. на договір від 01.05.2010р. є помилковим, а в дійсності платіж на суму 210 818,16грн. здійснювався за договором купівлі-продажу №ПТМЦ-01/06/11-24 від 01.06.2011р. Також позивач зазначив, що кошти державного підприємства не обов'язково є державними коштами в розумінні ЗУ «Про здійснення державних закупівель» і відповідачем не доведено зворотного (адже обов'язок доказування згідно господарського процесу покладено на сторону яка посилається на вказану обставину як на підставі своїх вимог чи заперечень), крім того, обов'язок проведення процедури державних закупівель за вказаними законом покладено на розпорядників державних коштів, а не на їх контрагентів, тому ТОВ «ТД «Украгропром» не може відповідати за не проведення державних закупівель відповідачем. Також необхідно врахувати, що не проведення процедури державних закупівель не може бути підставою для визнання договору купівлі-продажу нікчемним правочином, адже це оспорюваний правочин і питання про визнання його недійсним може бути поставлено лише у встановленому законом порядку, що на даний час не зроблено, а відтак на даний час правочин є діючим.

У судовому засіданні 03.03.2015р. позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача судовий збір.

Відповідач письмовий відзив на позов та витребувані судом документи не надав, заяв та клопотань від відповідача не надходило. У судовому засіданні представник відповідача усно пояснив, що позиція стосовно позову буде викладена третьою особою.

Представник третьої особи в судовому засіданні 03.03.2015р. надав письмові пояснення №14юр-62 від 02.03.2015р., в яких проти позову заперечував та зазначив, що відповідно до п.10 ч.1 ст.1 ЗУ «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 №2289-VI (у редакції від 02.04.2011р. чинній на момент укладання договору) замовником є розпорядники державних коштів, які здійснюють закупівлю в порядку, визначеному цим Законом. ДП ДГ «Чернігівське» є замовником у розумінні п.10 ч.1 ст.1 Закону, а тому на відповідача поширюється дія ч.1 ст.2 вказаного закону, і саме цей Закон застосовується до всіх замовників та закупівель товарів, робіт і послуг, які повністю або частково здійснюються за рахунок державних коштів, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 100тис.грн., а робіт 300тис.грн. Що відповідачем було передано позивачу у власність товар на суму 433 965,84грн., отже вартість договору склала більше 100000,00грн., отже договір підлягав процедурі державної закупівлі, чого здійснено не було. Третя особа зазначила, що ДП ДГ «Чернігівське» порушило порядок користування та розпорядження державним майном, не виконавши умов ЗУ «Про здійснення державних закупівель», не проведення господарством державної закупівлі має наслідком завдання шкоди державній власності, оскільки ціна переданого товару за результатами державної закупівлі могла бути нижчою ніж ціна за угодою, укладеною між ДП ДГ «Чернігівське» та ТОВ ТД «Украгропром», цим і обґрунтовується заподіяння шкоди інтересам держави. Третя особа також зазначила, що не погоджується із розрахунком суми боргу, який був наданий позивачем в обґрунтування своїх вимог за позовною заявою, що за своєю правовою природою розрахунок заборгованості не відповідає вимогам належності та допустимості доказів, які закріплені у ст.34 ГПК України та ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Третя особа вважає, що накладні подані позивачем як первинні документи не відповідають вимогам законодавства, оскільки на деяких з них відсутні печатки зі сторони одержувача (зокрема: №1309, №844, №855, №1294, №1441), не вказано прізвище особи, яка отримала товар, та нема даних про документ, що засвідчує особу-одержувача та повноваження такої особи, такі накладні не можуть вважатися належними доказами у справі, оскільки не підтверджують факт здійснення господарської операції, що Акти звірки не можуть використовуватися як письмова форма визнання боргу.

У судовому засіданні 03.03.2015р. суд оглянув оригінали документів, копії яких позивачем додано до матеріалів справи.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, з'ясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив:

Згідно п.1.3 статті 1 Статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Чернігівське» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 18.03.2014р., номер запису №2000070) Державне підприємство «Дослідне господарство «Чернігівське» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» безпосередньо підпорядковане Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України. Господарство є державним сільськогосподарським статутним суб'єктом підприємницької діяльності, що здійснює дослідну, господарську і комерційну діяльність з метою досягнення позитивних економічних результатів та одержання прибутку (п.2.2. статті 2 Статуту). Господарство є державним підприємством, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб'єкт господарювання (п.3.1. статті 3 Статуту). У відповідності з чинним законодавством і в межах Статуту господарство з урахуванням завдань наукової установи, якій воно підпорядковане, самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, в тому числі визначає структуру управління, розробляє штати, вступає в договірні відносини з іншими установами, підприємствами та організаціями, набуваючи майнові права і відповідні обов'язки, може бути позивачем та відповідачем у судах. Господарство несе відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах належного йому майна згідно з чинним законодавством. Укладання господарських договорів є обов'язковим для господарства в разі виникнення фінансово-господарських зобов'язань між суб'єктами господарювання (п.3.11., п.3.12 статті 3 Статуту). Господарство самостійно відповідає за своїми договірними зобов'язаннями, за порушення кредитно-розрахункової і податкової дисципліни, вимог до якості продукції та інших правил здійснення господарської діяльності (п.5.2.3. статті 5 Статуту). Академія і наукова установа не втручаються в оперативну та господарську діяльність господарства, здійснювану відповідно до цього статуту (п.6.4. статті 6 Статуту).

Відповідно до п.1.5 статті 1 Статуту діюче найменування господарства - Державне підприємство «Дослідне господарство «Чернігівське» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» - визначене постановою Президії Національної академії аграрних наук України від 06.11.2013р. (протокол №19) «Про результати державної атестації наукових установ Національної академії аграрних наук України в 2013 році» та наказом НААН від 18.12.2013р. №197. Господарство є правонаступником в частині майна, землі, майнових та немайнових прав і зобов'язань Державного підприємства «Дослідне господарство «Чернігівське» Національної академії аграрних наук України».

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець згідно договору купівлі-продажу передає або зобов'язується передати у власність покупцеві товар, а покупець прийняти його та оплатити.

Як свідчать матеріали справи, 01.06.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Украгропром» (позивачем у справі) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Чернігівське» НААН України, (правонаступником якого є відповідач у справі) укладений договір купівлі-продажу №ПТМЦ 01/06/11-24, відповідно до п.1.1. якого продавець (позивач у справі) зобов'язується поставити та передати у власність покупця (відповідача у справі), а покупець зобов'язаний прийняти і сплатити за товарно-матеріальні цінності (товар), згідно рахунків-фактур на кожну окрему партію на умовах даного договору.

Згідно п.2.1 договору ціна, кількість та асортимент товару вказуються у рахунках-фактурах та видаткових накладних на кожну окрему партію товару, які є невід'ємною частиною договору. Товар вважається прийнятим за кількістю в момент отримання його представником покупця від представника продавця у відповідності до видаткової товарної накладної (п.2.4 договору).

Відповідно до п.3.2 договору право власності на товар переходить до покупця з моменту поставки товару та підписання представниками сторін видаткових накладних на відповідну партію товару.

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 934 766,61грн. згідно видаткових накладних: №1441 від 28.10.2011р. на суму 29709,90грн., в тому числі ПДВ - 4951,65грн.; №1309 від 27.10.2011р. на суму 73728,00грн., в тому числі ПДВ - 12288,00грн.; №1204 від 30.09.2011р. на суму 91524,00грн., в тому числі ПДВ - 15254,00грн.; №936 від 31.08.2011р. на суму 88284,84грн., в тому числі ПДВ - 14714,14грн.; №855 від 25.08.2011р. на суму 25037,26грн., в тому числі ПДВ - 4172,88грн.; №843 від 23.08.2011р. на суму 26504,86грн., в тому числі ПДВ - 4417,48грн.; №844 від 23.08.2011р. на суму 47226,00грн., в тому числі ПДВ - 7871,00грн.; №816 від 31.07.2011р. на суму 240000,00грн., в тому числі ПДВ - 40000,00грн.; №646 від 05.07.2011р. на суму 50959,68грн., в тому числі ПДВ - 8493,28грн.; №619 від 30.06.2011р. на суму 67826,23грн., в тому числі ПДВ - 11304,37грн.; №620 від 30.06.2011р. на суму 193965,84грн., в тому числі ПДВ - 32327,64грн. У видаткових накладних зазначено покупцем Чернігівське ДП ДГ НААН, договір №ПТМЦ 01/06-11-24 від 01.06.2011р., вид товару, його кількість, вартість без ПДВ, ПДВ, вартість з ПДВ.

В судових засіданнях були оглянуті оригінали вище перелічених видаткових накладних, копії яких додані до матеріалів справи, та встановлено, що на всіх видаткових накладних в графі «одержав» підпис особи, яка отримала товар, скріплений печаткою Державного підприємства «Дослідне господарство «Чернігівське» Національної академії аграрних наук України», ідентифікаційний код 00415712. У всіх вище вказаних видаткових накладних, окрім видаткової накладної №1441 від 28.10.2011р., наведена розшифровка підпису особи, яка отримала товар від імені відповідача - Шевченко В.М.

Позивачем надана копія довіреності відповідача №082 від 30.06.2011р. видана на ім'я Шевченко В.М., оригінал якої оглянуто у судовому засіданні та на яку йдеться посилання у видатковій накладній №620 від 30.06.2011р.

Відповідно до ст.ст.1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІV від 16.07.1999 (із змінами та доповненнями) (надалі - Закон №996-ХІV) первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є саме первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2. 2.4, 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 (із змінами та доповненнями) (надалі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Таким чином, фактом підтвердження отримання товару або послуг є виключно первинні документи, які відображаються в регістрах бухгалтерського обліку відповідно до вимог діючого законодавства.

Відповідно п. 64 Інструкції про порядок обліку зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.1998 року №1893, яка є обов'язковою для усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, порядок обліку, зберігання і використання печаток, штампів і бланків суворої звітності визначається відповідними відомчими інструкціями. Контроль за їх виготовленням, зберіганням та використанням покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство. Згідно п. 65 зазначеної Інструкції особи, що персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій. Виходячи з вищезазначеного, особи, які мають право зберігати та використовувати печатки підприємства, призначаються наказом керівника організації та несуть персональну відповідальність за неналежне зберігання та використання печатки.

Відповідачем не наведено, а у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про втрату відповідачем зазначеної вище печатки, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі відповідача.

Таким чином, відтиск печатки підприємства, наявний, зокрема, на первинних документах, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції (у даному випадку - прийнятті поставленого товару).

Факт отримання відповідачем поставленого товару підтверджується підписом уповноваженої особи та відтиском печатки підприємства на видаткових накладних.

Всі видаткові накладні, на які посилається позивач як на підставу поставки відповідачу товару і копії яких додані до матеріалі справи, містять підпис особи, яка отримала товар завірений печаткою відповідача, а тому заперечення третьої особи в цій частині є безпідставними.

У відповідності до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.4.1 договору покупець бере на себе зобов'язання провести оплату за поставлений товар в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Оплату за товар покупець проводить на протязі 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури продавця.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем згідно листів №136 від 01.07.2011р. та №156 від 01.09.2011р. було здійснено повернення частини товару на загальну суму 433965,84грн. на підставі накладних №19 від 01.07.2011р. на суму 193965,84грн. (поставка відбулася згідно видаткової накладної №620 від 30.06.2011р. на суму 193965,84грн.) та №25 від 01.09.2011р. на суму 240000,00грн. (поставка відбулася згідно видаткової накладної №816 від 31.07.2011р. на суму 240000,00грн.). Відповідачем також проведена часткова оплата з рахунку відкритому у філії ПАТ «УніКредитБанк» за отриманий товар на загальну суму 414618,16грн., що підтверджується банківськими виписками, копії яких додані до матеріалів справи, а саме від 13.09.2011р. - 210818,16грн., від 29.11.2011р. - 153 800,00грн., від 08.06.2012р. - 40 000,00грн., від 15.06.2012р. - 10 000,00грн.

Враховуючи те, що сторони договору є платниками податку на додану вартість, відповідно до вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в редакції на час поставки товару відповідачу, при поставці товару за видатковими накладними позивач, як продавець, повинен був надати відповідачеві, як покупцю, податкову накладну з податку на додану вартість з відображенням змісту господарської операції та сум зобов'язань перед державним бюджетом з вказаного податку. До Єдиного реєстру податкових накладних, порядок ведення якого затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, позивач повинен був внести відомості що містяться у накладній.

Згідно ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

На виконання вимог Податкового кодексу України, позивачем згідно поставки товару за договором №ПТМЦ 01/06/11-24 від 01.06.2011р. було виписано на користь відповідача податкові накладні, копії яких додані до матеріалів справи: №141 від 28.10.2011р., №82 від 27.10.2011р., №245 від 30.09.2011р., №149 від 31.08.2011р., №66 від 25.08.2011р., №56 від 23.08.2011р., №57 від 23.08.2011р., №161 від 31.07.2011р., №52 від 05.07.2011р., №143 від 30.06.2011р., №144 від 30.06.2011р., розрахунок №4 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 30.06.2011р. №144 де сума коригування «-32327,64грн.», розрахунок №1 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 27.09.2011р. №1 де сума коригування «-40000,00грн.»

Згідно інформації наданої Чернігівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного Управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (лист №60/25-22-10 від 02.03.2015р.), Державним підприємством «Дослідне господарство «Чернігівське» (код 00415712) було включено до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за податковими накладними, виданими ТОВ «ТД «Украгропром» (код 36529168) наступні суми: 11304,37грн., 32327,64грн. включено до суми податкового кредиту згідно декларації з ПДВ за червень 2011р.; 40000,00грн., 8493,28грн. включено до суми податкового кредиту згідно декларації з ПДВ за липень 2011р., коригування на зменшення кредиту за липень 2011р. - 32327,64грн.; 14714,14грн., 4172,88грн., 4417,48грн., 7871,00грн. включено до суми податкового кредиту згідно декларації з ПДВ за серпень 2011р.; 15254,00грн. включено до суми податкового кредиту згідно декларації з ПДВ за вересень 2011р., коригування на зменшення кредиту за вересень 2011р. - 40000,00грн.; 4951,65грн., 12288,00грн. включено до суми податкового кредиту згідно декларації з ПДВ за жовтень 2011р.

Як свідчать матеріали справи, сторонами на протязі існування між ними господарських взаємовідносин складалося кілька актів звірки розрахунків, які були ними підписані та скріплені відповідними печатками підприємств. Так, заборгованість відповідача перед позивачем по договору №ПТМЦ 01/06/11-24 становила: згідно Акту звірки за період 1 півріччя 2011р. - 261792,07грн.; згідно Акту звірки за період січень 2011р. - жовтень 2011р. реалізовано товару відповідачу на суму 934766,61грн., відповідачем сплачено та повернено позивачу товару на суму 644784,00грн., заборгованість відповідача становила 289982,61грн.; згідно Акту звірки станом на 01.10.2012р. заборгованість відповідача становила 86182,61грн.; згідно Акту звіряння станом на 31.12.2012р. заборгованість відповідача становила 86182,61грн.; згідно Акту звіряння станом на 28.02.2013р. заборгованість відповідача становила 86182,61грн.; згідно Акту звіряння станом на 31.03.2013р. заборгованість відповідача становила 86182,61грн.

У розумінні статей 9, 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вказані акти звірки є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості відповідача перед позивачем по договору купівлі-продажу №ПТМЦ 01/06/11-24 від 01.06.2011р. на підставі первинних бухгалтерських документів.

Посилання третьої особи на неналежність актів звірки розрахунків до допустимих доказів по справі, судом не приймається до уваги, оскільки позивач зазначає їх як додаткові докази існування між сторонами господарських операцій по договору №ПТМЦ 01/06/11-24 від 01.06.2011р., а не як основні докази по справі. Окрім того, відповідачем не подані належні та допустимі докази, які б спростовували твердження позивача щодо передачі та отримання товару відповідачем на загальну суму 934 766,61грн., щодо повернення відповідачем позивачу товару на суму 433965,84грн., щодо часткової оплати відповідачем товару на суму 414618,16грн. та щодо заборгованості відповідача за отриманий товар по договору №ПТМЦ 01/06/11-24 від 01.06.2011р. у сумі 86182,61грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем направлено відповідачу вимогу №30/10/14-03 від 30.10.2014р., яка отримана відповідачем 06.11.2014р. (т.1 а.с.35-36), щодо оплати заборгованості по договору №ПТМЦ 01/06/11-24 від 01.06.2011р. на суму 86182,61грн. протягом 7 календарних днів з моменту отримання вимоги, та виставлені відповідачу рахунки на оплату товару № 494 від 31.10.2014р. на суму 29709,90грн. та №493 від 31.10.2014р. на суму 73728,00грн. Вказані рахунки виписані позивачем за не оплату видаткових накладних №1309 від 27.10.2011р. на суму 73728,00грн. та №1441 від 28.10.2011р. на суму 29709,90грн.

Матеріали справи та пояснення позивача свідчать про те, що на час розгляду справи у суді відповідачем не виконана вимога позивача про сплату заборгованості, так відповідачем повністю не оплачено товар отриманий по видатковій накладній №1441 від 28.10.2011р. на суму 29709,90грн. та частково неоплачено товар на суму 56472,71грн., отриманий по видатковій накладній №1309 від 27.10.2011р.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до приписів ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, договір №ПТМЦ 01/06/11-24 від 01.06.2011р. на час розгляду справи у суді не визнано недійсним та є обов'язковим до виконання сторонами згідно ст. 629 Цивільного кодексу України.

Відповідно до Статуту відповідач самостійно відповідає за своїми договірними зобов'язаннями, своїми діями відповідач схвалив правочин (договір купівлі-продажу продукції №ПТМЦ-01/06/11-24 від 01.06.2011р.) шляхом виконання його умов, зокрема: отримання товару, часткова оплата товару, повернення товару за власною ініціативою, позивач не може нести відповідальності за порушення відповідачем норм законодавства України щодо здійснення своєї господарської діяльності, не подано доказів, що придбання товару здійснено за державні кошти у розумінні п.4 ст.1 Закону України «Про здійснення державних закупівель».

З огляду на вище наведене, суд доходить висновку, що заборгованість відповідача на день розгляду справи становить 86182,61грн., що підтверджується матеріалами справи, а заперечення третьої особи, відповідача є безпідставними.

У відповідності до приписів ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України відповідачем на день розгляду справи не подано суду доказів проведення з позивачем повного розрахунку за отриманий товар.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

За таких обставин, борг в сумі 86182,61грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки, відповідач в порушення ст.525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, взяті на себе зобов'язання не виконав, за отриманий товар своєчасно і в повному обсязі не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення основного боргу в сумі 86182,61грн.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача у зв'язку з несвоєчасним виконанням договірних зобов'язань та відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1827грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 627, 629, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 77, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Чернігівське» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (с.Ягідне, Чернігівський район, Чернігівська область, п/р 0967 в філії АТ «Укрексімбанк» МФО 353649; п/р 9624 в АТ «Райффайзен банк Аваль» МФО 380805, код 00415712) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Украгропром» (вул.Щусева,36, м. Київ, п/р 8292 в ПАТ «Радикал Банк» МФО 319111, код 36529168) 86182грн.61коп. боргу, 1827грн. 00коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 10.03.2015р.

Суддя Н.Ю.Книш