РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015Справа №910/28183/14
Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий будинок "Аванпост-Прим"
простягнення 1 628 505 грн 07 коп.
Представники:
від позивача: Сандорович Л.В. - представник за довіреністю №23-12/14-4 від 23.12.2014
від відповідача: Ситніков Ю.І. - представник за довіреністю від 13.01.2015

ВСТАНОВИВ:

16.12.2014 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий будинок "Аванпост-Прим" про стягнення 1 628 505 грн 07 коп. заборгованості за договором фінансового лізингу № L1137-09/07 від 28.09.2007.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору фінансового лізингу №L1137-09/07 від 28.09.2007 та вимог чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку із чим за останнім утворилась заборгованість зі сплати лізингових платежів у розмірі 1 628 505 грн 07 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 порушено провадження у справі № 910/28183/14, розгляд справи призначений на 22.01.2015.

14.01.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

22.01.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2015 розгляд справи відкладено на 09.02.2014, у зв'язку із задоволенням клопотання відповідача, неявкою представника позивача у судове засідання та неподанням сторонами витребуваних доказів.

У судове засідання 09.02.2015 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи, крім того позивач заявив клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою суду від 09.02.2015 строк розгляду спору було продовжено на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 09.02.2015 з метою оцінки доказів по справі було оголошено перерву до 02.03.2015.

В судове засідання 02.03.2015 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи. Представник позивача надав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а також повідомив, що під час розгляду справи відповідачем було частково сплачено заборгованість на суму 834 073 грн 93 коп.

Представник відповідача відзиву на позовну заяву не надав, в усних поясненнях в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 02.03.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

28.09.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Видавничий будинок "Аванпост-Прим" (лізнгоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу №L1137-09/07, відповідно до умов якого лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов'язується придбати у свою власніть і передати на умовах фінансового лізингу, у тимчасове володіння та користування за плату майно відповідно до специфікації (предмет лізингу), а лізингоодержувач зобов'язується прийняти його та сплачувати лізингові платежі на умовах договору.

02.11.2009 договір фінансового лізингу №L1137-09/07 від 28.09.2007 було викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 3.1. договору (в редакції угоди від 02.11.2009) вартість предмета лізингу становить 10 358 847 грн 85 коп. з ПДВ.

Відповідно до акту приймання-передачі обладнання від 29.09.2007 Спільне українсько-ізраїльське підприємство "ЯМ Сервіс Україна" передало у володінняпозивача обладнання з належною документацією, а позивач та відповідач прийняли обладнання, що є предметом лізингу, а саме - друкувальну машину KOMORI Lithrone S540H, 2007 року випуску.

П. 4.1. договору встановлено обов'язок відповідача сплачувати відсотки за фінансування та поточні лізингові платежі. На підставі п. 4.3. договору відповідач протягом строку лізингу щомісяця сплачує позивачу авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються за перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення предмета лізингу та комісії лізингодавця.

Додатком №1 до договору фінансового лізингу №L1137-09/07 від 28.09.2007 було встановлено графік платежів. В подальшому додатковими угодами від 02.02.2009, 01.04.2009, 02.11.2009, 01.02.2010, 01.06.2010, 01.10.2010, 04.01.2011, 01.03.2011, 15.05.2011, 15.05.2012, 29.03.2013, 01.04.2014 було встановлено графік розрахунку заборгованості.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором лізингу.

Статтею 806 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідач в порушення умов договору та чинного законодавства обов'язку з оплати лізингових платежів у встановлені графіком строки належним чином не виконував.

08.10.2014 позивач звернувся до відповідача з вимогою №1507-10/2014 від 07.10.2014, в який вимагав від останнього погасити заборгованість, що склалась на 07.10.2014 в сумі 1 174 589 грн 53 коп.

Позивачем на виконання умов договору виставлялись відповідачу рахунки-фактури за вказаний період:

- №LC1137-09/07/56-085 від 02.06.2014 на суму 35 035 грн 31 коп.;

- №LC1137-09/07/57-088 від 01.07.2014 на суму 249 030 грн 17 коп.;

- №LC1137-09/07/58-091 від 01.08.2014 на суму 293 765 грн 70 коп.;

- №LC1137-09/07/59-093 від 01.09.2014 на суму 320 308 грн 23 коп.;

- №LC1137-09/07/60-095 від 01.10.2014 на суму 314 733 грн 60 коп.;

- №LC1137-09/07/61-097 від 03.11.2014 на суму 312 929 грн 37 коп.;

- №LC1137-09/07/62-099 від 01.12.2014 на суму 361 837 грн 40 коп.,

з яких відповідач оплатив частково рахунок-фактуру №LC1137-09/07/56-085 від 02.06.2014 на суму 10 104 грн 54 коп.

Позивач вказує, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору фінансового лізингу №L1137-09/07 від 28.09.2007 та вимог чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку із чим станом на час подачі позову до суду за останнім утворилась заборгованість зі сплати лізингових платежів у розмірі 1 628 505 грн 07 коп. за червнь-грудень 2014 року.

Відповідач вказаних обставин не заперечує, вказує на часткове погашення заборгованості, а саме оплату рахунків-фактур №LC1137-09/07/56-085 від 02.06.2014 на суму 35 035 грн 31 коп., №LC1137-09/07/57-088 від 01.07.2014 на суму 249 030 грн 17 коп., №LC1137-09/07/58-091 від 01.08.2014 на суму 293 765 грн 70 коп. та №LC1137-09/07/59-093 від 01.09.2014 на суму 166 373 грн 40 коп. під час розгляду спору в господарському суді.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Розглянувши надані позивачем докази сплати відповідачем заборгованості після звернення позивача з позовом до суду та порушення провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 834 073 грн 93 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу №L1137-09/07 від 28.09.2007 та факту наявності заборгованості у розмірі 828 701 грн 60 коп., вимоги позивача про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у розмірі 828 701 грн 60 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору (частина 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, 49, ст. 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий будинок "Аванпост-Прим" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3, корп. 3, ідентифікаційний код 20075425) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, буд. 9, корп. 5, ідентифікаційний код 34480657) заборгованість у розмірі 828 701 (вісімсот двадцять вісім тисяч сімсот одна) грн 60 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 32 570 (тридцять дві тисячі п'ятсот сімдесят) грн 11 коп.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий будинок "Аванпост-Прим" заборгованості у розмірі 834 073 грн 93 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 06.03.2015

Суддя Н.Б. Плотницька