ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2015 р.Справа № 922/464/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенов О.Є.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Барвінківський комбінат хлібопродуктів", м. Барвінкове
до Приватного підприємства "Агроінвест", м. Краматорськ
про визнання дійсним договору та визнання права власності
за участю представників сторін:

позивача - Коростильов С.В., за дов. № 254 від 01.04.2014 року

відповідача - не з'явився

за відсутності клопотання фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Барвінківський комбінат хлібопродуктів", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Приватного підприємства "Агроінвест", про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Також позивачем заявлено до стягнення судовий збір у розмірі 4 200,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано ухиленням відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 26 грудня 2014 року, який укладено між сторонами. В якості правової підстави позивачем визначено ст. 220 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 січня 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/464/15 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 10 лютого 2015 року.

В призначене судове засідання 10 лютого 2015 року з'явився представник позивача, звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи витребуваних судом доказів: довідки про рахунки сторін у банківських установах та витягів з реєстраційної палити позивача та відповідача. Вказані документи долучені судом до матеріалів справи в засіданні суду з подальшою реєстрацією за вх. № 5079.

Відповідач свого повноважного представника в судове засідання не направив, відзив на позов та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не надав. Разом з цим, в матеріалах справи були відсутні докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 10 лютого 2015 року розгляд справи відкладено на 23 лютого 2015 року.

Після судового засідання, 10 лютого 2015 року, судом долучено до матеріалів справи надану відповідачем заяву (вх. № 4907) в якій відповідач проти позову не заперечує та просить суд розглянути справу за відсутністю його представника.

20 лютого 2015 року відповідачем до матеріалів справи надано заяву (вх. № 6852 від 20.02.2015 р.) в якій відповідач проти позову не заперечує та просить суд розглянути справу за відсутністю його представника.

В засідання суду 23 лютого 2015 року з'явився представник позивача, просив суд долучити до матеріалів справи витребувані судом докази; надані позивачем документи долучено судом до матеріалів справи в засіданні суду з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 6964 від 23.02.2015 р.). Представник позивача вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в засідання суду 23 лютого 2015 року не з'явився, про дату, місце та час судового засідання попереджений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення та заяви відповідача (том спр. 1, арк. спр. 81-83).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 111-10 ГПК України, відповідно до яких розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого суду, судом встановлено, що всі учасники судового процесу є належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду даної справи.

Так, відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі та ухвала про відкладення розгляду справи) направлялися всім учасникам судового процесу, що підтверджується штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Окрім того, про обізнаність відповідача про розгляд даної справи свідчать також наявні в матеріалах справи: повідомлення про вручення поштових відправлень (том. спр. 1 арк. спр. 82) заяви відповідача (вх. № 4907 та №6852 від 20.02.2015 р., том спр. 1 арк. спр. 81, 83).

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Так, наявні в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за можливе задовольнити заяви відповідача про розгляд справи за відсутності його представника.

В судовому засіданні 23 лютого 2015 року учасники судового процесу не виявили наміру подати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для вставлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

26 грудня 2014 року між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Барвінківський комбінат хлібопродуктів" (покупець) та відповідачем, Приватним підприємством "Агроінвест" (продавець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1/26-12 за умовами якого відповідач зобов'язався передати у власність позивача нежитлові приміщення (капітальні будівлі) літера "А-1" загальною площею 43, 5 кв.м. та літера "Б" загальною площею 10,5 кв.м., які знаходяться за адресою: Харківська область, Барвінківський район, м. Барвінкове, вул. Київська, а позивач зобов'язався прийняти зазначені об'єкти і сплатити відповідачу ціну за них. Основні технічні характеристики об'єкта наводяться в технічному паспорті, який видано Барвінківським КПТІ 15.12.2014 р., і який є невід'ємною частиною договору (додаток № 1) (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Одночасно з переданням об'єкту відповідач зобов'язався передати позивачу усі документи, що стосуються об'єкта та підлягають переданню разом із ним згідно із чинним законодавством України та вимогами, що звичайно ставляться; відповідач гарантує, що об'єкт належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов'язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним законодавством України (п.п 1.4, 1.5 договору).

Вартість об'єкта, згідно акту оцінки майна, який є додатком № 2 до цього договору, становить 208 860,00 грн.; договірна ціна об'єкту становить 210 000,00 грн. (п. п. 1.7, 1.8 договору).

Умовами договору (п. 2.1 договору) сторонами передбачено, що передання об'єкту здійснюється від продавця покупцю впродовж 10 днів після набрання чинності договором. Передання об'єкту відповідачем та прийняття об'єкту позивачем посвідчується актом приймання-передачі, який оформлюється відповідно до чинного законодавства України та згідно із вимогами, що звичайно ставляться (п. 2.2 договору). Право власності переходить на об'єкт від відповідача до позивача з моменту державної реєстрації цього договору (п. 2.3 договору).

Позивач (покупець), згідно п.п. 3.1, 3.2, 5.1 договору, зобов'язався сплатити відповідачу (продавцю) договірну ціну об'єкта протягом 30 днів з дня укладення цього договору через установу банку; прийняти об'єкт. Відповідач (продавець), згідно п. 6.1 договору, зобов'язався передати об'єкт позивачу в порядок, визначений договором, а також забезпечити нотаріальне посвідчення договору з понесенням витрат за його нотаріальне оформлення. Умовами п. 4.1 договору сторони передбачили, що кожна з сторін зобов'язана виконувати реально та належно обов'язки, покладені на неї цим договором, та сприяти іншій стороні у виконанні її обов'язків за цим договором. Умовами п. 10.2 договору сторони передбачили, що даний договір підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Судом встановлено, що договір між позивачем та відповідачем був укладений у письмовій формі з посиланням на його нотаріальне посвідчення (п. 6.1 договору).

Акт прийому-передачі нерухомого майна був підписаний сторонами 06 січня 2015 року (тобто з дотриманням строку, визначеного сторонами у п. 2.1 договору) в якому зазначено, що відповідач передав, а позивач прийняв на умовах договору купівлі-продажу № 1/26-12 від 26.12.2014 р. нежитлові приміщення, які є предметом вказаного договору, об'єкти передано в належному стані без зауважень та заперечень. В матеріалах справи наявний технічний паспорт (додаток № 1 до договору) Барвінківського КПТІ від 15 грудня 2014 року на приміщення, які є предметом спірного договору купівлі-продажу та які належали відповідачу (ПП "Агроінвест", з якого вбачається відповідність площ приміщень, проданих відповідачем позивача за спірним договором.

На виконання п.п. 3.1, 3.2, 4.1 та 5.1 договору позивач 06 січня 2015 р. платіжним дорученням № 7 (призначення платежу: сплата за нежитлові приміщення згідно з договором № 1/26-12 від 26.12.2014 р.) перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 210 000,00 грн. Такі дії позивача повністю відповідають умовам укладеного між сторонами договору.

Також з матеріалів справи вбачається, що після отримання об'єкту та проведення розрахунку позивач звернувся до відповідача з листами (вих. № 12-08/1 від 08.01.2015 р.; вих. № 4-12/01 від 12.01.2015 р.; вих. № 2-19/01 від 19.01.2015 р.) з вимогою невідкладної організації нотаріального посвідчення договору, оскільки умови укладеного договору до кінця не виконані.

16 січня 2015 року рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 18652719 відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності з підстав недотримання порядку нотаріального посвідчення договору, який є предметом розгляду у даній справ.

Рішенням виконавчого комітету Барвінківської міської ради № 07/15 від 29 січня 2015 року "Про присвоєння поштової адреси" нежитловим приміщенням, розташованим по вул. Київській, присвоєно поштовий адрес: Харківська область, Барвінківський район, м. Барвінкове, вул. Київська, 2 "А".

Відповідач у відповіді на вимогу позивача (вих. № 29 від 13.01.2015 р.) послався на неможливість проведення нотаріального посвідчення договору у зв'язку з находженням підприємства-відповідача в важкому майновому стані та призупиненням господарських операцій через проведення анти терористичних заходів. Вище викладені обставини зумовили звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших нормативно-правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Нормами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 655, 657 та 658 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму; право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (стаття 334 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права и обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 34 ГПК України суд вважає, що позивач надав належні докази для підтвердження своїх позовних вимог.

Зважаючи на викладене, суд вважає позов про визнання договору № 1/26-12 купівлі-продажу нежитлового приміщення (капітальної будівлі) від 26 грудня 2014 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Барвінківський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Агроінвест" дійсним та про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Барвінківський комбінат хлібопродуктів" права власності на нерухоме майно обґрунтованим, доведеним суду необхідними доказами, в зв'язку з чим є таким, що підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача, відповідно ст. 49 ГПК України, з вини якого спір доведено до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 220, 392, 509, 510, 526, 527, 626, 627, 628, 629, 638, 655, 657, 658 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 179, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 16, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (капітальної будівлі) № 1/26-12 від 26 грудня 2014 року дійсним.

Визнати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Барвінківський комбінат хлібопродуктів" () на нежилі приміщення літера "А-1" загальною площею 43,5 кв.м. та літера "Б" загальною площею 10,5 кв.м., які знаходяться за адресою: Харківська область, Барвінківський район, м. Барвінкове, вул. Київська, 2 "А".

Стягнути з Приватного підприємства "Агроінвест", 84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. 19-го Партз'їзду, 48А/1 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Барвінківський комбінат хлібопродуктів", 64703, Харківська область, Барвінківський район, м. Барвінкове, вул. Київська, 1А () 4 200 грн. судового збору.

Стягнути з Приватного підприємства "Агроінвест", 84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. 19-го Партз'їзду, 48А/1 () на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1 218,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 26.02.2015 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/464/15