номер провадження справи 2/144/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015 Справа № 908/6117/14

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "Міські теплові мережі" Комунарського району, м. Запоріжжя,

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю Клуб "ЛІДЕР-БОКС", м.Запоріжжя

про стягнення 56 205,74 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Кузьміна С.Ю. (довіреність № 44/20-19 від 05.01.2015 р.);

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернувся Концерн "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "Міські теплові мережі" Комунарського району з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Клуб "ЛІДЕР-БОКС" 43030,46 грн. основного боргу, 4593,69 грн. пені, 1018,76 грн. - 3% річних та 7562,83 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в порушення умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 501369 від 01.09.2006 р. відповідач не оплатив в повному обсязі вартість теплової енергії, спожитої за період з грудня 2013 року по березень 2014 року, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 43030,46 грн. На суму боргу позивачем нараховано 4593,69 грн. пені за період з 26.01.2014 р. по 24.10.2014 р., 1018,76 грн. - 3% річних за період з 26.01.2014 р. по 22.12.2014 р. та 7562,83 грн. - інфляційних втрат за лютий-листопад 2014 року.

Ухвалою господарського суду від 26.12.2014 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/144/14 та призначено розгляд справи на 19.02.2015 р.

В судовому засіданні 19.02.2015 р. був присутнім лише представник позивача. За його заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач не надав відзиву на позовну заяву, не направив в судове засідання уповноваженого представника, не повідомив причин неявки.

Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся ухвалою суду від 26.12.2014р., яка завчасно надсилалась на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (проспект 40-річчя Перемоги, буд. 31, м. Запоріжжя, 69118), відповідач з реєстру не виключений, що підтверджується витягом з цього реєстру станом 19.02.2015 р. Надіслана відповідачу кореспонденція до суду не поверталась.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 64 ГПК України, суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для прийняття рішення по суті спору, і розгляд справи можливий без присутності представника відповідача.

В судовому засіданні 19.02.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.09.2006 р. Товариством з обмеженою відповідальністю Клуб "ЛІДЕР-БОКС" (споживач, відповідач) та Концерном «Міські теплові мережі» в особі директора філії Концерну «Міські теплові мережі» Комунарського району (теплопостачальна організація, позивач) укладено договір № 501369 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді на об'єкт: кафе по вул. 40-річчя Перемоги, 31.

Згідно з п. 1.1 договору, за цим договором теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до умов п. 2.1 договору та додатка № 1 до договору теплова енергія відпускається споживачу в Гкал в гарячій воді з максимальним тепловим навантаженням на потреби опалення - 0,088152 Гкал/годину.

Згідно з п. 3.2.6 договору споживач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Пунктами 6.1, 6.2 договору визначено, що розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін), діючих на час розрахунків, та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

За умовами п. 6.3 договору оплата за теплову енергію проводиться шляхом перерахування грошових коштів у розрахунковому періоді на поточний рахунок теплопостачальної організації. Остаточні розрахунки за відпущену у розрахунковому періоді теплову енергію здійснюються споживачем на підставі акту приймання-передачі теплової енергії у термін до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Як визначено у п. 6.4 договору, при наявності приладів комерційного обліку - обсяги спожитої теплової енергії визначаються за фактичним показниками приладів обліку. Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді.

Відповідно до умов п. п. 6.6, 6.6.1 договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації документи за розрахунковий період:

- рахунок-фактуру;

- акт приймання-передачі теплової енергії;

- податкову накладну (платникам ПДВ);

- акт звіряння розрахунків (за вимогою споживача).

Отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання.

Згідно з п. 6.6.2 договору у разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні у встановлений договором термін, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

У пунктах 10.1, 10.2, 10.4 договору сторони погодили, що цей договір набуває чинності з 01.09.2006 р. і діє до 01.09.2007 р. Договір припиняє свою дію у випадках взаємної згоди сторін про його припинення, прийняття відповідного рішення господарським судом, ліквідації однієї із сторін. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік від дати, вказаної у п. 10.1, якщо не відбулася ні одна із обставин, вказаних у п. 10.2.

06.08.2008 р. сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, в якій передбачили, що у разі зміни тарифів на теплову енергію в період дії договору, споживач сплачує за спожиту теплову енергію за новими тарифами з дати їх введення. За холодну воду, що йде на підігрів та водовідведення підігрітої води, споживач сплачує окремо за діючими тарифами на воду та послуги каналізації.

Доказів припинення дії договору сторони не надали, отже його умови є чинними на момент розгляду даної справи в силу умови п. 10.4 договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2014 р. на підставі листа споживача теплопостачальною організацією було виконано відключення опалення та опломбовані засувки на подавальному трубопроводі, що підтверджується актом відключення та опломбування опалення № 501369 від 31.03.2014 р., який підписаний з боку відповідача та скріплений його печаткою.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з грудня 2013 року по березень 2014 року відповідачем спожито теплової енергії на суму 58030,46 грн., що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії та рахунками від 31.12.2013 р. на суму 16452,19 грн., від 31.01.2014 р. на суму 13642,21 грн., від 28.02.2014 р. на суму 16065,96 грн., від 31.03.2014р. на суму 11870,10 грн.

Вручення відповідачу рахунків за цей період підтверджується відомостями вручення рахунків за грудень 2013 року - березень 2014 року.

Відповідачем здійснені часткові оплати теплової енергії на загальну суму 15000,00 грн. платежами від 12.02.2014 р. на суму 7000,00 грн., від 21.02.2014 р. на суму 2000,00 грн., від 11.03.2014 р. на суму 4000,00 грн., від 28.05.2014 р. на суму 2000,00 грн. з призначенням платежу за грудень 2013 р.

Залишок неоплаченої теплової енергії складає 43030,46 грн., з них борг за грудень складає 1452,19 грн., інші акти не оплачені повністю.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов п. 6.3 договору відповідач не оплатив повну вартість спожитої у спірному періоді теплової енергії у строк до 25 числа місця, наступного за розрахунковим, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 43030,46 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 10.11.2014 р. № 628юр. про сплату боргу в сумі 43030,46 грн., однак відповідач не надав відповіді на претензію.

На час розгляду справи відповідач не надав доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 43030,46 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію в гарячій воді є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2.8 договору передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3 цього договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми, обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

На суми боргу позивачем нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 26.01.2014 р. по 24.10.2014 р. в сумі 4593,69 грн.

Розрахунок пені є вірним. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 4593,69 грн.

Також позивачем нараховано 3% річних за період з 26.01.2014 р. по 22.12.2014 р. в сумі 1018,76 грн. та інфляційні втрати за лютий-листопад 2014 року в сумі 7562,83 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат судом повірений. Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 1018,76 грн. та інфляційних втрат в сумі 7562,83 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі.

Відповідно до 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Клуб "ЛІДЕР-БОКС" (проспект 40-річчя Перемоги, буд. 31, м. Запоріжжя, 69118, ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (бул. Гвардійський, 137, м. Запоріжжя, 69091, на рахунок № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957, ) 43030,46 грн. (сорок три тисячі тридцять грн. 46 коп.) основного боргу, 4593,69 грн. (чотири тисячі п'ятсот дев'яносто три грн. 69 коп.) пені, 1018,76 грн. (одна тисяча вісімнадцять грн. 76 коп.) - 3% річних, 7562,83 грн. (сім тисяч п'ятсот шістдесят дві грн. 83 коп.) інфляційних втрат та 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) витрат на сплату судового збору.

Видати наказ.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 26.02.2015р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.