РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015Справа №910/26948/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Тракт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс"

про стягнення 694642,26 грн.

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін :

Від позивача: Тур В.А. (дов.)

Від відповідача: Єрмакова К.Ю. (дов.)

У судовому засіданні 17.02.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Тракт" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс" про стягнення 474523,53 грн., з яких: 472578,81 грн. основного боргу та 1944,72 грн. річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2014 р. порушено провадження у справі № 910/26948/14 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23.12.2014р.

19.12.2014р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Публічного акціонерного товариства "Тракт" надішли пояснення по справі та документи по справі.

23.12.2014р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та витребування додаткових доказів.

В судове засідання 23.12.2014р. з'явились представники позивача - Публічного акціонерного товариства "Тракт".

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс" в судове засідання 23.12.2014р. не з'явився, відзиву на позов та інших витребуваних судом документів не надав, проте від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 23.12.2014р. частково задоволено клопотання відповідача про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2014р. розгляд справи №910/26948/14 відкладено на 28.01.2015р.

28.01.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Публічного акціонерного товариства "Тракт" надійшли клопотання про продовження строку вирішення спору та заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд просить суд стягнути з відповідача 504650,47 грн., з яких: 500660,44 грн. основного боргу та 3990,03 грн. річних.

Частиною 4 ст. 22 ГПК України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Судом встановлено, що заява про збільшення розміру позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

В судове засідання 28.01.2015р. з'явився представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс" та надав суду документи по справі.

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства "Тракт" в судове засідання 28.01.2015р. не з'явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2015р. продовжено строк вирішення спору у справі №910/26948/14 на 15 (п'ятнадцять) днів, розгляд справи відкладено на 04.02.2015р.

03.02.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Публічного акціонерного товариства "Тракт" надійшли пояснення по справі та банківські виписки.

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства "Тракт" в судовому засіданні 04.02.2015р. надав пояснення по суті позовних вимог, позов підтримав.

Представники відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс" в судовому засіданні 04.02.2015р. надали суду відзив на позов та документи по справі, частково заперечили позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві.

В судовому засіданні 04.02.2015р. оголошено перерву до 17.02.2015р.

11.02.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Публічного акціонерного товариства "Тракт" надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд просить суд стягнути з відповідача 694642,26 грн., з яких: 691222,58 грн. основного боргу та 3419,68 грн. річних.

16.02.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

17.02.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс" надійшли пояснення до відзиву.

В судовому засіданні 17.02.2015р. суд, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, відмовив в його задоволенні, огляду на наступне.

В своєму клопотанні відповідача просить суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс" про часткову зміну умов договорів підряду на виконання дорожніх робіт.

Згідно ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Зупинення провадження у справі - тимчасове, але повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Суд зазначає, що подання відповідачем позову про зміну умов договорів підряду на виконання дорожніх робіт №003МС/2803/БС від 28.03.2011р. та № 007МС/2206/БС від 22.06.2011р. не свідчить про неможливість розгляду справи за позовом ПАТ "Тракт" до ТОВ "Мега-Сервіс" про стягнення 694642,26 грн. При цьому як встановлено судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2015р. по справі №910/2565/15-г повернуто без розгляду позовну заяву ТОВ "Мега-Сервіс" до ПАТ "Тракт" про зміну умов договорів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі на підставі ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства "Тракт" в судовому засіданні 17.02.2015р. надав суду пояснення по суті позовних вимог в редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог від 09.02.2015р., що подана до суду 11.02.2015р., просив задовольнити позовні вимоги відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Судом встановлено, що заява про збільшення розміру позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс" в судовому засіданні 17.02.2015р. підтримав викладені у відзиві заперечення на позов з урахуванням пояснень до відзиву.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 17.02.2015р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

28.03.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс" (генпідрядник, відповідач) та Відкритим акціонерним товариством "Тракт", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Тракт" (підрядник, позивач) було укладено договір № 003 МС/2803/БС підряду на виконання дорожніх робіт (далі - договір № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р.), відповідно до умов якого генпідрядник доручає підряднику в межах договірної ціни виконувати власними силами наступні дорожні роботи на об'єкті будівництва суміщеного заїзду/виїзду (примикання), перехідно-швидкісних смуг та місцевого проїзду до власної земельної ділянки ТОВ "АВТ Баварія Україна" (далі - замовник) вздовж автомобільної дороги М-03 Київ-Харків-Довжанський на ділянці км 29+600 - і -000, праворуч (далі - об'єкт будівництва).

Відповідно до п. 2.1. договору № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р., загальна договірна ціна робіт становить 2974011,60 грн.

Згідно із п. 4.2. договору № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р., генпідрядник здійснює наступні платежі за виконані роботи на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін. Акт приймання виконаних підрядних робіт і довідку про вартість виконаних підрядних робіт готує підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику генпідрядника.

Відповідно до п. 4.4. договору № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р., оплата виконаних робіт здійснюється протягом десяти банківських днів після підписання актів сторонами.

Пунктом 8.5. договору № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. визначено, що генпідрядник надає наступні гарантійні строки на виконані роботи з урахуванням використаних матеріалів: на роботи і матеріали по будівництву об'єкта будівництва, а саме:

дорожній одяг з асфальтобетонним покриттям перехідно-швикісних смуг та за'їзд з автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський та виїзд на неї - 3 ( три ) роки;

дорожній одяг з асфальтобетонним покриттям місцевого проїзду уздовж ділянки автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський км 29+600 - 30+000 праворуч - 3 ( три ) роки;

дорожні знаки - 5 ( п'ять) років;

дорожня розмітка проїзної частини ПШС автодороги і місцевого проїзду уздовж ділянки автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський км 29+600 - 30+000 праворуч - 1 (один ) рік.

У пункті 14.2. договору № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. сторони погодили, що генпідрядник у якості гарантії виконання умов підрядника по гарантійним зобов'язанням згідно пункту 8.5 цього Договору залишає строком на 3 ( три) роки з дня підписання Акту приймання-передачі робіт по об'єкту будівництва в цілому недоплаченою суму, яка дорівнює еквіваленту 18 578 (вісімнадцять тисяч п'ятсот сімдесят вісім) доларів США, що на момент підписання цього Договору у національній валюті України складає суму 148 700 грн. 00 коп. (сто сорок вісім тисяч сімсот гривень) (далі - гарантійна сума ). Гарантійна сума залишається у генпідрядника для покриття витрат, пов'язаних з гарантійним випадком.

Відповідно до п. 13.1. договору № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р., договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 31 грудня 2011 року, а у частині виконань сторонами своїх договірних зобов'язань - до повного їх виконання.

На виконання умов договору № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. позивачем згідно з актами виконано роботи, що підтверджується актами приймання-передачі за липень 2011р., серпень 2011р. та за вересень 2011р.

22.06.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс" (генпідрядник, відповідач) та Відкритим акціонерним товариством "Тракт", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Тракт" (підрядник, позивач) було укладено договір № 007 МС/2206/БС підряду на виконання дорожніх робіт (далі - договір № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р.), відповідно до умов якого генпідрядник доручає підряднику в межах договірної ціни виконувати власними силами наступні дорожні роботи на об'єкті будівництва суміщеного заїзду/виїзду (примикання), перехідно-швидкісних смуг до логістичного центру розміщеного на власній земельній ділянці ТОВ "Ходльмаєр Дівелопмент Україна" (далі - замовник) вздовж автомобільної дороги М-05 Київ - Одеса на ділянці км 36+380, праворуч (далі - об'єкт будівництва).

Відповідно до п. 2.1. договору № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р., загальна договірна ціна робіт становить 2065758,00 грн.

Згідно із п. 4.2. договору № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р., генпідрядник здійснює наступні платежі за виконані роботи на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін. Акт приймання виконаних підрядних робіт і довідку про вартість виконаних підрядних робіт готує підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику генпідрядника.

Відповідно до п. 4.4. договору № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р., оплата виконаних робіт здійснюється протягом десяти банківських днів після підписання актів сторонами.

Згідно із п. 8.5. договору № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р., підрядник надає наступні гарантійні строки на виконані роботи з урахуванням використаних матеріалів: на роботи і матеріали по будівництву об'єкта будівництва, а саме: дорожній одяг з асфальтобетонним покриттям перехідно-швикісних смуг та за'їзд з автодороги М-05 Київ-Одеса та виїзд на неї - 3 ( три ) роки; дорожні знаки - 5 ( п'ять) років; дорожня розмітка проїзної частини ПШС автодороги - 1 (один ) рік.

У пункті 14.2. договору № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р. сторони погодили, що генпідрядник у якості гарантії виконання умов підрядника по гарантійним зобов'язанням згідно пункту 8.5 цього Договору залишає строком на 3 ( три) роки з дня підписання Акту приймання-передачі робіт по об'єкту будівництва в цілому недоплаченою суму, яка дорівнює еквіваленту 12910,87 (дванадцять тисяч дев'ятсот десять доларів вісімдесят сім центів) доларів США, що на момент підписання цього Договору у національній валюті України складає суму 103287 грн. 90 коп. (сто три тисячі двісті вісімдесят сім гривень) (далі - гарантійна сума ). Гарантійна сума залишається у генпідрядника для покриття витрат, пов'язаних з гарантійним випадком.

Відповідно до п. 3.1. договору № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р., договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 31 грудня 2011 року, а у частині виконань сторонами своїх договірних зобов'язань - до повного їх виконання.

На виконання умов договору № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р. позивачем згідно з актами виконано роботи, що підтверджується актами приймання-передачі за липень 2011р., серпень 2011р. та за вересень 2011р.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що оскільки акти приймання-передачі об'єктів будівництва були підписані сторонами 30.09.2011р., гарантійних випадків протягом гарантійного строку відповідачем виявлено не було, 01.10.2014 року відповідач був зобов'язаний повернути позивачу гарантійні суми у розмірі 31488,87 доларів США (18578,00 + 12910,87), що за курсом НБУ станом на 01.10.2014р. становило 407944,60 грн.

01.10.2014р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення гарантійних сум, проте, дана вимога залишена відповідачем без задоволення.

З огляду на порушення відповідачем зобов'язань за договорами № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. та № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р. в частині сплати гарантійних сум, позивач просить суд стягнути з відповідача 694642,26 грн., з яких: 691222,58 грн. основного боргу та 3419,68 грн. 3% річних (в редакції заяви про збільшення позовних вимог від 09.02.2015р.).

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги посилається на те, що акти приймання-передачі робіт по об'єкту будівництва в цілому були підписані не 30.09.2011р., як це стверджує позивач, а 16.10.2011 року за договором № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. та 19.09.2011 року за договором № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р., в підтвердження чого надав суду акт про виконання технічних умов від 19.09.2011р. та акт про виконання технічних умов. Відповідачем у відзиві на позов, також зазначено, що розмір утриманих гарантійних сум (заборгованість) за договором № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. складає 139079,44 грн. та за договором № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р. складає 82500,74 грн. В поясненнях до відзиву, відповідач, заперечуючи позовні вимоги, вказує, що розрахунок гарантійних сум слід здійснювати з розрахунку курсу НБУ станом на 16.10.2014 року. Окрім того, відповідачем надано заяву від 13.02.2015 року №20 про припинення зобов'язання зарахуванням, відповідно до якої відповідач повідомив позивача про зарахування надмірно сплачених коштів в розмірі 112429,59 грн. в рахунок заборгованості за договором № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. в розмірі 139079,65 грн., у зв'язку із чим, заборгованість за договором № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. складає 26649,85 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 854 ЦК України визначено, що, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною четвертою статті 879 ЦК України встановлено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

З наявних в матеріалах справи документів та пояснень сторін вбачається, що за договором № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. позивачем виконано та відповідачем прийнято роботи на загальну суму 3110693,95 грн. та за договором № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р. - на суму 2054006,85 грн.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення 691222,58 грн. основного боргу (в редакції заяви про збільшення позовних вимог від 09.02.2015р.), що становить розмір гарантійних сум.

Відповідно до п. 14.2. договору № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р., генпідрядник у якості гарантії виконання умов підрядника по гарантійним зобов'язанням згідно пункту 8.5 цього Договору залишає строком на 3 ( три) роки з дня підписання Акту приймання-передачі робіт по об'єкту будівництва в цілому недоплаченою суму, яка дорівнює еквіваленту 18 578 (вісімнадцять тисяч п'ятсот сімдесят вісім) доларів США, що на момент підписання цього Договору у національній валюті України складає суму 148 700 грн. 00 коп. (сто сорок вісім тисяч сімсот гривень) (далі - гарантійна сума). Гарантійна сума залишається у генпідрядника для покриття витрат, пов'язаних з гарантійним випадком.

У пункті 14.2. договору № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р. визначено, що генпідрядник у якості гарантії виконання умов підрядника по гарантійним зобов'язанням згідно пункту 8.5 цього Договору залишає строком на 3 ( три) роки з дня підписання Акту приймання-передачі робіт по об'єкту будівництва в цілому недоплаченою суму, яка дорівнює еквіваленту 12910,87 (дванадцять тисяч дев'ятсот десять доларів вісімдесят сім центів) доларів США, що на момент підписання цього Договору у національній валюті України складає суму 103287 грн. 90 коп. (сто три тисячі двісті вісімдесят сім гривень) (далі - гарантійна сума ). Гарантійна сума залишається у генпідрядника для покриття витрат, пов'язаних з гарантійним випадком.

У відповідності до пунктів 14.2. вищевказаних договорів визначено, що після закінчення трирічного строку з дати підписання генпідрядником Акта приймання-передачі об'єкта будівництва в цілому, невикористана частина гарантійної суми підлягає поверненню підряднику. Розмір частини гарантійної суми, яка підлягає поверненню, визначається наступним чином: D=X-Y*Z, де

D - це частина гарантійної суми, що підлягає поверненню;

X - це розмір гарантійної суми, визначений у доларах США відповідно до цього договору;

Y - це загальний розмір витрат на усунення гарантійних випадків у доларах США відповідно до курсу НБУ на момент здійснення таких витрат;

Z - це курс НБУ на момент повернення частини гарантійної суми.

Нормами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Подія є явищем об'єктивної реальності, яке відбувається незалежно від волі людини та її суб'єктивної поведінки, на відміну від дій, під якими розуміють обставини, що виникають за волею людини, тобто вольові акти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч. 1 ст. 212 ЦК України, особи, вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Таким чином, підписання акту приймання-передачі робіт по об'єкту будівництва в цілому є відкладальною обставиною, яка міститься у пунктах 14.2. договорів № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. та № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р.

З матеріалів справи вбачається, що акт приймання-передачі робіт по об'єкту будівництва в цілому по договору № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. був підписаний 16.10.2011 року, що підтверджується актом про виконання технічних умов від 16.10.2011 року та акт приймання-передачі робіт по об'єкту будівництва в цілому по договору № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р. був підписаний 19.09.2011р., що підтверджується актом про виконання технічних умов від 19.09.2011р.

Враховуючи те, що акт приймання-передачі робіт по об'єкту будівництва в цілому по договору № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. був підписаний 16.10.2011 року та акт приймання-передачі робіт по об'єкту будівництва в цілому по договору № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р. був підписаний 19.09.2011р., гарантійних випадків відповідачем за час гарантійного строку виявлено не було, що не заперечується відповідачем, а доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідач зобов'язаний був повернути гарантійні суми 16.10.2014 року за договором № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. та 19.09.2014 року за договором № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р.

Таким чином, відповідач зобов'язаний був повернути позивачу гарантійну суму за договором № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. - 16.10.2014р. та гарантійну суму за договором № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р. - 19.09.2014р.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, у відповідності до приписів ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, умов договорів № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. та 19.09.2014 року та № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р., оскільки, матеріалами справи підтверджено утримання відповідачем гарантійних сум за договорами № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р. та 19.09.2014 року та № 007 МС/2206/БС від 22.06.2011р., суд дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення зобов'язань за вказаними договорами в частині повернення позивачу гарантійних сум.

За розрахунком позивача розмір гарантійних сум становить 27 697,54 доларів США. Оскільки, останню заяву про збільшення розміру позовних вимог підписано 09.02.2015 р.; курс НБУ на 14-00 год. 09 лютого 2015 р. становив 24,9561 грн. за 1 долар США., то за розрахунком позивач сума основного боргу становить: 27 697,54 х 24,9561 = 691 222,58 грн.

Згідно з частиною 2 статті 524 Цивільного кодексу України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до частини другої статті 198 ГК України грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

В той же час, вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги (крім випадків, коли стороною зобов'язання, у якому виник спір, одержано відповідну ліцензію Національного банку України) (п. 8.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Відповідно до п. 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій провадились чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами. У разі подання позову про стягнення національної валюти України - еквіваленту іноземної валюти ціна позову визначається в національній валюті України за офіційним курсом, визначеним Національним банком України, на день подання позову.

З огляду на вищевикладене, суму гарантійних сум у розмірі 27697,54 доларів США слід розраховувати за офіційним курсом, визначеним Національним банком України, на день подання позову, а тому розмір гарантійних сум, що підлягають поверненню позивачу становить 418400,23 грн. (27 697,54 доларів США х 1510,6043 курс НБУ за 1 долар США станом на 02.12.2014р.).

Враховуючи вищенаведене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення основного боргу частково у розмірі 418400,23 грн.

Щодо доводів відповідача про зарахування зустрічних вимог згідно із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс" від 13.02.2015р. №20 про припинення зобов'язання зарахуванням на суму 112429,59 грн. в рахунок заборгованості за договором № 003 МС/2803/БС від 28.03.2011р., яка направлена на адресу позивача 13.02.2015р., то суд не приймає до уваги дану заяву, оскільки матеріали справи не містять доказів отримання позивачем заяви про припинення зобов'язання зарахуванням.

Позивачем, також здійснено нарахування 3% річних у розмірі 3419,68 грн., нарахованих з 17.10.2014р. по 09.02.2015р.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних, з урахуванням суми заборгованості, що підлягає стягненню, встановив, що задоволенню підлягають стягненню 3% річних у розмірі 3419,68 грн. в межах заявлених позовних вимог.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Тракт" частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Сервіс" (02094, м. Київ, вулиця Лебедєва, будинок 6, літера "А", ) на користь Публічного акціонерного товариства "Тракт" (03057, м. Київ, провулок Польовий, будинок 6, ) 418400 (чотириста вісімнадцять тисяч чотириста) грн. 23 коп. (27697,54 доларів США х 1510,6043 курс НБУ за 1 долар США станом на 02.12.2014р.) - основного боргу, 3419 (три тисячі чотириста дев'ятнадцять) грн. 68 коп. - 3% річних, 8436 (вісім тисяч чотириста тридцять шість) грн. 40 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 23.02.2015р.

Суддя О.В. Гулевець