ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.03.2015 р. Справа№ 914/443/15

За позовом: Товариства з додатковою відповідальністю «Львівська автобаза №1», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми», с. Давидів, Львівська область

про стягнення 7 998,71 грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Прокопів І.І.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: Могильницький А.М. - представник за довіреністю від 31.12.2014р.

На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська автобаза №1» подано позов до Товариство з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» про стягнення заборгованості у розмірі 7 998,71 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.02.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 02.03.2015р.

В судове засідання 02.03.2015р. позивач явку повноважного представника не забезпечив, про причини не явки та не виконання вимог ухвал суду не повідомив. Однак, позивачем подано клопотання про залишення позову без розгляду (вх.№8624/16 від 02.03.2015р.) у зв'язку з погашенням суми основної заборгованості.

В судовому засіданні 02.03.2015р. представник відповідача просить припинити провадження в частині стягнення основного боргу, у зв'язку добровільною сплатою заборгованості в сумі 7 032,98 грн., що підтверджується поданими ним платіжними дорученнями.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду 11.02.2015р. та порушення провадження у справі (ухвала суду від 12.02.2015р.) заборгованість відповідача за наданні послуги згідно актів виконаних робіт становила 7 032,98 грн. Однак, відповідач після подання позовної заяви до суду оплатив заборгованість в сумі 7 032,98 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №160 від 20.02.2015р. на суму 3 032,98 грн., № 163 від 23.02.2015р. на суму 2 000,00 грн. та № 187 від 27.02.2015р. на суму 2 000,00 грн.

Відповідно до абзацу 1 та 3 п.4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Суд приходить до висновку, про припинення провадження у справі в частині стягнення 7 032,98 грн. основного боргу на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.3 ст.22 ГПК України, сторони зобов'язанні добросовісно користуватися належними процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав та охоронюваних законом інтересів другої сторони, вжити заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

З врахуванням поданої позивачем заяви про залишення позовної заяви, та не виконанням вимог ухвали суду від 12.02.2015р., щодо подання підтвердження відсутності підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 62 ГПК України; оригіналів документів доданих до позовної заяви, для огляду в судовому засіданні; від державного реєстратора Виписку (витяг) про внесення відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; звірки взаєморозрахунку з відповідачем по заборгованості, що є предметом даного спору в тому числі обґрунтованого розрахунку 3% річних та інфляційних втрат; не подання доказів часткової або повної оплати заборгованості, що є предметом спору та не подано договору від 14.11.2012р. за яким ТзОВ «Львівська автобаза №1» надавала технічне обслуговування.

Як зазначено у п.4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції», залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає розгляду спору.

Враховуючи наведене вище, з врахуванням заяви позивача про залишення позову без розгляду у порядку ст. 81 ГПК України, у зв'язку з невиконання вимог ухвали суду, що необхідні для вирішення спору та не явкою представника позивача в судове засідання, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду в частині стягнення 3% річних та інфляційний втрат на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України.

Щодо судового збору суд зазначає.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо заяви або скарги залишенні без розгляду у зв'язку повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

Відповідно п. 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

З врахуванням того, що відповідач визнав існування заборгованості за виконанні робити перед позивач, суд приходить до висновку, що судові витрати відповідно ст. 49 ГПК України покласти на відповідача, оскільки спір винник з його вини.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами ст. 49, п. 1-1 ч.1 ст. 80, п.5. ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Провадження у справі в частині стягнення 7 032,98 грн. основного боргу - припинити.

2. В частині стягнення 3% річних в сумі 829,18 грн. та 136,55 грн. інфляційних втрат - залишити без розгляду.

3. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» (81151, Львівська область, Пустомитівський район, с. Давидів, вул. Львівська, 2-А; ідентифікаційний код 36814925) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Львівська автобаза №1» (79036, м. Львів, вул. Пасічна, буд. 127; ідентифікаційний код 01268489) 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати відповідно до статті 116 ГПК України.

Суддя Коссак С.М.