ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2015 р.Справа № 916/4377/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Гладишева Т.Я.

(Склад колегії суддів Одеського апеляційного господарського суду сформовано згідно із розпорядженням голови суду № 22 від 29.01.2015)

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Угненко І.А. (довіреність № 14/07 від 30.07.2014)

від відповідача:

- Довгопола А.Ю. (довіреність № б/н від 10.06.2014)

- Кушнаренко В.В. (довіреність № б/н від 25.02.2015)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", в особі філії "Інфоксводоканал"

на рішення господарського суду Одеської області від " 12" січня 2015 року, повний текст якого складено та підписано " 16" січня 2015 року

по справі № 916/4377/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", в особі філії "Інфоксводоканал"

до Державного підприємства Міністерства оборони України "Одеський завод будівельних матеріалів"

про стягнення 276 620,93 грн.

В С Т А Н О В И В :

30.10.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства Міністерства оборони України "Одеський завод будівельних матеріалів" (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення стоків у сумі 276 620,93 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору від 22.04.2004 року № 4029/3, а саме в частині плати за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.10.2013 року по 01.09.2014 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до положень ст.ст.509, 526, 629, 901, 903 ЦК України та ст.ст.193, 198 ГК України повинна бути сплачена.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.01.2015 року по справі № 916/4377/14 (суддя Демешин О.А.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс" в особі філії „Інфоксводоканал" задоволені частково. Стягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс", в особі філії „Інфоксводоканал" 114930 гривень 75коп. боргу за водопостачання, 5885 гривень 12коп. боргу за водовідведення та 2416 гривень 56коп. судового збору.

Такий висновок суду мотивований тим, що відповідач порушив норми чинного законодавства та умови договору, позивачем це встановлено та підтверджено відповідними доказами. Проте, місцевий господарський суд зазначив, що позивач безпідставно завищив суму заборгованості відповідача за послугу з відведення зливових стоків, застосувавши середньомісячну кількість опадів, у зв'язку з чим суд першої інстанції здійснив самостійно розрахунок обсягу стоків відповідно до п.15.9 Правил користування та ДСТУ 3013-95 «Првила контролю за відведенням дощових і снігових стічних вод з території міст і промислових підприємств».

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс", в особі філії "Інфоксводоканал" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким позовну заяву в частині стягнення боргу за скид зливових стоків у розмірі 33 588,50 грн. задовольнити повністю.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, у зв'язку з чим виніс часткове незаконне і необґрунтоване рішення, яке часткове не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За твердженням апелянта, розрахований відповідачем борг за скид зливових стоків, з яким погодився господарський суд Одеської області є помилковим оскільки відповідач використав показники середньої кількості опадів за холодний та теплий періоди.

Крім того, скаржник зазначає, що під час здійснення розрахунку, склавши середній показник місяця у холодному періоді та середній показник місяця у теплому періоді відповідачем було отримано середній показник за два місяці, а не середній показник за рік.

Відповідачем надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому його представники в судовому засіданні просили апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим матеріалам справи та нормам чинного законодавства.

19.02.2015 року від представника позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи копію постанови Вищого господарського суду України по аналогічному спору.

24.02.2015 року через канцелярію суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких просив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс", в особі філії „Інфоксводоканал" задовольнити.

25.02.2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу додаткові пояснення та відзив на неї, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 22.04.2004 року між сторонами у справі укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення № 4029/3 за умовами якого позивач зобов'язався надати послуги з постачання питної води та водовідведення, у тому числі щодо приймання стічних вод з об'єктів відповідача, а останній прийняти ці послуги та оплатити їх вартість відповідно до умов цього договору, «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення міст та селищ України, затверджених наказом Держжиткомгоспу України» № 65 від 01.07.1994 р. та «Правил приймання стічних вод підприємств, установ та організацій в систему каналізації м. Одеси», затверджені розпорядженням Одеської облдержадміністрації від 09.02.1998 року № 87/А-98. (а.с.10-12)

Відповідно до п. 5.3 договору, він діє з 22.04.2004 року по 22.04.2009 року. Договір вважається продовженим на наступні 5 років, якщо до спливу місяця після закінчення строку його дії жодна сторона не заявить про зміну або припинення договору.

Оскільки жодна із сторін з відповідними заявами до іншої сторони не зверталася, то названий договір є чинним до сьогоднішнього часу.

Відповідно до п. 2.4.8 договору відповідач зобов'язався за встановленою формою з 25-го числа по 30 число у письмовій формі, надавати відомості про водоспоживання своїх об'єктів, а при ненаданні названих відомостей в обумовлений строк водоканал здійснює розрахунок відповідно з „Правилами водоспоживання".

За змістом п. 2.4.9. договору відповідач зобов'язався з 10-го по 15-є число місяця, що слідує за звітним, оформлювати акт бухгалтерської звірки по розрахункам за отримані послуги.

Оплата послуг водокористування та водовідведення проводиться щомісячно у наступному порядку: авансовий платіж у розмірі 100% суми платежу за попередній місяць до 10 числа розрахункового місяця, кінцевий розрахунок 5 число місяця наступного за розрахунковим. Грошові кошти перераховуються на поточний рахунок «Водоканалу» (п.3.2).

Відповідно до п. 3.9 договору сторонами визначено, що об'єми стоків, що відводяться від "Абонента", приймаються рівними об'ємам витраченої води або визначаються по показникам приладів обліку стоків у відповідності з п. 21.1 "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", згідно з п.15.9 «Правил водокористування» та ДСТУ 3013-95.

На момент укладення договору діяли Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення міст та селищ України, затверджених наказом Держжиткомгоспу України № 65 від 01.07.1994 р., а з жовтня 2008 р. набрали чинності нові Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, що затверджені Наказом Мінжитлокомунгоспу № 190 від 27.06.2008 р. та закріплюють в п. 4.10. аналогічні вимоги щодо визначення обсягів стічних вод, а саме, що додатковий обсяг стічних вод, що неорганізовано потрапляє у періоди дощів та сніготанення в мережі водовідведення споживачів або через зливоприймачі і колодязі на мережах водовідведення, які розташовані на території споживачів, у мережі водовідведення виробника, приймається на підставі результатів відповідних досліджень. В разі відсутності таких результатів додатковий обсяг стічних вод визначається при загальносплавній системі водовідведення - відповідно до площі території, що займає споживач, за нормами ДСТУ 3013-95 та "Правилами контролю за відведенням дощових і снігових стічних вод з територій міст і промислових підприємств" та даними гідрометслужби.

Як вбачається з матеріалів справи, саме у зв'язку з наявністю заборгованості за скид стічних вод позивач, посилаючись на п.4.10. "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008р. №190, звернувся до суду із відповідним позовом.

Згідно із положеннями ДСТУ 3013-95 "Правила контролю за відведенням дощових і снігових стічних вод з територій міст і промислових підприємств" розрахунок скидання зливових стоків здійснюється за формулою, у якій має використовуватись такий показник як h d - що означає середньорічний шар опадів за відповідний теплий, або холодний період року у мм.

У п.4.10 вказаного Наказу у послідуючій редакції, яка залишилась незмінною і на час вирішення спору судом, середньорічний об'єм стічних вод, що утворюється внаслідок випадіння атмосферних опадів, сніготанення визначається із врахуванням ОД - середньорічного об'єму дощових вод, м3/рік, також і ОС - середньорічного об'єму снігових вод, м3/рік.

Наказом Міністерства житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190 затверджено Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (Правила № 190), які визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України.

Відповідно до пункту 5.1 Правил № 190 користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

Згідно з пунктом 3.14 Правил № 190 у разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках, кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж центрального водопостачання та з інших джерел.

Пунктом 5.29 Правил № 190 встановлено, що у разі відсутності засобів обліку стічних вод їх облік здійснюється такими методами:

1) за допомогою засобів обліку на водозаборах;

2) за паспортною продуктивністю насосів на водозаборах;

3) за паспортним дебітом усіх свердловин та проектною потужністю поверхневого водозабору;

4) на підставі витрат води на технологічні потреби;

5) на підставі замірів кількості стічних вод, що надходять до мереж

водовідведення.

Метод визначення кількості стічних вод встановлюється виробниками.

Якщо кількість стічних вод визначається одним із методів, зазначених у цьому пункті Правил, що зафіксовано договором або двостороннім актом між виробником та споживачем на обумовлений термін, то споживач протягом цього терміну може не надавати виробнику таких даних.

Вказана норма Правил № 190 містить вичерпний перелік способів визначення кількості стічних вод, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, позивачем визначено кількість стічних вод, а саме зливових стоків із застосуванням підпункту 5 п.5.29 Правил №190.

Відповідно до п. 5.1 Правил водокористування, облік відпущеної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачем засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

Згідно з пунктом 3.14 Правил водокористування встановлено, що у разі відсутності засобів обліку стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж центрального водопостачання та з інших мереж, у даному випадку це випадіння атмосферних опадів у вигляді дощу та снігу, які неорганізовано потрапляють в мережі водовідведення споживачів або через дощозбірники і колодязі на мережах водовідведення, які розташовані на території споживачів, у мережі водовідведення виробника, як при загальносплавній, так і при роздільній системі водовідведення.

При загальносплавній системі водовідведення визначається - відповідно площі території, що займає споживач, за нормами ДСТУ 3013-95 та даними гідрометслужби.

Пунктом 5.29 Правил №190 встановлено ряд методів, які можуть бути застосовані у разі відсутності засобів обліку. Враховуючи відсутність таких спеціальних вимірювальних засобів і дозвільної документації, Водоканалом (позивачем) застосовано метод під №5 - на підставі замірів кількості стічних вод, що надходять до мереж водовідведення.

Відповідні дані, стосовно замірів кількості стічних вод (зливових стоків) надаються Гідрометеорологічним центром Чорного та Азовського морів, які наділені повноваженнями, атестованими приладами і засобами гідрометеорологічних вимірів.

Саме із застосуванням замірів Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів щодо середньомісячних опадів позивачем було розраховано обсяг зливових стоків у спірний період.

Таким чином, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд в частині часткового задоволенню позовних вимог за послуги з відведення зливових стоків дійшов помилкового висновку про невідповідність розрахунку позивача положенням п.5.29 Правил №190, з огляду на наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме з розрахунку позивача (а.с.15-18), заявлена до стягнення сума боргу була розрахована ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" за формулою Wд = 10 х Нд х ? F х ц , де Wд - об'єм зливових стоків, 10- коефіцієнт переведення опадів в м 3 у стоки, Нд - середньомісячний шар опадів, F - площа басейну водозбору, ц - 0,6 коефіцієнт стоку для водонепроникних поверхонь, у відповідності до п.4.10 Правил № 190 від 27.06.2008 року, ДСТУ2008 року, ДСТУ 3013-95.

Згідно із положеннями ДСТУ 3013-95 "Правила контролю за відведенням дощових і снігових стічних вод з територій міст і промислових підприємств" розрахунок скидання зливових стоків здійснюється за формулою, у якій має використовуватись такий показник як h d - що означає середньорічний шар опадів за відповідний теплий, або холодний період року у мм.

У п.4.10 вищевказаного Наказу у новій редакції від 27.06.2008 року, у послідуючій редакції, яка залишилась незмінною і на час вирішення спору судом, середньорічний об'єм стічних вод, що утворюється внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення визначається із врахуванням ОД - середньорічного об'єму дощових вод, м3/рік, також і ОС - середньорічного об'єму снігових вод, м3/рік.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недотримання позивачем обов'язку надання обґрунтованого розрахунку суми позову та неналежним чином дослідив наданий позивачем розрахунок, який відповідає як вимогам п.4.10 Правил №190 чинному до 27.03.12 р., так і після 27.03.12 р., оскільки формула за якою проводиться розрахунок об'єму скиду зливних стоків, використовується відповідно до Держстандарту 3013-95 «Гідросфера», «Правил контролю за відведенням дощових та снігових стічних вод з територій міст та промислових підприємств», затверджених наказом Держстандарту України від 23.02.1995 року № 58.

Проте у розрахунку відповідача, всупереч Правилам використовувався не середньорічний шар опаду, а сума середнього шару опаду у теплому та холодному періодах, що фактично дорівнює двом місяцям року. Тому для показника середньорічного шару опаду, необхідно було середній показник двох місяців помножити на шість.

Відповідно до п.1.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 року № 37, зареєстрованих у Мін'юсті 26.04.2002 року за № 403/6691, а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

Згідно Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 року № 37, підприємства скидають стічні води в системи комунальної чи відомчої каналізації та сплачують їм за послуги водовідведення відповідно до договорів з Водоканалами. Договори укладають на підставі місцевих Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації міста, Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 року № 65, зареєстрованих у Мін'юсті України 22.07.1994 року за №165/374, та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19 лютого 2002 року № 37 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2002 року за № 402/6690.

Згідно Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007 року № 632, стічні води підприємств - це усі види стічних вод , що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води у всіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території підприємств.

Рішенням виконкому Одеської міської ради від 25.09.2008 року № 1074 „Про удосконалення тарифної політики на послуги водопостачання та водовідведення" вирішено погодити з 01.11.2008 року нові тарифи на послуги водопостачання та водовідведення, які складають для інших споживачів: за послуги водопостачання - 9 грн. 64 коп. за 1 м. куб. ( з ПДВ), за послуги водовідведення - 6 грн. 89 коп. за 1 м.куб. (з ПДВ). Відповідно до Постанови Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України № 182 від 30.09.2011 року встановлено тариф на водовідведення у розмірі 7,212 грн. (з ПДВ).

Так, за період з 01.10.2013 року по 01.09.2014 року ТОВ „Інфокс" в особі філії „Інфоксводоканал" надало ДП Міністерства оборони України "Одеський завод будівельних матеріалів" обумовлену договором № 4029/3 від 22.04.2004 року послугу та на підставі ДСТУ 3013-95, п.4.10 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України здійснило розрахунок її вартості, який базується на даних довідок Гідрометеорологічного центру Чорного і Азовського морів про кількість опадів за відповідний період та з урахуванням площі водонепроникних поверхонь земельної ділянки об'єкту.

Таким чином, судова колегія погоджується з твердженнями та розрахунками ТОВ „Інфокс" в особі філії „Інфоксводоканал", що за період з 01.10.2013 року по 01.09.2014 за відповідачем утворилася та наявна заборгованість за водовідведення та скид ливневих стоків у сумі 33 588,50 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про стягнення з відповідача 118 101,68 грн. - послуг за водопостачання, у зв'язку із складеним сторонами протоколом про погашення взаємної заборгованості від 30.09.2014 року, що також не заперечується позивачем.

Враховуючи вище викладене, судова колегія дійшла до висновку про обґрунтованість, правомірність та доведеність належним чином і в повному обсязі вимог ТОВ „Інфокс" в особі філії „Інфоксводоканал", викладених в апеляційній скарзі про стягнення заборгованості за послуги водовідведення за скид ливневих стоків у сумі 33 588,50 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 04.02.2015 року по справі № 916/3565/13.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 12.01.2015 року по справі № 916/4377/14 частково відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, а тому воно підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись статтями 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", в особі філії "Інфоксводоканал" задовольнити.

2. Рішення господарського суду Одеської області від „12" січня 2015 року по справі № 916/4377/14 скасувати частково, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", в особі філії "Інфоксводоканал" задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України "Одеський завод будівельних матеріалів" (65039, м. Одеса, 4-й Басейний пров.,7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) 33 588,50 грн. - борг водовідведення (скид зливових стоків) та 2 970,90 - витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви.

В решті рішення залишити без змін.

3.Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України "Одеський завод будівельних матеріалів" (65039, м. Одеса, 4-й Басейний пров.,7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) 913,50 грн. - витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Видачу наказів за постановою із зазначенням повних реквізитів сторін доручити господарському суду Одеської області.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „03" березня 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Т.Я. Гладишева