ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.02.15р. Справа № 904/8934/14
За позовом Європейського банку реконструкції та розвитку (European Bank for Reconstruction and Development), сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області

про звернення стягнення на предмет зебезпечуваного обтяження

Головуючий колегії Бєлік В.Г.

Суддя Ліпинський О.В.

Суддя Мартинюк С.В.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Європейський банк реконструкції та розвитку (European Bank for Reconstruction and Development) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", у якому просить суд звернути стягнення на предмет забезпечуваного обтяження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2015 року призначено колегіальний розгляд справи.

Розпорядженням голови суду Татарчука В.О. № 40 від 28.01.2015 року для розгляду даної справи у зв'язку зі складністю обставин спору призначено колегію у складі трьох суддів: головуючий суддя - Бєлік В.Г., судді - Ліпинський О.В., Мартинюк С.В.

Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на предмет забезпечувального обтяження за Договором застави - вантажні залізнічні вагони (обкатишевози та напіввагони) у кількості 2 167 вагонів, детальний опис яких наведений в Додатку 1 до Договору Застави (в редакції Додаткової угоди №3 від 16.07.2012р.), а також всі інші не передбачені в додатку №1 вантажні залізничні вагони, власником яких відповідач став після 21.10.2011р.;

- заборонити відповідачеві пепреміщувати зазначене рухоме майно за межі теріторії України, а в межах теріторії України - до Автономної республіки Крим та на теріторію проведення антитерористичної операції, відчужувати таке майно, передавати його в заставу, оренду, лізінг або іншим чином розпоряджатись ним, а також вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження таким майном;

- заборонити Державній адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці), Державному підприємству "Головний інформаційно-обчислювальний центр Укрзалізниці", іншим підпорядкованим Укрзалізниці субєктам господарювання та іншим особам вчиняти щодо рухомого майна, зазначеного у пкнкті вище:

(a) дії, які дозволяють його переміщення (курсування) за межі теріторії України, а в межах теріторії України - до Автономної Республіки Крим та на теріторію проведення антитерористичної операції, визначеної згідно із Законом України "Про тимчасові заходина період проведення антитерористичної операції";

(b) реєстраційні дії у автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів (реєстрація, перереєстрація, нумерація перенумераціявагонів, виключення вагонів з числа зареєстрованих тощо)

(c) будь-які інші контрольні, реєстраційні таінші адміністративні дії у звязку з його відчуженням, передачею в заставу, оренду, лізінг або іншим чином його розпорядженням.

Колегія суддів вважає, що заява Європейського банку реконструкції та розвитку (European Bank for Reconstruction and Development) про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності зі ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

В даному випадку, позивачем доказів такого зменшення або знищення майна, що є предметом спору не надано.

В судовому засіданні 18.02.2015р. позивач надав інформацію, отриману ним від "Укрзалізниці" про фактичне місцезнаходження вагонів, яка на його думку підтверджує необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів не приймає цей перелік як належний доказ, що підтверджує необхідність застосування заходів забезпечення позову, оскількивін він навпаки підтверджує наявність контролю з боку "Укрзалізниці" за місцем знаходження вагонів, які є предметом спору, тоді як дані про знищення або будь-яке інше зменшення кількості вагонів або їх псування відсутні..

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити на такому.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011, № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Способи якими позивач вважає за необхідне забезпечити свої позовні вимоги не відповідають зазначеним принципам.

Заборона на відчуження майна, що є предметом забезпечувального обтяження вже застосовані самим позивачем під час укладання Договору застави про що свідчить запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповідним витягом № 45599453 від 12.11.2014р.(т.3 а.с.76-86), тому накладення арешту на майно, що є предметом спору, лише дублює вже існуючу заборону.

Інши способи якими позивач вважає за необхідне забезпечити свої позовні вимогі фактично обмежують відповідача у можлівості користуванням належним йому на праві власності майном та обмежують його господарську діяльність, яка полягає саме в організації перевезення вантажів залізницею та наданні вагонів в оренду та лізинг, до тогож такі обмеження можуть порушення прав іншіх суб'єктів господарювання, яки уклали договори на користування вагонами з відповідачем та використовують їх у своїй господарській діяльності.

Таким чином, доводи позивача не знайшли свого підтвердження, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Позивача про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовити.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Головуючий колегії Суддя Суддя В.Г. Бєлік О.В. Ліпинський С.В. Мартинюк