РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015Справа №910/28970/14

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «ДАКМАС»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «СОЛІД»
про стягнення 23 373,72 грн.
Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

від позивача -Науменко О.А. дов. №б/н від 15.12.2014р.
від відповідача -не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «ДАКМАС» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «СОЛІД» про стягнення заборгованості за Договором підряду №366-03228-15719 від 02.08.2013 у розмірі 23 373,72 грн., з яких 22 709,29 грн. - основного боргу, 664,43 грн. - 3% річних, крім того просили судові витрати у розмірі 1 827,00 грн. також покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.08.2013 між сторонами укладено Договір підряду №366-03228-15719, на підставі якого позивач зобов'язувався за завданням відповідача виконати вогнезахисну обробку металевих конструкцій (роботи), а відповідач прийняти виконані роботи та оплатити їх, проте, як указує позивач, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав у результаті чого в останнього утворилася заборгованість у розмірі 22 709,29 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2014 порушено провадження у справі №910/28970/14 та призначено розгляд вказаної справи на 02.02.2015.

30.01.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання №30-02 від 30.01.2015 про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 розгляд справи №910/28970/14 відкладено на 16.02.2015 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судове засідання 16.02.2015 з'явився, надав пояснення по суті справи, відповідно до яких просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача у судові засідання, призначені на 02.02.2015 та 16.02.2015 не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі №910/28970/14 від 26.12.2014 не виконали, заяв та клопотань станом на дату розгляду справи не подавали.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 за №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних у матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі №910/28970/14.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 16.02.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «ДАКМАС» (далі - Підрядник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «СОЛІД» (далі - Замовник, Відповідач) укладено Договір підряду №366-03228-15719 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Підрядник зобов'язується за завданням Замовника на свій ризик власними або залученими силами виконати вогнезахисну обробку металевих конструкцій (надалі - роботи) на об'єкті: «Реконструкція будівлі для розміщення супермаркету «БІЛЛА» (надалі - об'єкт), в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що договірна ціна за цим Договором є твердою, визначається згідно кошторису складає 50 008,33 грн., крім того ПДВ 20% - 10 001,67 грн., всього - з урахуванням ПДВ - 60 010,00 грн.

Сторони погодили, що остаточна вартість робіт, яку має сплатити Замовник на користь Підрядника, визначається на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в, підписаних сторонами на виконання цього Договору і не може перевищувати вартості фактично виконаних робіт (п. 2.4. Договору).

Також сторони домовилися, що строк виконання робіт - 10 робочих днів з дати підписання Договору, за умови надання Замовником обсягів робіт з правом дострокового виконання (п. 3.1. Договору).

Приписами п. 7.2. Договору передбачено, що оплата виконаних робіт здійснюється Замовником проміжними платежами (з урахуванням сплачених авансів) на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрат за формою КБ-3, Актів КБ-2в та рахунку-фактури, крім суми, вказаної в п. 7.4 цього Договору, яка притримується Замовником з коштів, належних до сплати Підряднику згідно будь-якого акту КБ-2в. Оплата здійснюється тільки по оригіналах рахунків-фактур, коли виникає зобов'язання по Договору внаслідок виконання умов цього Договору.

Строк оплати становить наступні 20 (двадцять) робочих днів з дати підписання сторонами Акту КБ-2в на надання Підрядником рахунку-фактури, крім випадків коли у прийнятих Замовником роботах будуть виявлені недоліки. В цьому випадку строк здійснення оплати продовжується на строк усунення Підрядником виявлених недоліків (п. 7.3. Договору).

Відповідно до п. 7.4. Договору 5% (п'ять відсотків) від договірної ціни (з урахуванням ПДВ 20%) сплачується Замовником на підставі рахунку Підрядника не пізніше 25 (двадцяти п'яти) робочих днів після прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту.

Згідно з п.п. 8.1.1.-8.1.3 Договору здача-приймання виконаних робіт оформлюється щомісячними довідками КБ-3 та Актами КБ-2в. Ці документи у двох примірниках складає Підрядник та надає їх Замовнику до 23 (двадцять третього) числа кожного місяця. Після цього Замовник складає у двох примірниках довідки КБ-3, Акти КБ-2в або Акти приймання-передачі обладнання або інших робіт, в яких зазначає обсяги і вартість робіт, виконаних у відповідному періоді силами Замовника та силами Підрядників, та передає їх для наступного приймання робіт, обладнання Замовником будівництва. Акти КБ-2в підписуються Замовником та повертаються у одному примірнику Підряднику протягом 10 (десяти) робочих днів після прийняття Замовником будівництва відповідних робіт. В Актах КБ-2в, що підписуються сторонами цього Договору, вказуються претензії до виконаних робіт.

Приписами п. 8.1.5. Договору передбачено, що у випадку відмови Замовника від прийняття виконаних Підрядником робіт сторони протягом 10 (десяти) робочих днів з дати виявлення недоліків у роботах складають двосторонній Акт про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів) з переліком допущених Підрядником при виконанні робіт недоліків та строків їх усунення.

У подальшому сторони уклали Додаткову угоду №1 від 05.2013 до Договору, відповідно до якої внесли зміни до п. 2.2. Договору, виклавши його у наступній редакції: «Договірна ціна за цим Договором є твердою, визначається згідно кошторису складає 52 257,92 грн., крім того ПДВ 20% - 10 451,58 грн., всього - з урахуванням ПДВ 20% - 62 709,50 грн.».

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, а відтак правовідносини сторін регулюються Главою 61 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта (ч. 2. ст. 875 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до пояснень Позивача, останнім на виконання умов Договору у період за вересень 2013 по жовтень 2013 виконані роботи відповідно до умов Договору, а Відповідачем указані роботи прийнято, як належні, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками повноважних представників сторін Довідок про вартість робіт/витрати форми КБ-3 та Актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в. Позивач також зазначає, що вартість виконаних робіт за вищевказаний період складає з урахуванням ПДВ 62 709,29 грн.

На підтвердження викладеного, Позивачем надано Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми №КБ-3 та Акти приймання виконаних будівельних робіт, а саме:

- №1 від 30.09.2013 на суму 60 009,79 грн.;

- №2 від 31.10.2013 на суму 2 699,50 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що підписаним уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств є лише Акт №1 від 30.09.2013 на суму 60 009,79 грн., а Акт №2 від 31.10.2013 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в підписаний лише зі сторони Позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як зазначалося раніше, приписами п. 8.1.5. Договору передбачено, що у випадку відмови Замовника від прийняття виконаних Підрядником робіт сторони протягом 10 (десяти) робочих днів з дати виявлення недоліків у роботах складають двосторонній Акт про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів) з переліком допущених Підрядником при виконанні робіт недоліків та строків їх усунення.

Матеріали справи не містять двостороннього Акту про порядок і строки усуненя недолків (дефектів), які мав би усунути Підрядник відповідно до робіт, виконаних останнім згідно з Актом №2 від 31.10.2013 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в.

Таким чином, суд приходить до висновку що Позивачем належним чином виконані роботи за Актом №2 від 31.10.2013 на суму 2 699,50 грн., що підлягають оплаті зі сторони Відповідача.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як стверджує Позивач, станом на 03.10.2014 Відповідач свої зобов'язання стосовно оплати за виконані підрядні роботи виконав частково в сумі 40 000,00 грн. (підтверджується банківськими виписками Позивача по п/р 0053 в ПАТ «Діамантбанк», копії наявні в матеріалах справи), у зв'язку з чим наявна непогашена заборгованість у розмрі 22 709,29 грн.

Суд перевірив законність заявленої Позивачем суми основної заборгованості за Договором підряду №366-03228-15719 від 02.08.2013 у розмірі 22 709,29 грн. та прийшов до висновку про її правомірність та обґрунтованість.

Таким чином, суд вважає, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача суми основної заборгованості у розмірі 22 709,29 грн. є законною, обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання з оплати робіт, Позивачем нараховано Відповідачу 664,43 грн. - 3% річних.

Щодо стягнення 3% річних судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу приписів п. 18 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році" №01-8/344 від 11.04.2005 з огляду на вимоги частини 1 статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого нарахування сум штрафних санкцій, річних, збитків від інфляції, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Судом встановлено, що Відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку з перерахування коштів не виконав, допустивши прострочення виконання зобов'язання, тому дії Відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями пункту 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 за №14, сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку наданого Позивачем розрахунку 3% річних, суд приходить до висновку про правильність їх нарахування, а тому указані вимоги є законними, доведеними, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Факт невиконання Відповідачем зобов'язання за Договором належним чином доведений, документально обґрунтований, Відповідачем не стростований.

Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заявлені до нього вимоги не спростував, доказів належного виконання зобов'язання за Договором підряду №366-03228-15719 від 02.08.2013 та/або наявності об'єктивних причин неможливості виконання указаних зобов'язань суду не надав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором підряду №366-03228-15719 від 02.08.2013 є законними, обґрунтованими та такими, що задовольняються судом у повному обсязі.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, при задоволенні позову стягнення судового збору покладається на Відповідача.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «СОЛІД» (03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 31-33; ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «ДАКМАС» (07500, Київська обл., смт. Баришівка, вул. Пархоменка, буд. 34; ) заборгованість у розмірі 23 373,72 грн., з яких 22 709,29 грн. - основного боргу, 664,43 грн. - 3% річних - за Договором №366-03228-15719 від 02.08.2013 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 827,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5. Дата складення повного рішення 10.03.2015.

Суддя А.В.Яковенко