Господарський суд Чернігівської області
__________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"02" березня 2015 р. № 927/296/15

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши матеріали позовної заяви

позивача: Лікувально-профілактичного закладу «Обласний центр

екстреної медичної допомоги та медицини катастроф»

14020, вул. Шевченка, 160, м.Чернігів;

до відповідача: Виконавчого комітету Ніжинської міської ради

16600, вул. І.Франка, 1, м.Ніжин, Чернігівська обл.;

предмет спору: - визнання недійсною в частині Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна власності територіальної громади міста Ніжина; - визнання недійсним договору оренди майна міської комунальної власності № 25 від 18.02.2013;

в с т а н о в и в:

Лікувально-профілактичний заклад «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» звернувся з позовом до господарського суду Чернігівської області до відповідача Виконавчого комітету Ніжинського міської ради про визнання недійсною в частині Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна власності територіальної громади міста Ніжина, затвердженої рішенням Ніжинської міської ради від 26.12.2007 та про визнання недійсним договору оренди майна міської комунальної власності №25 від 18.02.2013.

В поданій позовній заяві позивачем заявлено дві вимоги: про визнання недійсною в частині Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна власності територіальної громади міста Ніжина, затвердженої рішенням Ніжинської міської ради від 26.12.2007 та про визнання недійсним договору оренди майна міської комунальної власності № 25 від 18.02.2013.

Відповідно до пункту 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 7 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Одна із позовних вимог заявлених до відповідача - Виконавчого комітету Ніжинської міської ради про визнання недійсною в частині Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна власності територіальної громади міста Ніжина, затвердженої рішенням Ніжинської міської ради від 26.12.2007.

Відповідно до ч.2 п.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, встановлено, що господарським процесуальним кодексом не передбачено можливості об'єднання в одне провадження вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Тому в разі подання позову, в якому такі вимоги об'єднано, господарський суд приймає позовну заяву в частині вимог, що підлягають розглядові господарськими судами, а в іншій частині з посиланням на пункт 1 частини першої статті 62 ГПК - відмовляє у прийнятті позовної заяви.

Так, вище вказана вимога заявлена до органу владних повноважень і за своїм змістом відноситься до адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 62 ГПК України, суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява в частині вимоги про визнання недійсною Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна власності територіальної громади міста Ніжина, затвердженої рішенням Ніжинської міської ради від 26.12.2007 підлягає поверненню на підставі п.1. ст.62 ГПК України, оскільки така вимога не підлягає розгляду в господарських судах.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Судовий збір позивачем при поданні позовної заяви не сплачено.

Позивачем разом з позовною заявою подано заяву про відстрочення сплати судового збору від 25.02.2015.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п.3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Так, позивач просить суд про відстрочення сплати судового збору у зв'язку з тяжким майновим станом, який відповідно до тимчасового плану асигнувань загального фонду бюджету на І квартал 2015року Центру є перешкодою для своєчасної оплати судового збору розміром 1218грн. До заяви позивач прикладає копію тимчасового плану асигнувань загального фонду бюджету на І квартал 2015року.

Враховуючи вище наведене та оскільки інших доводів та доказів в обгрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору позивачем не надано, суд дійшов висновку, що заява відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Таким чином суд дійшов висновку, що позовна заява в частині визнання недійсним договору оренди майна міської комунальної власності № 25 від 18.02.2013 підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.1. ст.62, п. 4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. В задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору від 25.02.2015 №б/н відмовити.

2. Відмовити у прийнятті заяви в частині визнання недійсною Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна власності територіальної громади міста Ніжина, затвердженої рішенням Ніжинської міської ради від 26.12.2007.

3. Позовну заяву в частині в частині визнання недійсним договору оренди майна міської комунальної власності № 25 від 18.02.2013 повернути позивачу.

Додаток: на 24 арк..

Суддя Цимбал-Нарожна М.П.

Підстави повернення позовної заяви можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[1...0], де [1...0] - відповідні п.п.1...10 статті 63 ГПК України.

Цимбал-Нарожна М.П.