номер провадження справи 8/190/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 Справа № 908/5676/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ми» (69032, м.Запоріжжя, вул. Рекордна, 20-А)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок Г.Т.» (69076, м.Запоріжжя, вул. Новобудов, 7)

про стягнення 166560 грн. заборгованості з орендної плати за договором № 003500 від 01.01.2011 р., 326180 грн. штрафу

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Г.Т." (69076, м.Запоріжжя, вул. Новобудов, 7)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ми" (69032, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 20-А)

про зобов'язання прийняти з орендного користування за актом прийому-передачі приміщення енерговставки у м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 7

Суддя І. А. Попова

Представники:

ТОВ «Ми» - Ворона О.В., дов. від 26.01.2015 р.

Дрозденко М.В., дов. № 4 від 09.02.2014 р.

ТОВ «Крок Г.Т.» - Хамзін Т.Р., дов. № 14 від 15.05.2013 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення 166560 грн. заборгованості з орендної плати за договором № 003500 від 01.01.2011 р., 326180 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 28.01.2015 р. прийнято до спільного розгляду зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок Г.Т.» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ми» про зобов'язання прийняти з орендного користування за актом прийому-передачі приміщення енерговставки у м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 7.

В судовому засіданні, відкритому 28.012.015 р., оголошувалися перерви до 12.02.2015 р., 16.02.2015 р., 24.02.2015 р. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в засіданні 24.02.2015 р.

В судовому засіданні 24.02.2015 р. позивачем за первісним позовом заявлено клопотання про збільшення позовних вимог. У відповідності до ст.. 22 ГПК України клопотання задоволено судом.

Позивач за первісним позовом ТОВ «Ми» підтримує вимоги з підстав, викладених у позові та заяві від 23.02.2015 р. (вх. № 09-06/6069 від 24.02.2015 р.). В обґрунтування вимог вказує, що 01.01.2011 р. з ТОВ «Крок Г.Т.» укладений договір №003500 оренди нежитлового приміщення, за умовами якого останньому передано у строкове платне володіння та користування частину нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення загальною площею 140,9 кв.м., що розташоване в енерговставці з підвалом літ. Г. інв.. № 1000098, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.. Новобудов, 7. Пунктом 8.1 договору встановлено, що договір діє з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р. 01 січня 2011 р. товариство «Ми» за актом приймання-передачі нежитлового приміщення передало товариству «Крок Г.Т.» приміщення. У порушення умов договору товариство «Крок Г.Т.» сплатило товариству «Ми» за увесь час користування приміщенням протягом 2011 р. лише 6940 грн., сума недоплати орендної плати за 2011 рік становить 76340 грн. Крім цього, у порушення умов п. 2.3 договору після спливу 31.12.2011 р. строку дії договору товариство «Крок Г.Т.» не передало товариству «Ми» по акту приймання-передачі орендоване приміщення, а продовжує його використовувати у власній господарській діяльності і до теперішнього часу, чим порушує умови договору. Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.02.2014 р. по справі № 908/206/14 встановлено факти невиконання ТОВ «Крок Г.Т.» умов договору № 003500 оренди нежитлового приміщення від 01.01.2011 р. щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендних платежів за користування майном за період дії договору оренди (з лютого 2011 р. по грудень 2012 р.) та стягнуто з ТОВ «Крок Г.Т.» заборгованість у розмірі 159620 грн. Пунктом 3.2 договору оренди №003500 передбачено, що у випадку прострочення орендарем орендного платежу після встановленого строку орендодавець стягує штраф у розмірі 100% орендної плати. За порушення умов п. 3.2 договору ТОВ «Крок Г.Т.» повинно сплатити штраф в сумі 159620 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати за користування приміщенням за 11 місяців 2011 р. та за 2012 рік. В постанові Донецького апеляційного господарського суду від 02.04.2014 р. по справі № 908/206/14, якою залишено без змін рішення від 27.02.2014 р. по вказаній справі, встановлено, оскільки відповідного акту приймання-передачі майна з оренди суду не надано, приймаючи відсутність заперечень з боку орендодавця про продовження дії договору оренди, то договір № 003500 від 01.01.2011 р. в силу ст. 764 ЦК України продовжено на строк, який раніше був встановлений договором, тобто на 1 рік. Позивач за первісним позовом зазначає, що ТОВ «Крок Г.Т.» продовжує користуватися приміщенням і на теперішній час, проти чого ТОВ «Ми» не заперечує, але при цьому не сплачує жодний із платежів, що передбачені договором, та значно погіршило стан цього нерухомого майна. Пунктом 3.5 договору № 003500 встановлено, що орендна плата та інші платежі, що обумовлені у договорі, нараховуються орендодавцем та повинні бути сплачені орендарем за увесь період дії договору до моменту фактичної передачі орендованого приміщення орендодавцю. Позивач за первісним позовом вважає, що ТОВ «Крок Г.Т.» безоплатно користується приміщенням з 01.01.2013 р. по теперішній час (грудень 2014 р.), тому зобов'язане сплатити орендну плату за користування приміщенням за 2013 рік в розмірі 83280 грн. та за 2014 рік в розмірі 83280 грн. (разом 166560 грн.) та штраф у відповідності до п. 3.2 договору в розмірі 166560 грн. за несвоєчасну сплату орендних платежів за 2013 - 2014 р.р. Також, позивач за первісним позовом зазначає, що протягом січня - лютого 2015 р. ТОВ «Крок Г.Т.» продовжувало порушувати умови договору оренди № 003500 в частині сплати орендних платежів, тому зобов'язано сплатити за користування приміщенням у січні та лютому 2015 р. 13880 грн. орендної плати та 13880 грн. штрафу відповідно до п. 3.2 договору. З посиланням на ст.. 11, 16, 509, 526, 530, 599, 759, 762, 764, 795 ЦК України, ст.. 286 ГК України позивач за первісним позовом просить стягнути з товариства «Крок Г.Т.» 340060 грн. штрафу, 180440 грн. заборгованості орендної плати.

Відповідач за первісним позовом - ТОВ «Крок Г.Т.» - заявлені позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов вказує, що з лютого 2011 р. не використовує орендоване приміщення, неодноразово звертався до ТОВ «Ми» з листами про прийняття орендованого приміщення за актом прийому-передачі, а останній ухиляється від його підписання. Відповідно до положень ст.. 764 ЦК України, враховуючи некористування майном після закінчення строку договору найму, договір оренди нежитлового приміщення від 01.01.2011 р. № 003500 не може вважатися поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Акти повернення орендованого майна сторони не підписали в зв'язку із бездіяльністю орендодавця. Відповідач за первісним позовом вважає, що обов'язку сплачувати орендну плату у 2013 та 2014 роках у орендаря не виникло. Також зазначає, що не мав можливості використовувати орендоване приміщення через його аварійність, за що він не відповідає. Договором оренди передбачено певні особливості сплати орендної плати, а саме обов'язок виникає в разі пред'явлення орендарем рахунку за поточний місяць або за наявності рахунку за попередній місяць. Жодного рахунку з боку позивача не пред'являлось. Щодо вимог про стягнення штрафу у сумі 159620 грн. за порушення термінів внесення орендних платежів у 2011 - 2012 р.р. відповідачем заявлено про сплив позовної давності.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Крок Г.Т.» до початку розгляду господарським судом справи по суті звернулося з зустрічним позовом до товариства «Ми» з вимогами про зобов'язання прийняти з орендного користування за актом прийому-передачі приміщення енерговставки у м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 7. Зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду з первісним позовом, про що винесено ухвалу від 28.01.2015р.

Позивач за зустрічним позовом ТОВ «Крок Г.Т.» підтримує зустрічні позовні вимоги з підстав, викладених у позові та заяві про уточнення від 24.02.2015 р. В обґрунтування вимог вказує, що з метою експлуатації обладнання (трансформаторної підстанції КТП № 2 та КТП№ 3) сторонами укладено договір оренди № 003500 від 01.01.2011 р. Враховуючи певні труднощі та непорозуміння з орендодавцем, що виникли під час оренди, аварійність об'єкта оренди, з метою забезпечення нормального функціонування підприємства ТОВ «Крок Г.Т.» прийнято рішення про демонтаж зазначеного обладнання із частини орендованого приміщення в будівлі енерговставки та розміщення його на власній території, про що на підприємстві видано наказ № 19/1 від 21.01.2011 р. Про зазначені обставини орендодавця повідомлено листом від 26.01.2011 р., а також про розірвання договору оренди з 01.03.2011 р. відповідно до п. 8.4 цього договору та попереджено про подальше звільнення приміщення не менш ніж за місяць відповідно до п. 4.13 договору. Листом від 16.02.2011 р. орендодавець повідомлявся про необхідність підписання акту прийому-передачі приміщення після його звільнення. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що неодноразово (листами від 02.03.2011 р., 16.03.2011 р., 25.12.2012 р., 15.01.2013р.) звертався до товариства «Ми» з проханням оформити акт приймання-передачі орендованого майна. Незважаючи на фактичне отримання орендованого майна, безперешкодне володіння та користування цим майно, товариство «Ми» ухиляється від виконання свого обов'язку щодо підписання акту приймання-передачі орендованого майна. Позивач за зустрічним позовом з посиланням на ст.ст. 545, 795 ЦК України просить зобов'язати ТОВ «Ми» прийняти з оренди частину нежитлового приміщення площею 140,9 кв.м., розташовану в приміщенні енерговставки по вул. Новобудов, 7 у м.Запоріжжя шляхом підписання акту прийому-передачі з датою підписання 31.12.2012 р.

Відповідач за зустрічним позовом - ТОВ «Ми» заявлені зустрічні позовні вимоги не визнав та вважає договір № 003500 чинним і на теперішній час. У відзиві на зустрічний позов вказує, що до теперішнього часу об'єкт оренди не повернуто ТОВ «Ми» за актом прийому-передачі. Разом з цим, п. 2.2. договору встановлено, що приміщення вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі. Враховуючи, що товариство «Крок Г.Т.» не повернуло за актом прийому - передачі орендоване майно, а також приймаючи до уваги той факт, що ТОВ «Ми» не заперечувало про поновлення строку дії договору кожного наступного року, відповідач за зустрічним позовом вважає, що дія договору, згідно з нормами ч. 1 ст. 764 ЦК України, поновлювалася у 2012, 2013, 2014 та у 2015 роках. Що стосується посилань товариства «Крок Г.Т.» на листування з приводу розірвання договору та необхідності підписання акту приймання передачі, товариство «Ми» зазначає, що рішенням господарського суду Запорізької області по справі № 908/206/14 встановлено факт, що відсутні підстави вважати, що значені листи надіслано саме орендодавцю за договором. Щодо розірвання договору товариством «Крок Г.Т» в односторонньому порядку відповідач за зустрічним позовом вказує, що розірвання договору в односторонньому порядку не передбачено договором, про розірвання договору в судовому порядку орендар не звертався. Крім того, вказує, що позивачем за зустрічним позовом не надано тексту акту прийому-передачі орендованого майна. Натомість товариство «Ми» заявляло про можливість прийняття від орендаря приміщення за умови підписання останнім акта у відповідній редакції. Просить в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Ми» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крок Г.Т.» (орендар) укладено договір №003500 оренди нежитлового приміщення, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне володіння та користування нежитлове приміщення для виробництва площею 140,9 кв. м., розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 7. Пунктами 2.2, 2.3 договору передбачено, що приміщення вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. У разі припинення Договору, у тому числі достроково, орендар зобов'язаний передати орендоване приміщення у день припинення договору.

Відповідно до п.п.3.1., 3.2. договору орендна плата за перший місяць оренди становить 6940,00 грн. Щомісячний розмір орендної плати кожен наступний місяць підлягає індексації на коефіцієнт інфляції за попередній місяць, встановлений Міністерством статистики України. Індексація розміру орендної плати здійснюється Орендодавцем з наростаючим підсумком. Орендна плата та інші платежі обумовлені Договором повинні перераховуватися орендарем на розрахунковий рахунок Орендодавця, згідно виставлених рахунків, щомісячно до 10 числа поточного (розрахункового) місяця. Якщо рахунки не виставлені до 10 числа, то Орендар зобов'язаний сплатити суму оренди вказану в рахунку попереднього місяця. При отриманні рахунку орендар доплачує різницю на протязі 10 днів. У випадку прострочення орендарем орендного платежу після встановленого строку, орендодавець стягує штраф в розмірі 100 відсотків від орендної плати.

Умовами п. 3.3. Договору передбачено, що розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а п.4.6.договору встановлено обов'язок орендаря своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Орендна плата та інші платежі, обумовлені в договорі, нараховуються орендодавцем та повинні сплачуватися орендарем за весь період дії договору до моменту фактичної передачі орендованого приміщення орендодавцю, про що зазначено у п. 3.5. Договору.

Пунктом 4.7. договору сторони домовилися, що в разі прострочення орендарем орендного платежу більш ніж на 3 дні після встановленого строку, допуск співробітників Орендаря в орендоване приміщення припиняється. Орендодавцю за актом здачі-приймання передається орендоване приміщення та майно. Допуск на територію підприємства припиняється. Орендар зобов'язується повідомляти про майбутнє звільнення приміщення не менш ніж за один місяць (п. 4.13).

Пунктом 8.1 договору визначено, що договір діє з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року. Договір може бути розірваний за письмовою вимогою однією із сторін. При цьому друга сторона повинна бути попереджена не менш ніж за один місяць, або за домовленістю (п. 8.4).

Факт передання майна в оренду підтверджується актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.01.2011 року.

Господарським судом Запорізької області розглядалася справа № 908/206/14 за позовом ТОВ «Ми» про стягнення з ТОВ «Крок Г.Т.» орендної плати за договором № 003500. Рішенням від 27.02.2014 р. по вказаній справі позовні вимоги задоволено та стягнуто з товариства «Крок Г.Т.» 159620 грн. орендної плати за період з лютого 2011 р. по грудень 2012 р. в зв'язку з порушенням орендарем зобов'язань по сплаті орендних платежів у вказаний період.

Вимоги про стягнення штрафу в розмірі 159620 грн. за несвоєчасне виконання зобов'язань товариством «Крок Г.Т.» за період з лютого 2011 р. по грудень 2012 р. позивач за первісним позовом обґрунтовує умовами п. 3.2 договору № 003500, яким передбачено, що в разі прострочення орендарем орендного платежу після встановленого строку орендодавцем стягується штраф в розмірі 100% від орендної плати.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Статтею 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Відповідно до ст. 223 ГК України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом. Статтею 258 ЦК України встановлена позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки. Враховуючи, що відповідно до ст.. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафу у даних спірних відносинах скінчився. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. До вимог про стягнення штрафу в розмірі 152620 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати за період з лютого 2011 р. по грудень 2012 р. суд застосовує позовну давність, про яку заявлено відповідачем, та відмовляє у задоволенні вимог в цій частині.

Також, предметом вимог у даній справі за первісним позовом є орендна плата за 2013 р. в розмірі 83280 грн., орендна плата за 2014 р. у розмірі 83280 грн., орендна плата за січень - лютий 2015 р. в розмірі 13880 грн., усього 180440 грн., та штраф в розмірі 180440 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати за вказані періоди.

Товариство «Ми» в обґрунтування вимог вказує, що товариство «Крок Г.Т.»до теперішнього часу не передало йому по акту приймання-передачі приміщення, продовжує ним користуватися , при цьому значно погіршило стан нерухомого майна.

Товариство «Крок Г.Т.» наполягає, що наприкінці 2012 року сповістило орендодавця про припинення договору оренди та вимагало прийняти приміщення. Такого ж листа було направлено і наприкінці 2013 р., оскільки стало відомо, що орендодавець - ТОВ «Ми» - не бажає підписувати акт повернення приміщення, так як вважає, що орендар погіршив стан орендованого майна.

Таким чином, для вирішення даного спору судом вивчалось коло питань, зокрема, чи продовжує дію договір оренди № 003500 від 01.01.2011 р.; якщо договір припинився, то в який строк та з яких підстав; які дії вчинялися сторонами щодо продовження чи припинення договору оренди № 003500.

Судом встановлено наступне:

При розгляді справи № 908/206/14 господарським судом встановлено, що договір № 003500 від 01.01.2011 р. в силу ст. 764 ЦК України продовжено на строк, який був раніше встановлений договором, тобто на 1 рік, в зв'язку з відсутністю заперечень з боку орендодавця щодо продовження дії договору оренди та продовженням товариством «Крок Г.Т.» користуватися спірним майном (оскільки відповідного акту приймання - передачі майна з оренди суду не надано).

Як свідчать матеріали справи, листом № 673/1 від 25.12.2012 р. товариство «Крок Г.Т.» повідомило товариство «Ми», що орендоване приміщення звільнено, доступу до приміщення робітники ТОВ «Крок Г.Т.» не мають, та просило підписати акти приймання - передачі орендованого майна, за наявності зауважень до акту, повідомити про них. Додатком до вказаного листа вказано акт приймання-передачі. Про направлення такого листа за юридичною адресою ТОВ «Ми» свідчить реєстр відправленої кореспонденції від 25.12.2012р. та поштовий фіскальний чек № 6498 від 25.12.2012 р. (а. с. 140).

Частиною 1 ст. 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Таким чином, із встановленого слідує, що строк дії договору № 003500 від 01.11.2011 р. припинився, з огляду на те, що договір укладався на строк з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р. та був продовжений на 1 рік, тобто до 31.12.2012 р.

Статтею 764 ЦК України, на яку посилається товариство «Ми» в обґрунтування своїх вимог, передбачено, що договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, якщо наймач продовжує користуватися майном. Тобто, за своєю правовою природою зазанчена норма законодавства направлена на захист прав орендаря на продовження користування об'єктом оренди.

Як свідчать наявні матеріали, товариство «Крок Г.Т.» не користується орендованим майном, про що орендодавець був повідомлений листом від 25.12.2012 р., тобто договір №003500 від 01.01.2011 р. не може вважатися продовженим в силу ст. 764 ЦК УКраїни.

Пунктом 3.5 договору № 003500, що є підставою первісних позовних вимог, передбачено, що орендна плата та інші платежі, обумовлені договором нараховуються орендодавцем та повинні сплачуватися орендарем за весь період дії договору до моменту фактичної передачі орендованого приміщення орендодавцю.

Судом, як зазначалося вище, встановлено, що після закінчення строку договору оренди № 003500 орендарем вчинено дії щодо повернення орендованого приміщення орендодавцю шляхом направлення останньому для підписання акту приймання - передачі. При цьому, по-перше, товариство «Ми» наполягає, що акт не отримувався, по друге, приміщення не може бути прийняте, оскільки знаходить в незадовільному стані.

Як слідує із пояснень представника товариства «Ми» та підтверджується матеріалами справи, в період з 2010 р. по 2015 р. на підприємстві згідно штатного розпису працював лише директор, інших посад не передбачено. Директор товариства «Ми» тривалий час був відсутній на підприємстві в зв'язку перебуванням на лікуванні. Тому мала місце така ситуація, за якою кореспонденція, яка направлялася на юридичну адресу орендодавця, не отримувалася особою з відповідними повноваженнями та на них не надавалися відповіді.

Частиною 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання).

Встановлено, що звернення товариства «Крок Г.Т.» з проханням прийняти з оренди приміщення, яке є предметом договору оренди № 003500, залишилися без відповіді з боку орендодавця та без надання обґрунтованих пояснень щодо неможливості прийняти з оренди ці приміщення (докази направлення листа наявні в матеріалах справи), що свідчить про вжиття товариством «Крок Г.Т.» заходів щодо виконання обов'язку з повернення орендованого майна та про ухилення орендодавця від прийняття з оренди приміщення.

Крім того, орендодавець був обізнаний про небажання товариства «Крок Г.Т.» продовжувати договір № 003500, що вбачається, зокрема, із рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/206/14.

Також, як встановлено у ході судового розгляду, орендодавець відмовляється прийняти орендоване майно, посилаючись на те, що приміщення перебуває в незадовільному стані.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обмовлено в договорі. Згідно частини 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Обов'язок орендодавця прийняти від орендаря об'єкт оренди за актом приймання-передачі передбачений пунктом 2.2 договору № 003500. Таким чином, обов'язку орендаря повернути орендоване приміщення після закінчення строку дії договору кореспондує зустрічний обов'язок орендодавця прийняти це приміщення за актом приймання-передачі.

При цьому, на виконання зобов'язання за договором оренди особа вправі в судовому порядку вимагати прийняття від неї майна, яке було предметом договору, та отримання документа (акта) про таке прийняття, як підтвердження виконання нею зобов'язання (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 1/5005/5719/2011 від 20.03.2012 р.).

В даному випадку товариство «Ми» відмовилось прийняти майно з орендного користування товариства «Крок Г.Т.», а тому в силу приписів ст. 613 ЦК України є кредитором, що прострочив, оскільки не прийняв належне виконання, запропоноване боржником.

Посилання товариства «Ми» як орендодавця на те, що стан орендованого приміщення, яке орендар вимагає прийняти за актом приймання-передачі, є незадовільним та знаходиться не в тому стані, в якому воно було передано в оренду з урахуванням нормального зносу, судом відхиляється, оскільки ні чинним законодавством, ні умовами договору оренди не передбачено право орендодавця після припинення дії договору оренди відмовлятися від прийняття об'єкта оренди від орендаря та підписання акту приймання-передачі, якщо його не влаштовує стан приміщення. Претензії товариства «Ми» щодо стану орендованого майна можуть бути предметом окремого позову, зокрема, про відшкодування шкоди, але не є предметом доказування у даній справі. Також, судом при розгляді даної справи не досліджується питання щодо редакції, в якій має бути викладений акт приймання-передачі. Складання акту приймання-передачі покладається на сторону, яка передає, що випливає із суті зобов'язання.

Доводи сторін, що акт приймання-передачі має бути підписаний з зазначенням вказаної кожною з них дати, суд знаходить хибними, оскільки акт - це документ, складений кількома особами, що підтверджує встановлені факти або події, тобто засвідчує фактичне та реальне виконання відповідних дій сторонами, що його підписали, з зазначенням фактичної дати такої події.

Таким чином, за результатами розгляду спору у даній справі суд прийшов до висновків, що, по-перше, договір оренди № 003500 від 01.01.2011 р. припинився з 01.01.2013 р. в зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено; по-друге, орендар припинив користування майном, про що вчасно повідомив орендодавця; по-третє, в силу ст. 613 ЦК України кредитор (ТОВ «Ми») є таким, що прострочив прийняття належного виконання з приймання майна, що виключає виконання орендарем (ТОВ «Крок Г.Т.») зустрічного обов'язку із сплати орендних платежів за спірний період відповідно до п. 3.5 договору оренди № 003500 від 01.01.2011 р.

Оцінивши у сукупності зібрані у справі письмові докази, пояснення представників сторін та встановлені обставини, суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом (ТОВ «Крок Г.Т») відповідно до приписів ст.. 33, 34 ГПК України доведено в установленому законом порядку обґрунтованість та підставність своїх вимог про зобов'язання орендодавця прийняти орендоване майно за актом приймання передачі внаслідок ухилення останнього від прийняття майна з оренди. Зустрічні позовні вимоги задовольняються судом.

В задоволенні первісних позовних вимог про стягнення з ТОВ «Крок Г.Т.» орендної плати за 2013, 2014, та січень - лютий 2015 р. та штрафу за несвоєчасне внесення орендної плати за відповідний період, судом відмовляється, внаслідок встановлених обставин.

Судові витрати покладаються на сторін, що їх понесли.

На підставі викладеного, ст.ст. 258, 610, 613, 764, 795 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ми» до товариства з обмеженою відповідальністю «Крок Г. Т.» про стягнення заборгованості з орендної плати та штрафу відмовити.

Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок Г.Т.» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ми» задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ми» (69032, м.Запоріжжя, вул. Рекордна, 20-А, ) прийняти з оренди частину нежитлового приміщення площею 140,9 кв.м., розташовану в приміщенні енергоставки у м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 7, за актом приймання-передачі від Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок Г.Т.» (69076, м.Запоріжжя, вул. Новобудов, 7, ).

Повне рішення складено 02 березня 2015 року.

Суддя І.А. Попова