ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.02.15р. Справа № 904/9536/14

За позовом Приватного підприємства "Дніпроагропромсервіс", м. Дніпропетровськ

до Приватного науково-виробничого підприємства "Ювіс технології", м. Дніпропетровськ

про стягнення 16 878,34 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Мацерук А.І., наказ № б/н від 01.12.2006 року, директор;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Дніпроагропромсервіс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного науково-виробничого підприємства "Ювіс технології" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 16 878,34 грн., який складається з сум: 13 701,70 грн. - основна заборгованість, 1 976,98 грн. - інфляційні, 1 199,66 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного між Приватним науково-виробничим підприємством "Ювіс технології" (продавець) та Приватним підприємством "Дніпроагропромсервіс" (покупець) Договору поставки № 692 від 10.01.2011р., позивачем передано у власність відповідачу товар на загальну суму 45 111,58 грн. Відповідачем прийнято товар, але у встановлений договором термін не здійснено оплату за поставлений товар в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомленний судом належним чином за адресою зазначеною в позовній заяві.

Клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю участі у справі представника відповідача до суду не надходило. Про розгляд справи відповідач обізнаний, що підтверджено заявою відповідача, на підставі якої, представник відповідача 22.12.2014р. ознайомився з матеріалами справи.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача за викладених обставин не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Приватним науково-виробничим підприємством "Ювіс технології" (продавець) та Приватним підприємством "Дніпроагропромсервіс" (покупець) укладений Договір поставки № 692 від 10.01.2011р.

Відповідно до ч.2 ст. 265 ГК України договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Продавець зобов'язується передати у власність покупцю, а покупецьприйняти та оплатити продукцію (далі - Товар), найменування, сортамент, кількість, ціна, якої зазначені в специфікаціях (накладних), що є невід'ємними його частинами (п.1.1.договору).

Матеріалами справи підтверджено, в тому числі актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2013р., що позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 45 111,58 грн., прийнятий відповідачем без будь-яких зауважень та претензій.

Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.5.2 договору оплата за товар, що було відвантажено за видатковими накладними, повинна здійснюватись в строк не пізніше 10-ти (десяти) банківських днів, якщо відстрочення платежу не передбачено Додатковими угодами.

У встановлений договором строк відповідач договірні зобов'язання належним чином не виконав, за придбаний за договором товар розрахувався лише частково на загальну суму 31 409,88 грн.

Таким чином, на момент подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 13 701,70 грн. (45 111,58 грн., - 31 409,88 грн. =13 701,70 грн.).

Суму основного боргу також підтверджено матеріалами справи, в тому числі актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.02.2015р. (а.с.71).

Підписання акту звірки відповідачем розцінюється судом як визнання відповідачем суми основного боргу за Договором поставки № 692 від 10.01.2011р., а тому вимога позивача про стягнення основного боргу у розмірі 13 701,70 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період прострочення з 21.02.2011р. по 24.08.2014р. 3% річних складають 1 199,66 грн. та за період прострочення з березня 2011 р. по липень 2014р. інфляційні складають 1 976,98 грн.

Перевіривши правильність розрахунку інфляційних та річних, суд вважає за можливе задовольнити ці вимоги позивача у розмірах визначених позивачем.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів оплати отриманого товару в період з моменту його отримання до дати слухання справи.

Враховуючи вищевикладене,суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі у загальному розмірі 16 878,34 грн., який складається з сум: 13 701,70 грн. - основна заборгованість, 1 976,98 грн. - інфляційні, 1 199,66 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати пов'язані з розглядом справи при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного науково-виробничого підприємства "Ювіс технології" (4900, м. Дніпропетровськ, б.30, прим. 449, ) на користь Приватного підприємства "Дніпроагропромсервіс" (49124, м. Дніпропетровськ, вул. Липова, 20/54, ) 13 701,70 грн. - основної заборгованості, 1 976,98 грн. - інфляційних, 1 199,66 грн. - 3% річних, 1 827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

23.02.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік