КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2015 р. Справа№ 910/14139/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Лобаня О.І.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 23.02.2014

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2014 (повне рішення складено 03.12.2014)

у справі №910/14139/14 (суддя Яковенко А.В.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни

до приватного акціонерного товариства "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького"

про стягнення 16 735 764,91 дол. США, що еквівалентно 199 022 770,66 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі №910/14139/14 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі №910/14139/13 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ "Банк Форум" задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що оскаржуване рішення суду прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та висновки, що викладені в рішенні суду не відповідають обставинам справи.

Ухвалою від 24.12.2014 Київським апеляційним господарським судом прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено справу №910/14139/14 до розгляду у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

Приватним акціонерним товариством Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" на підставі ст. 96 Господарського процесуального кодексу України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу ПАТ "Банк Форум" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі №910/14139/14 - без змін.

В судовому засіданні представник позивача просив суд провести зміну уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни та Ларченко Ірину Аталоліївну, яку 19.01.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №10 призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Форум".

Обговоривши дану заяву колегія суддів вважає за необхідне здійснити заміну уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни та Ларченко Ірину Аталоліївну, яку 19.01.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №10 призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Форум".

Представник позивача брав участь у судових засіданнях, в яких надавав свої пояснення та підтримував доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі №910/14139/14 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача брав участь у судовому засіданні, в якому надав свої пояснення, заперечував щодо доводів апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни залишити без задоволення, а рішення суду господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі №910/14139/14 - без змін.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.10.2013 між публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (кредитор) та приватним акціонерним товариством "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" (позичальник) укладено кредитний договір №2-0065/13/11-KL, за умовами якого кредитор відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає останньому кредитні кошти (кредит) окремими частинами, надалі - «вибірки», на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах визначеної цим договором граничної суми коштів (кредитний ліміт), а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених кредитним договором.

Умовами п. п. 1.2., 1.4. кредитного договору визначено, що максимальна заборгованість позичальника за кредитним договором (загальна сума усіх вибірок) не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 16 000 000 (шістнадцять мільйонів) доларів США 00 центів. Кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 27.10.2014.

Пунктом 2.3.1. кредитного договору передбачено, що кредит надається шляхом перерахування кредитором коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у кредитора, в сумі, що буде зазначена в заявці на отримання вибірки.

Відповідно до п. 2.3.4. кредитного договору, позичальник здійснює погашення заборгованості за кожною наданою вибіркою в дату, зазначену в акцептованій кредитором заявці, але в будь-якому випадку погашення заборгованості має відбутися не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту як він визначений згідно п.1.4. кредитного договору.

Згідно з п. 2.4. кредитного договору, днем (моментом) надання вибірки вважається день перерахування кредитором коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, в сумі відповідної вибірки.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

В зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань, 20.04.2014 банк направив листа №1187/3.2 від 19.04.2014 з вимогою про негайне погашення заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 184 666,66 доларів США та сплати неустойки.

Оскільки вимога залишена без задоволення, 06.06.2014 банк направив вимогу про дострокове виконання зобов'язань за вих. №2709/3.1 від 30.05.2014 з вимогою дострокового виконання зобов'язань сплатити заборгованість за кредитним договором протягом 7 робочих днів, з дня її відправлення, але зазначена вимога не була виконана відповідачем, залишена останнім без належної відповіді та реагування.

Внаслідок невиконання відповідачем свої зобов'язань за кредитним договором станом на 25.06.2014 утворилась заборгованість у розмірі 16 735 764,91 дол. США, з них: прострочена заборгованості по поверненню кредитних коштів - 16 000 000,00 дол. США, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 669 999,99 дол. США, суми пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами - 65 764,92 дол. США.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення коштів за кредитними договорами, мотивуючи вимоги тим, що зі свого боку, на виконання укладених угод, виконав зобов'язання в повному обсязі, надав кошті, проте відповідачем порушуються умови договорів стосовно строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та комісій,що передбачені у графіках повернення, які є невід'ємними частинами кредитних договорів.

Відмовляючи у задоволенні позову, господарський суд виходив з того, що відповідно до постанови Правління Національного банку України №355З від 13.06.2014 відкликано банківську ліцензію та розпочато ліквідацію позивача, а тому банк не має жодних законних підстав здійснювати а ні банківські, а ні валютні операції, в тому числі щодо отримання валютних коштів від відповідача.

Крім того, відповідно до листа Торгово-промислової палати України №3446/05-5, яким підтверджено, що відповідач не має змоги виконувати свої зобов'язання за спірним договором, внаслідок того, що знаходиться на окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь. Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 27.04.2014, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 за №424-р "Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю" будь-які грошові перекази з Автономної Республіки Крим і міста Севастополя до банків України є неможливими, і як наслідок неможливим є виконання будь-яких грошових зобов'язань.

Заперечуючи проти рішення суду першої інстанції, позивач наполягає на тому, що посилання на лист ТПП є безпідставним з огляду на те, що відповідач здійснював погашення заборгованості за кредитним договором вже після отримання зазначеної довідки, з огляду на це, висновки суду про виникнення форс-мажорних обставин є помилковими. Кредитним договором не визначено умови на які посилається відповідач, як право на звільнення від подальшого виконання зобов'язань, а тому мають виконуватись належним чином. Зменшення прибутків відповідача не є обставиною, яку можна віднести до форс-мажорних. Посилання суду на відсутність банківської ліцензії є необґрунтованим з огляду на те, що відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення майна, що перебуває у третіх осіб, в тому числі заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. Дане свідчить про те, що банк має здійснювати валютні операції без наявності відповідної ліцензії.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

З матеріалів справи вбачається, та відповідачем не спростовано, що останнім належним чином не виконано обов'язок щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісій відповідно до графіків, в зв'язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором, в розмірі 16 000 000,00 дол. США, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 669 999,99 дол. США, суми пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами - 65 764,92 дол. США.

Пунктом 8.5. кредитного договору №2-0065/13/11-КL від 28.10.2013 визначено, що сторони не несуть відповідальності за невиконання своїх зобов'язань за договором у разі, коли таке невиконання стало прямим наслідком безпосереднього впливу обставин непереборної сили, зокрема, повеней, пожеж, землетрусів, та інших стихійних лих, бойових дій, блокад, масових правопорушень, страйків, терористичних актів (форс-мажор), виникнення та вплив яких на діяльність сторін знаходились поза контролем сторін, яка потрапила під вплив вказаних обставин, а також про існування яких сторона не була заздалегідь проінформована. Після припинення впливу обставин непереборної сили зобов'язання за цим договором, строк/термін яких сплив/настав, підлягають негайному виконанню. Сторони не звільняються від відповідальності, якщо форс-мажор настав під час дії прострочення виконання стороною відповідного зобов'язання.

Відповідно до Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" завданнями торгово-промислових палат є, зокрема, подання практичної допомоги підприємцям у проведенні торговельно-економічних операцій на внутрішньому та зовнішньому ринках.

Так, Торгово-промислова палата України засвідчує обставини форс-мажору відповідно до умов зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України, а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні; засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів за зверненнями суб'єктів господарської діяльності, що здійснюють будівництво житла. Торгово-промислова палата (далі - ТПП) засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів (контрактів) на підставі чинного законодавства України, Методики про порядок засвідчення Торгово-промисловою палатою України форс-мажорних обставин. Сертифікат (висновок) видається заявнику на бланку ТПП. У сертифікаті (висновку) вказуються сторони контракту (договору), дата його укладення, місце, час, період (якщо це можливо вказати на дату звернення), протягом якого мали місце надзвичайні та невідворотні події.

Згідно ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Редакція Закону діє з 02.09.2014 та прийнята з метою регулювання та визначення форс-мажорних обставин у зв'язку з подіями на території України.

Відповідачем надано лист ТПП №3446/05-5 від 01.10.2014 за підписом віце-президента, в якому зазначено, що згідно з законодавством України, відповідач починаючи з 27.02.2014 не має змоги здійснювати свою звичайну господарську діяльність.

Однак, вказана обставина спростовується наданою до суду позивачем випискою по рахунку, з якої вбачається, що 04.03.2014 відповідачем здійснювалось погашення заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до ст. ст. 1,2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою територією України. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною України, на яку поширюється дія Конституції України. Даний Закон набрав чинності 15.04.2014.

Офіційно окупація АР Крим підтверджена Україною 15.04.2014, тобто з дати набрання чинності Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", але порушення відповідачем кредитного договору відбулися значно раніше, що підтверджується листом банку №1187/3.2 від 19.04.2014 про погашення заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 184 666,66 дол. США та сплати неустойки та вимогою банку №2709/3.1 від 30.05.2014 про дострокове виконання зобов'язань протягом 7 робочих днів з дати отримання вимоги.

Між тим, відповідачем, для уникнення відповідальності за порушеними зобов'язаннями, не здійснив заходів та не надав суду доказів вчинених певних дій виходу з даних обставин.

Виходячи з аналізу ст. 263 ЦК України, ст. 218 ГК України та умов кредитного договору, звільнення сторони від відповідальності у разі настання обставин непереборної сили (форс-мажор) відбувається за умови якщо дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання договірних зобов'язань.

При вирішенні питання щодо впливу обставин непереборної сили має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов'язання.

Посилання відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 01.10.2014 №3446/05-5, в якому містяться посилання на Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», не свідчить про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за кредитним договором, а визначення сухопутної території АР Крим та міста Севастополя, внутрішніх вод України цих територій тимчасово окупованими, що нібито має наслідком неможливість здійснювати ПрАТ "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" свою звичайну господарську діяльність, не є обставинами непереборної сили (форс-мажору).

Можливі збитки відповідача внаслідок ситуації, що склалась в АР Крим, не мають ознаки надзвичайності чи невідворотності для виконання обов'язку по кредитному договору. У даному випадку відсутність у відповідача необхідних коштів, означає те, що вступаючи у договірні відносини, юридична особа несе відповідні комерційні ризики пов'язані із своєю господарською діяльністю.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27.01.2015 у справі №904/6463/14.

За таких обставин, твердження відповідача та висновки суду першої інстанції з посиланням на Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є помилковими.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду має право, зокрема: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

За змістом ст. 38 цього Закону уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку та вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за договорами.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 прийнято рішення №49 про ліквідацію ПАТ "Банк Форум" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Згідно з п. 2 ст. 5 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" передбачено, що неплатоспроможні комерційні банки, ліквідацію яких здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, мають право здійснювати валютні операції без ліцензії НБУ з дотриманням законодавства України про систему валютного регулювання і контролю з метою здійснення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають нормам чинного законодавства України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 23.03.2012 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

З огляду на вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що зазначеним вище обставинам місцевий господарський суд не надав належної оцінки, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі №910/14139/14 прийнято після неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, і є таким що не відповідає нормам закону.

Таким чином, апеляційна скарга публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду слід скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни задовольнити.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподіляються згідно з ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі №910/14139/14 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі №910/14139/14 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни задовольнити.

3. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" (99042, м. Севастополь, вул. Новікова, 11; ідентифікаційний код 00191906) на користь публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради,7; ідентифікаційний код 21574573) заборгованість за кредитним договором №2-0065/13/11-KL від 28.10.2013 у розмірі 16 735 764 (шістнадцять мільйонів сімсот тридцять п'ять тисяч сімсот шістдесят чотири) дол. США, 91 (дев'яносто один) цент, з яких 16 000 000,00 (шістнадцять мільйонів) дол. США - заборгованість з повернення кредитних коштів; 669 999 (шістсот шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) дол. США, 99 (дев'яносто дев'ять) центів - прострочені проценти за користування кредитом; 65 764 (шістдесят п'ять тисяч сімсот шістдесят чотири) дол. США, 92 (дев'яносто два) центи - пені за простроченим кредитом та процентами, що еквівалентно 199 022 770 (сто дев'яносто дев'ять мільйонів двадцять дві тисячі сімсот сімдесят) грн. 66 (шістдесят шість) коп.

4. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" (99042, м. Севастополь, вул. Новікова, 11; ідентифікаційний код 00191906) в доход спеціального фонду Державного бюджету України 73 080,00 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 36 540,00 (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок) грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

5. Видачу відповідних наказів доручити господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи №910/14139/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.І. Лобань

Р.В. Федорчук