номер провадження справи 2/143/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015 Справа № 908/6067/14

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування", м. Київ

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", м.Запоріжжя

про стягнення матеріальних збитків в сумі 4 465,42 грн.,

за участю представників:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування" з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" 4465,42 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 29.10.2013 р. між Урван Анастасією Василівною та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспорту №046.0463630.225, відповідно до якого застрахованим транспортним засобом є автомобіль «Ford Focus», державний номер ВХ0133ВС. 20 березня 2014 року о 19 год. 05 хв. в м. Києві на перехресті вул. М.Тимошенка та вул. З.Гайдай відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Ford Focus», державний номер ВХ0133ВС, під керуванням гр. Білик Олексія Володимировича, та транспортним засобом «Renault Logan», державний номер АЕ5214НК, під керуванням Власенко Олександра Миколайовича. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2014 р. визнано Власенко О.М. винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. На підставі договору добровільного страхування позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування (вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу, за вирахуванням франшизи) в сумі 4465,42 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault Logan» була застрахована в ТДВ «СК «Кредо» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/5948762, позивач просить стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди 4465,42 грн. в порядку регресу.

Позов заявлено на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відповідач надав відзив на позов, у якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що 27.06.2014 р. ТДВ «СК «Кредо» здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 4465,42 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 939 від 27.06.2014 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.12.2014р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/143/14 та призначено судове засідання на 19.02.2015р.

10.02.2015 р. від позивача надійшла заява про припинення провадження у справі згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмета спору та повернення сплаченого судового збору.

В судове засідання 19.02.2015 р. сторони своїх представників не направили, у зв'язку з цим фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Причин неявки своїх представників сторони не повідомили, про час та місце розгляду справи сторони повідомлені судом належним чином.

Статтею 75 ГПК України встановлено, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи пор суті, і розгляд справи можливий без присутності представників сторін.

В судовому засіданні 19.02.2015р. судом прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

20 березня 2014 року о 19 год. 05 хв. в м. Києві на перехресті вул. М.Тимошенка та вул. З.Гайдай відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Ford Focus», державний номер ВХ0133ВС, під керуванням гр. Білик Олексія Володимировича, та транспортним засобом «Renault Logan», державний номер АЕ5214НК, під керуванням Власенко Олександра Миколайовича.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2014 р. у справі №756/4441/14-п (3/756/2079/14) визнано Власенко О.М. винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль «Ford Focus», державний номер ВХ0133ВС, що підтверджується протоколом огляду пошкодженого транспортного засобу від 26.03.2014р.

Вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 4755,42 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 6119814 від 31.03.2014 р. та рахунком №1014018 від 26.03.2014 р.

Автомобіль «Ford Focus», державний номер ВХ0133ВС на момент ДТП був застрахованим за договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспорту №046.0463630.225 від 29.10.2013 р., укладеним між Урван Анастасією Василівною та ПрАТ «СК «Альфа Страхування».

Вчинена ДТП була визнана ПрАТ «СК «Альфа Страхування» страховою подією, з настанням якої виникає обов'язок страховика виплатити страхове відшкодування.

На підставі заяви страхувальника від 20.03.2014 р., страхового акту №0952.206.14.01.01 від 01.04.2014 р. та умов договору добровільного страхування позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в сумі 4465,42 грн. (вартість відновлювального ремонту 4755,42 грн. за вирахуванням франшизи в сумі 290,00 грн.), що підтверджується платіжним дорученням № 8209 від 04.04.2014 р. та витягом з відомості виплат страхового відшкодування № 122 від 04.04.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічну норму містить і ст. 27 Закону України від 07.03.1996 р. № 85/96-ВР «Про страхування», яка передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Пункт 2 ст. 1187 ЦК України закріплює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 5 зазначеної статті визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Вина водія транспортного засобу «Ford Focus», державний номер ВХ0133ВС, Білик Олексія Володимировича, у вчиненні ДТП встановлена постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2014 р. у справі №756/4441/14-п (3/756/2079/14), яка набрала законної сили.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault Logan» була застрахована в ТДВ «СК «Кредо» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/5948762, позивач звернувся до відповідача з заявою на виплату страхового відшкодування в сумі 4465,42 грн. в порядку регресу.

Як встановлено судом, платіжним дорученням № 939 від 27.06.2014 р. відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування в сумі 4465,42 грн.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення страхового відшкодування 17.12.2014 р., без урахування того, що страхове відшкодування вже виплачено відповідачем.

Отже, позивач звернувся до суду з даним позовом безпідставно.

Підстав для припинення провадження в даній справі згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України немає, оскільки предмет спору був відсутній на момент звернення позивача до суду з позовом.

В абз. 3 п. 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснено, що припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд відмовляє позивачу в позові.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки позов пред'явлено безпідставно.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Повне рішення оформлено і підписано,

згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 27.02.2015 р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.