ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"22" січня 2015 р. Справа № 923/341/13

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Межерицькій О.С., розглянувши скарги приватного акціонерного товариства "Індустріальні та дистрибуційні системи", м. Київ на дії відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві по справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Індустріальні та дистрибуційні системи", м. Київ

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,м. Нова Каховка Херсонської області

про стягнення 292751 грн. 53 коп. та зобов'язання до вчинення дій

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

представник ВДВС - не з'явився;

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 11.06.2013р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2013р., задоволено позов у повному обсязі, з відповідача на користь позивача стягнуто 292751 грн. 53 коп. основного боргу та 19706 грн. 20 коп. витрат по оплаті судового збору; вилучено майно згідно переліку на загальну суму 557452 грн. 86 коп. Цим же рішенням з позивача до Державного бюджету стягнуто 12704 грн. 18 коп. судового збору у зв'язку із сплатою меншої суми судового збору, ніж передбачено приписами ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

27 серпня 2013р. стягувачеві видано два накази № 923/341/13 на примусове виконання рішення господарського суду від 11.06.2013р., яке набрало законної сили 13 серпня 2013р. Наказ про примусове виконання рішення в частині достягнення до Державного бюджету 12704 грн. 18 коп. судового збору, який підлягав негайному виконанню, для виконання був скерований стягувачу - органу Державної податкової служби.

16 та 24 грудня 2014р. до господарського суду надійшло дві скарги, подані ПАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" на дії державної виконавчої служби - ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, в яких скаржник просить скасувати винесені в межах виконавчого провадження № 38948816 постанови: від 24.11.2014р. про стягнення з ПАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" (у конкретному випадку боржник) виконавчого збору в сумі 1270 грн. 42 коп. та від 24.11.2014р. про стягнення витрат в сумі 100 грн. за проведення виконавчих дій.

Зазначені скарги прийнято до розгляду окремими ухвалами з призначенням судового засідання на 22 січня 2015р.

Зважаючи на те, що подані скарги стосуються виконання судового рішення по господарській справі № 923/341/13, мають однакові підстави та доводи, з метою процесуальної економії, суд об'єднує їх розгляд в одне провадження.

Сторони, орган Державної виконавчої служби своїх представників для участі у розгляді скарги не направили, що відповідно до положень ч. 2 ст. 121-2 не є перешкодою для розгляду цих скарг.

Обґрунтовуючи подані скарги, скаржник посилається на те, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2013р. державним виконавцем було встановлено строк для самостійного виконання наказу господарського суду № 923/341/13 від 13.06.2013р. в строк до 29.07.2013р.

Отримання зазначеної постанови 11.09.2013р. унеможливило виконання наказу в частині перерахування до Державного бюджету суми достягнутого судовим рішенням судового збору в розмірі 12704 грн. 18 коп., що було підставою для її оскарження.

За наслідками розгляду справи було винесено ухвалу від 22.10.2013р. про скасування постанови про відкриття ВП № 38948816 від 22.07.2013р. як такої, що суперечить нормам Закону України "Про виконавче провадження".

Органом ДВС не було прийнято нову постанову про відкриття виконавчого провадження та не встановлено нового строку для добровільного виконання рішення господарського суду, чим боржника було позбавлено можливості добровільно виконати рішення господарського суду.

Зважаючи на скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та невстановлення нового строку для добровільного виконання рішення, державний виконавець не мав правових підстав для винесення оскаржуваних постанов для стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Представник органу ДВС для участі у розгляді скарги не прибув.

В наданих суду письмових запереченнях просить суд подані скарги залишити без задоволення.

Обґрунтовуючи правову позицію, посилається на те, що 22.07.2013р. державним виконавцем відкрито ВП № 38948816 із встановленням боржнику строку до 29.07.2014р. для добровільного виконання рішення по сплаті до бюджету 12704 грн. 18 коп. судового збору.

Починаючи з 18.09.2013р. боржник був проінформованим про те, що ВДВС відкрито ВП № 38948816 з примусового виконання наказів господарського суду № 923/341/13, по яких скаржник був одночасно і стягувачем щодо відповідача, так і боржником щодо достягнутого судового збору в розмірі 12704 грн. 18 коп. перед Державним бюджетом. Проте, станом на 16.09.2014р. боржником - ПАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" рішення не виконано, у зв'язку з чим державним виконавцем були виставлені платіжні вимоги та направлені до банківських установ з метою списання коштів.

Присуджена сума судового збору у добровільному порядку не перерахована та не сплачена, а була стягнута у примусовому порядку через рік після того, як боржнику стало відомо про факт відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, оскаржувані постанови прийнято, керуючись ст.ст. 28, 41 Закону України "Про виконавче провадження", з врахуванням понесених державою витрат у ході проведення виконавчих дій: використання технічних засобів, канцтоварів та інших.

Зазначені витрати понесені державою для забезпечення виконання рішення суду, отже, боржник зобов'язаний їх відшкодувати.

Надавши оцінку доводам скаржника, органу Державної виконавчої служби, господарський суд залишає подані скарги без задоволення, врахувавши наступне.

Вимоги ст. 43 ГПК України зобов'язують господарський суд оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішенням господарського суд від 11.06.2013р., яке набрало законної сили 13.08.2013р. з позивача, зважаючи на перерахування при зверненні з позовом до Державного бюджету меншої суми судового збору, ніж передбачено ст. 4 Закону України "Про судовий збір" достягнуто до бюджету 12704 грн. 18 коп. судового збору. Цим же рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто 19706 грн. 20 коп., до яких також увійшла й сума збору, який позивачем сплачений не був.

Припис ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачає можливість відстрочки сплати судового збору виключно до прийняття рішення у справі.

У конкретному випадку, господарським судом було надано приорітет реалізації позивачем його права на захист порушеного матеріального інтересу.

27 серпня 2013р. позивачу видано накази господарського суду на повернення 283 одиниць обладнання, стягнення 292751 грн. 53 коп. основного боргу та 19706 грн. 20 коп. судового збору, до складу якого також включено й 12704 грн. 18 коп., що не були сплачені позивачем на дату винесення рішення.

Наказ про примусове виконання рішення господарського суду від 11.06.2013р. по справі № 923/341/13 щодо судового збору в розмірі 12704 грн. 18 коп. підлягав негайному виконанню і був скерований для виконання стягувачеві - Державній податковій інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, 58.

Таким чином, позивач був обізнаний про наявність у нього боргу перед Державним бюджетом в сумі 12704 грн. 18 коп. з дати винесення судового рішення, до якої суд вправі був відстрочити сплату судового збору, тобто з 11.06.2013р.

Не дивлячись на це, на дату винесення органом ДВС постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2013р. зазначена сума судового збору боржником сплачена не була.

Натомість позивач, будучи боржником перед Державним бюджетом по судовому збору, який відповідно до вимог Закону підлягав перерахуванню та зарахуванню до Державного бюджету до винесення рішення по справі, оскаржив постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2013р., яка була скасована ухвалою господарського суду від 22.10.2013р., і до винесення постанов ВДВС від 24.11.2014р. про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, не здійснив розрахунку з Державним бюджетом по існуючому державному боргу по судовому збору в сумі 12704 грн. 18 коп., що свідчить про відсутність намірів для добровільного погашення бюджетного боргу та, ухиляючись від добровільного виконання обов'язку, систематично оскаржує дії органу ДВС, затягуючи проведення розрахунку з Державним бюджетом.

Як зазначив боржник, ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві меморіальним ордером № 626/8 від 16.09.2014р. здійснило списання присудженої суми судовому збору в сумі 12704 грн. 18 коп. на користь Державного бюджету, що свідчить про вчинення виконавчих дій по виконанню судового рішення, яке боржником не виконувалося добровільно.

Суд також зазначає, що наказ на стягнення з позивача до Державного бюджету присудженої суми судовому збору підлягав негайному виконанню, про було зазначено у рішенні господарського суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" у разі, якщо рішення підлягає негайному виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня після надходження документа і невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів ДВС, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кошти виконавчого провадження складаються у тому числі й з коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: ... виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами ДВС.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу ДВС.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10% суми, що підлягає стягненню.

З огляду на викладене, правові підстави для задоволення скарг відсутні.

Керуючись ст. 121-2 ГПК України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Скарги ПАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" на дії ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві залишити без задоволення.

2. Копію ухвали направити сторонам, ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, 04201, м. Київ, вул. Полярна, 13А.

Суддя Н.О. Задорожна