РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015Справа №910/26742/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА Електротехніка»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроформат Україна»

про стягнення 22 142,92 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Завойська Т.В. - по дов.;

Від відповідача не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕА Електротехніка» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроформат Україна» про стягнення основного боргу в сумі 21 549,96 грн., 3% річних в розмірі 112,96 грн. та інфляційних втрат в сумі 480 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕА Електротехніка» посилається на порушення Відповідачем умов договору поставки №386 від 21.08.2014р. (надалі - Договір) в частині здійснення своєчасної оплати вартості поставленого товару.

20.01.2015р. до автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» від Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА Електротехніка» надійшла заява №20 від 19.01.2015р., в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України про зменшення позовних вимог, відповідно до якої Позивач, у зв'язку з проведеною Відповідачем частковою оплатою суми основного боргу просив стягнути на користь Позивача основний борг в сумі 2 363,31 грн., 3% річних в розмірі 110,14 грн. та інфляційні втрати в сумі 480 грн.

З огляду на те, що заява №20 від 19.01.2015р. Позивача відповідає вимогам ст.22 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає її до розгляду, виходячи з якої вирішується спір.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №210115-01 від 21.01.2015р. повідомив суд про те, що заборгованість в сумі 19 999,99 грн. ним була сплачена, а відтак, вказаний учасник судового процесу просив припинити провадження у справі, на підставі ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, за висновками суду, відсутні підстави для припинення провадження у справі, а отже і для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроформат Україна». При цьому, суд виходить з наступного.

Згідно із п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У п.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Водночас, враховуючи той факт, що між сторонами залишись неврегульовані питання, на задоволенні яких наполягав Позивач, господарський суд відмовляє у задоволенні заявленого Відповідачем клопотання.

З приводу неявки представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроформат Україна» на призначені судові засідання 22.01.2015р., 12.02.2015р. та 26.02.2015р., господарський суд зазначає, що останнього було належним повідомлено про дату та час проведення останніх, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення №208 від 26.12.2014р., однак останній наданим йому правами на участь у розгляді справи не скористався.

При цьому, господарський суд зазначає, що про належне повідомлення вказаного учасника судового процесу про розгляд даної справи свідчить також поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроформат Україна» відзив на позовну заяву №210115-01 від 21.01.2015р.

Відтак, враховуючи що Відповідача було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕА Елетротехніка» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроформат Україна» (Покупець) укладено Договір, відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов'язаний передати у власність Покупця у визначені цим договором строки комплектуючі вироби, вимірювальні прилади, паяльне устаткування, електронні компоненти, зазначені у Специфікації (надалі - товар), а Покупець, зобов'язаний прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що строк поставки товару зазначається у Специфікації. Постачальник має право на поставку товару партіями. Поставка товару може бути здійснена на підставі однієї чи декількох Специфікацій, які за тексом цього договору іменуються як Специфікація (її).

Згідно з п.3.1 Договору ціна кожної одиниці товару вказана в Специфікації і виражається в гривні.

Відповідно до п.3.2 Договору ціна на товар підлягає зміні у випадках, встановлених законом та цим договором. Ціни на товар можуть змінюватись відповідно до коливань закупівельних цін у виробника, у зв'язку зі зміною митних тарифів, курсів валют та інфляцією.

Оплата товару здійснюється в грошовій одиниці України - гривні. Оплата здійснюється Покупцем безготівковим розрахунком шляхом перерахування коштів платіжним дорученням на поточний рахунок Постачальника у такому порядку:

- передплати у розмірі 80% вартості товару (партії товару) протягом 10 днів з дати виставлення рахунку (п.3.4.1);

- 20% вартості товару (партії товару) - не пізніше 20 днів з дати поставки товару (партії товару) Покупцеві (п.3.4.2).

Відповідно до п.3.9 Договору у разі збільшення на день оплати курсу долара США та/або євро до гривні, що склався на міжбанківському валютному ринку, більш ніж на 2% у порівнянні з курсом на дату підписання Специфікації, оплата товару здійснюється Покупцем за цінами, збільшеними пропорційно росту курсу долара США та/або Євро. Джерелом визначення курсу долара США та Євро на міжбанківському валютному ринку приймається сторонами сайт в Інтернет (http://www.minfin.com.ua). Курсом на день оплати вважається курс продажу долара США або Євро на міжбанківському валютному ринку за попередній робочий день на момент закриття торгової сесії.

Строк дії Договору - один календарний рік з дня підписання договору обома сторонами. У випадку якщо жодна сторона цього договору за один місяць до закінчення строку договору не повідомить іншу сторону про своє небажання продовжити договір, строк дії договору вважається продовженим на один календарний рік, і так на кожний наступний строк, без обмеження кількості строків (п.7.1 Договору).

21.08.2014р. між сторонами підписано додаток №1 (Специфікацію №1) до Договору, в якій визначено назву товару, кількість, термін постачання та ціну, а саме:

1) СД Т1.2-С: світлофор транспортний, 3-х секційний комбінований D=300/200/200 мм, кількість - 4 шт., термін постачання - 5 днів, ціна за одиницю - 4 700,57 грн., загальна сума 18 802,28 грн.

2) СД Т1.3-С: світлофор транспортний, 3-х секційний комбінований D=300 мм, кількість - 9 шт., термін постачання - 5 днів, ціна за одиницю - 5 514,45 грн., загальна сума 49 630,05 грн.

3) СД Т1.9-С: світлофор транспортний, 3-х секційний комбінований D=300 мм, кількість - 2 шт., термін постачання - 5 днів, ціна за одиницю - 7450,50 грн., загальна сума 14 901,00 грн.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст.712 Цивільного кодексу України та ст.ст.264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст.655-697 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного Кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

На виконання умов укладеного між сторонами правочину Позивачем поставлено, а Відповідачем отримано товар на загальну суму 99 999,99 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №907 від 27.08.2014р. на суму 94 359,31 грн. та №920 від 28.08.2014р. на суму 5 640,68 грн.

Товар, відповідно до довіреності №16 від 27.08.2014р. був отриманий представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроформат Україна» Варламовим Д.Г.

Приймаючи до уваги, що Позивач зобов'язання за Договором виконав належним чином та поставив Відповідачу товар, строк протягом якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроформат Україна» повинно було оплатити вартість останнього, за висновками суду, виходячи з положень укладеного між сторонами правочину та норм чинного законодавства, настав.

Відповідно до 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Стаття 524 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно зі статтею 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Положення чинного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Відповідно до п.3.2 Договору ціна на товар підлягає зміні у випадках, встановлених законом та цим договором. Ціни на товар можуть змінюватись відповідно до коливань закупівельних цін у виробника, у зв'язку зі зміною митних тарифів, курсів валют та інфляцією.

Як вже зазначалось, п.3.9 Договору передбачає, що у разі збільшення на день оплати курсу долара США та/або євро до гривні, що склався на міжбанківському валютному ринку, більш ніж на 2% у порівнянні з курсом на дату підписання Специфікації, оплата товару здійснюється Покупцем за цінами, збільшеними пропорційно росту курсу долара США та/або Євро. Джерелом визначення курсу долара США та Євро на міжбанківському валютному ринку приймається сторонами сайт в Інтернет (http://www.minfin.com.ua). Курсом на день оплати вважається курс продажу долара США або Євро на міжбанківському валютному ринку за попередній робочий день на момент закриття торгової сесії.

Судом встановлено, що на дату підписання Специфікації №1 від 21.08.2014р. встановлена ціна, виражена в гривні по курсу долара США до гривні, що склався на МБ на рівні 14,175 грн. за 1 долар США. Водночас, курсом на день оплати вважається курс продажу долара США на МБ за попередній робочий день на момент закриття торгової сесії, тобто станом на 05.12.2014р. курс склав 15,85 грн. за 1 долар США.

Відтак, здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу національної валюти по відношенню до іноземної валюти на день оплати та оплату товару Покупцем за цінами, зміненими пропорційно зміни курсу є обумовленим сторонами способом погодження умов про ціну та виконання зобов'язання щодо оплати товару за зміненими цінами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються (ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України).

Як слідує з матеріалів справи, Відповідач зобов'язання в частині оплати вартості отриманого товар виконав не у повному обсязі, сплативши на рахунок Позивача 80 000 грн. 26.08.2014р. та 19 999,99 грн. 08.12.2014р.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, приймаючи до уваги, що Відповідач зобов'язання за Договором у повному обсязі не виконав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА Електротехніка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроформат Україна» про стягнення основної заборгованості (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) підлягають задоволенню в сумі 2 363,31 грн.

Між тим, Позивач заявив вимогу про стягнення з Відповідача 3% річних в розмірі 110,14 грн. та інфляційних втрат в сумі 480 грн. нарахованих за період з 18.09.2014р. по 24.11.2014р.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наведений Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що останній є арифметично вірним, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА Електротехніка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроформат Україна» про стягнення 3% річних в розмірі 110,14 грн. та інфляційних втрат в сумі 480 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відтак, приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА Електротехніка» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір згідно з ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягає віднесенню на Відповідача в повному обсязі, враховуючи, що оплата заборгованості була здійснена останнім вже після порушення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроформат Україна» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 21, ідентифікаційний код 33149757) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА Електротехніка» (02094, м. Київ, вул. Краківська, буд. 13-б, офіс 128, ідентифікаційний код 38013959) основний борг в сумі 2 363 (дві тисячі триста шістдесят три) грн. 31 коп., 3% річних в розмірі 110 (сто десять) грн. 14 коп., інфляційні втрати в сумі 480 (чотириста вісімдесят) грн., а також судовий збір в розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.

Наказ видати відповідно до ст.. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 04.03.2015р.

Суддя І.І.Борисенко