Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"03" березня 2015 року Справа № 927/1899/14

Позивач: Державне підприємство "Український державний геологорозвідувальний інститут",

вул. Автозаводська, 78-А, м. Київ, 01014

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧМГ",

вул. Шевченка, 42, м. Чернігів, 14013

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000.

про стягнення 18609,38 грн.

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Гапон В.П. - завідувач відділу з управління майном, довіреність № 2312 від 13.11.2014.

від відповідача: Миланич А.М., паспорт серії ЕА № 858329 виданий Новоукраїнським РВ УМВС України в Кіровоградській області, довіреність № 1 від 20.01.2015

від третьої особи: не з'явився.

Позивачем - Державним підприємством "Український державний геологорозвідувальний інститут" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧМГ"про стягнення 18609,38 грн.

В судовому засіданні оголошувалися перерви, розгляд справи відкладався, строк розгляду спору продовжувався.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві посилається на те, що відповідач, в порушення умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 65-10 від 23 квітня 2010 року та договору про відшкодування витрат Балансоутримувача та утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю № 6/228 від 23 квітня 2010 року (далі - Договір № 6/228), своєчасно та в повному обсязі не виконав свої зобов'язання щодо відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням орендованого майна, в зв'язку з чим у відповідача виникла перед позивачем заборгованість в сумі 12002,74 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача 12002,74 грн основного боргу, 2287,08 грн пені, 1200,27 грн штрафу, 2650,47 грн інфляційних втрат та 468,81 грн 3% річних, всього - 18609,38 грн.

Представник відповідача у письмовому відзиві на позов (т.2 а.с.27) та в письмових поясненнях (т.2 а.с.84) позовні вимоги визнає частково в частині відшкодування витрат з оплати комунальних послуг. Представник відповідача вважає, що включені у розрахунки послуги по заробітним платам персоналу та накладним витратам не відповідають умовам Договору № 6/228 та не підпадають під фактичні витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна.

З розрахунку відповідача (т.2 а.с.30-35) вбачається, що заборгованість, яку визнає відповідач, становить 6186,28 грн, в тому числі 3963,06 грн - основний борг, 758,99 грн - пеня, 396,32 грн - штраф, 873,57 грн. - інфляційні втрати, 194,34 грн - 3% річних.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення на позов з мотивів, викладених у відзиві на позов та письмових поясненнях (т.2 а.с.84).

Представник позивача в додаткових письмових поясненнях на відзив представника відповідача (т.2 а.с.43) зазначив, що обов'язок відшкодування накладних витрат та витрат з заробітної плати персоналу обслуговування прямо передбачений умовами Договору № 6/228, а ці статті витрат визначені окремими рядками у додатку № 1 до Договору № 6/228: п.1 зарплата працівників групи обслуговування, п.2 відрахування на соціальні заходи, п.6 витрати по прибиранню коридорів, санвузлів та прибудинкової території, п. 7 витрати по пропускному режиму, п. 11.2 накладні витрати.

Крім того, представник позивача у письмових поясненнях по справі (т.2 а.с.82) вказує, що ступінь зайнятості та перелік працівників позивача, які забезпечують орендну діяльність, визначена розпорядженнями директора підприємства № 98-р від 27.12.2012 (т.1 а.с.206) та № 66-р від 06 червня 2013 року (т.1 а.с.207).

Для щомісячного нарахування сум, які підлягають відшкодуванню з боку орендарів за забезпечення орендної діяльності працівниками позивача згідно п.п. 1,2,6,7,11.2 переліку Додатку № 1 до договору № 6/228, дані вказані у «Відомостях щомісячного нарахування заробітної плати та податків персоналу» (т.1 а.с.196-198).

У поясненнях наведений список працівників позивача, із зазначенням їх посад, які безпосередньо обслуговували орендну діяльність.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені у позовній заяві та письмових поясненнях (т.2 а.с.43, 82).

Ухвалою про порушення провадження у справі від 17 грудня 2014 року (т.1 а.с.1) судом залучено до участі у справі як третю особу на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області.

Третя особа в письмових поясненнях по справі (т.2 а.с.18) підтримала позовні вимоги позивача та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши обставини,на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧМГ» (Орендар) 23 квітня 2010 року було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 65-10 (т. 1 а.с. 16), згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування, без права передачі у суборенду, приватизації та переходу права власності третім особам, державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - нежитлове приміщення (кім. № 73) на сьомому поверсі дев'ятиповерхової будівлі камерально-лабораторного корпусу площею 40,38 кв.м., що знаходиться на балансі Чернігівського відділення Українського державного геологорозвідувального інституту (в подальшому іменоване «Балансоутримувач»), розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 12.

Майно передається в оренду для розміщення редакції газети, крім газет рекламної та еротичного характеру (п.п. 1.1, 1.2 цього Договору).

Цей Договір було укладено строком на 2 роки 364 дні, з 23 квітня 2010 року до 21 квітня 2013 року включно (п. 10.1 цього Договору).

Фактично орендоване майно було передане за Актом приймання-передавання від 23 квітня 2010 року (т. 1 а.с. 19).

Відповідно до п. 5.11. цього Договору Орендар зобов'язався здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з Балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна, надання комунальних послуг Орендарю та договір на компенсацію податку на землю.

23 квітня 2010 року між Українським державним геологорозвідувальним інститутом через структурний підрозділ Чернігівське відділення Українського державного геологорозвідувального інституту (Балансоутримувач) та ТОВ «ЧМГ» (Орендар) було укладено Договір № 6/228 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (т. 1 а.с. 20).

Згідно п. 1.1. Договору № 6/228 Балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт дев'ятиповерхової будівлі камерально-лабораторного корпусу, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 12 (надалі - Будівля), загальною площею 4548, 86 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт (Додаток № 1) пропорційно до займаної ним площі у цій Будівлі. Вартість спожитої електричної енергії обчислюється за встановленими тарифами та за показаннями лічильника Орендаря для нежитлових приміщень, а для приміщень загального користування - пропорційно до займаної площі із застосуванням коефіцієнта витрат електроенергії у залежності від поверху Орендар користується нежитловим приміщенням (кім. № 73), перелік і вид елементів якого зазначено в акті обстеження та перевірки об'єкта оренди, що належить до державної власності від 22 квітня 2010 року (додаток до договору оренди від 23 квітня 2010 року № 65-10), загальною площею 40,38 кв.м., розміщеного на сьомому поверсі Будівлі (надалі - Приміщення).

Балансоутримувач Будівлі зобов'язався забезпечити, зокрема, виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням Будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних житлових умов і здійснення господарської діяльності Орендарю і його співробітникам, згідно вимог чинного законодавства про користування будівлями.

Перелік робіт та послуг встановлюється Додатком № 1, а порядок та умови їх оплати - цим Договором.

Розмір плати за обслуговування і ремонт Будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень Будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються Балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб'єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт Будівлі, комунальні та інші послуги Балансоутримувача (п. 2.1.1 - Договору № 6/228).

Балансоутримувач також зобов'язався забезпечити надання Орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами (п. 2.1.2. Договору № 6/228).

Орендар, в свою чергу, зобов'язався, зокрема, не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, на рахунок Балансоутримувача Будівлі вносити плату за фактично виконані роботи, комунальні та інші послуги згідно Додатку № 1.

При несвоєчасному внесенні плати сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Сплачувати штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості у разі, якщо на дату внесення плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці (п. 2.2.3 Договору № 6/228).

Сплатити плату до дня повернення Приміщення за актом приймання-передавання включно у разі припинення (розірвання) Договору оренди. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов'язку сплати Балансоутримувачу заборгованості за надані послуги та за оренду Приміщення, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи і санкції (п. 2.2.4 Договору № 6/228).

Сторони домовилися, що чинність Договору припиняється, зокрема, внаслідок припинення або розірвання договору оренди від 23 квітня 2010 року № 65-10 (п. 6.5. Договору № 6/228).

Додаток № 1 до Договору є невід'ємною і складовою його частиною (п. 7.1 Договору № 6/228).

За Угодою про розірвання договору оренди від 23 квітня 2010 року № 65-10 нерухомого майна, що належить до державної власності, укладеної 31 серпня 2013 року між Регіональним відділенням ФДМУ по Чернігівській області (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧМГ» (Орендарем), договір оренди від 23 квітня 2010 року № 65-10 було розірвано за взаємною згодою сторін ( т. 1 а.с. 23).

Фактично майно було повернуто Балансоутримувачу 31 серпня 2013 року за Актом прийому-передачі з оренди нерухомого майна, яке розташоване з адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 12 (т. 1 а.с. 23).

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до приписів ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивачем до позовної заяви додано розрахунок основної заборгованості відповідача за січень-серпень 2013 року (т.1 а.с.10). Матеріали справи містять виписані позивачем рахунки-фактури на оплату загальної суми компенсації за надані послуги, виконані роботи, в яких вказано, зокрема, дату їх виписки. Надано докази фактичної дати отримання відповідачем цих рахунків.

Позивачем також надано, зокрема, щомісячні розрахунки з відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та наданих комунальних послуг Орендарю, які містять, зокрема, перелік наданих послуг (робіт).

Матеріали справи містять також докази на підтвердження вищевказаних розрахунків.

Не визнаючи частину наданих позивачем послуг на утримання орендованого майна та вказуючи на те, що цих послуг позивачем не надавалось, відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували викладені в позові обставини.

Відповідачем не надано також доказів його звернення до позивача, під час дії Договору № 6/228, із зауваженнями щодо порушення останнім умов цього Договору або з пропозиціями внесення змін до цього Договору в частині переліку робіт та послуг, встановлених Додатком №1 до цього Договору.

Згідно ч.2 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу підлягають задоволенню в повній сумі.

Щодо інших, крім стягнення 12002,74 грн. основного боргу, заявлених вимог, то суд звертає увагу позивача на наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року № 543/96-ВР та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України.

Позивач в позовній заяві заявив вимогу про стягнення з відповідача пені за порушення строків сплати орендної плати за період з 09 грудня 2013 року по 08 грудня 2014 року р. в сумі 2287,08 грн та штрафу в розмірі 1200,27 грн.

Відповідно до п.п. 2.2.3 Договору № 6/228 при несвоєчасному внесенні плати Орендар зобов'язаний сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, уключаючи день оплати; сплачувати штраф у розмірі 10% від суми заборгованості у разі, якщо на дату внесення плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці.

З розрахунку пені вбачається, що позивачем невірно встановлений період для нарахування пені.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи дані норми ГК України та те, що позивачем встановлений початок нарахування пені - 09 грудня 2013 року, за розрахунком суду, пеня повинна бути нарахована за період з 09 грудня 2013 року по 10 березня 2014 року і повинна становити 109,85 грн. (позивачем пропущений строк нарахування пені за рахунками № 207, № 404, № 628, № 712).

Беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджено затримку виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань, суд доходить висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення 1200,27 грн штрафу, передбаченого п.п. 2.2.3 Договору № 6/228.

Також позивачем в позовній заяві заявлена вимога про стягнення з відповідача 3 % річних за період з 21 березня 2013 року по 08 грудня 2014 року в розмірі 468,81 грн та інфляційних втрат за період з квітня 2013 року по жовтень 2014 року в розмірі 2650,47 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розглянувши розрахунки позивача, враховуючи, що сума основного боргу не була своєчасно сплачена відповідачем, суд вважає, що позивачем правомірно нараховано відповідачу та пред'явлено до стягнення 3 % річних в розмірі 468,81 грн та інфляційних втрат в розмірі 2650,47 грн.

За таких обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧМГ» (вул. Шевченка, 42, м. Чернігів, 14013, 14013, р/р в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805, код 35779428) на користь Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" (вул. Автозаводська, 78-А, м. Київ, 04114, п/р 1 в ПАТ «Інтеграл-банк», м. Київ, МФО 320735, код 01432032) 12002,74 грн основного боргу, 109,85 грн пені, 1200,27 грн штрафу, 468,81 грн 3% річних, 2650,47 грн інфляційних втрат та 1827,00 грн на відшкодування витрат по сплаті позивачем судового збору, відмовивши в решті позовних вимог.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 03 березня 2015 року, на підставі ст. 85 ГПК України, оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 10 березня 2015 року.

Суддя Ю.М. Бобров

.