ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р.Справа № 922/5291/14

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Сальнікова Г.І.

судді: Лаврова Л.С. , Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Гонтарем А.Д.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліс-Інформ" (м. Харків)
до Головного управління Держземагентства у Харківської області (м. Харків)
про зобов'язання вчинення певних дій та стягнення 33666,55 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Топчій Л.І. (довіреність №28/07-1 від 28.07.2014 р.);

відповідача - Крайник К.О. (довіреність від 23.12.2014 р.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліс-Інформ", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Головного управління Держземагентства у Харківської області на свою користь грошові кошти в розмірі 33666,55 грн. за договором №т2 від 23.09.2013 р., в тому числі 28606,70 грн. за послуги з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 794,7629 га по Борівському району Харківської області, що передбачені 2 етапом Календарного плану за договором №т2 від 23.09.2013 р., суми 3% річних в розмірі 425,57 грн., суму інфляції в розмірі 4634,28 грн. Крім того позивач просить суд зобов'язати Головне управління Держземагентства у Харківської області підписати акт приймання-передачі наданих послуг з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 794,7629 га по Борівському району Харківської області, які передбачені 2 етапом Календарного плану договору №т2 від 23.09.2013 р. вартістю 28606,70 грн., складений 30.12.2013 року. Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме: 1218,00 грн. судового збору за вимоги немайнового характеру, 1827,00 грн. судового збору за вимоги майнового характеру, 2000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката, 21,52 грн. поштових витрат просить суд покласти на відповідача.

У судовому засіданні 12.01.15 року оголошувалось перерву до 15.01.2015 року.

Розпорядженням в.о.голови суду № 76 від 15.01.2015року для розгляду справи № 922/5291/14 було призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Сальнікова Г.І., судді Лаврова Л.С., Шарко Л.В.

Ухвалою суду від 02.02.2015 прийняті уточнення позовних вимог представника позивача (вх. №3607 від 02.02.2015 ) до розгляду, в яких він просить суд 1) визнати послуги щодо з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 794,7629 га по Борівському району Харківської області, вартістю 28 606,70 грн., які передбачені 2 етапом Календарного плану договору № т2 від 23.09.2013 р. щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності по Борівському, Куп'янському Шевченківському районах Харківської області загальною площею 14426,570 га, такими що надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліс-Інформ" в повному обсязі та підлягають оплаті; 2) стягнути з Головного управління Держземагентства у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліс-Інформ" грошові кошти в розмірі 33 666,55 грн. (тридцять три тисячі шістсот шістдесят шість грн. 55 коп.) за договором № т2 від 23.09.2013 р., в тому числі: 28 606,70 грн. (двадцять вісім тисяч шістсот шість грн. 70 коп.) за послуги з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 794,7629 га по Борівському району Харківської області, що передбачені 2 етапом Календарного плану за договором № т2 від 23.09.2013р.; 425,57 грн. (чотириста двадцять п'ять грн. 57 коп.) суми 3% процентів річних; 4 634,28 грн. (чотири тисячі шістсот тридцять чотири грн. 28 коп.) суми інфляції; 3) стягнути з Головного управління Держземагентства у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліс-Інформ" витрати, пов'язані з розглядом справи у суді: 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) судового збору за вимоги немайнового характеру; 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору за вимоги майнового характеру; 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.) витрат на правову допомогу адвоката; 21,52 (двадцять одна грн. 52 коп.) поштових витрат.

16.02.2015 за вх. №6052 до канцелярії суду від представника відповідача надійшли додаткові заперечення щодо заяви про уточнення предмета позову.

16.02.2015 за вх. №6058 до канцелярії суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення до відзиву на позов.

В судовому засіданні 16.02.2015 було оголошено перерву до 02.03.2015 о 09:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні 02.03.2015 підтримав уточнені позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.03.2015 заперечив проти позовних вимог з обставин, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

23 вересня 2013 року між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області (замовник) та ТОВ "Ліс-Інформ" (виконавець) було укладено договір № т2 щодо надання послуг з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності по Борівському, Куп'янському, Шевченківському районах Харківської області загальною площею 14426,570 га.

Згідно п. 3.1. договору та у відповідності до протоколу погодження договірної ціни (додаток 3), вартість послуг складає 1 730 900,00 грн.

Згідно п. 4.2. договору, замовник здійснює оплату за надані послуги не пізніше 10 банківських днів після підписання сторонами акту приймання - передачі наданих послуг, за умови надходження замовнику з Державного бюджету коштів на оплату цих послуг.

Згідно календарного плану, який є додатком №2 до договору № т2 від 23.09.2013 р., строки надання послуг та порядок розрахунків визначені в два етапи:

1 етап - підготовчі та польові роботи, термін виконання - жовтень, сума до сплати - 1 211 630,00 грн.;

2 етап - камеральні роботи, термін виконання - листопад, сума до сплати - 519 270,00 грн.

В п.6.2. договору передбачено, що акти приймання-передачі наданих послуг можуть надаватися виконавцем замовнику як на увесь обсяг послуг, так і окремо по кожному району та (чи) сільській (селищній раді) відповідного району.

Пунктом 6.4. договору, передбачено, що по закінченню надання послуг по останньому етапу, виконавець разом із двома примірниками актів приймання-передачі наданих послуг формує два примірники актів приймання-передачі технічної документації, визначеної технічним завданням та направляє їх на адресу замовника.

Згідно п. 6.5 договору, замовник протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня отримання від виконавця актів приймання-передачі наданих послуг по останньому етапу та актів приймання-передачі технічної документації, зобов'язується підписати їх зі свого боку і один примірник кожного акту направити виконавцю.

За результатами надання послуг, передбачених 1 етапом календарного плану (підготовчі та польові роботи), 30.10.2013 року сторонами було підписано акт приймання - передачі наданих послуг на весь обсяг етапу. Згідно п.1 вказаного акту, послуги з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності по Борівському, Куп'янському, Шевченківському районах Харківської області загальною площею 14426,570 га, надані з боку ТОВ "Ліс-Інформ" в повному обсязі. В п. З вказаного акту визначено, що за надані послуги належить до сплати сума, яка складає 1 211 630,00 грн.

Приймання-передача послуг, передбачених 2 етапом календарного плану (камеральні роботи) та приймання-передача технічної документації здійснювалися сторонами по кожному району окремо. Вартість послуг визначалася сторонами пропорційно площі земель по кожному району в межах вартості послуг 2 етапу.

З матеріалів справи вбачається, що акти приймання - передачі наданих послуг, які передбачені 2 етапом Календарного плану (камеральні роботи) по Куп'янському та Шевченківському районах Харківської області та акти приймання-передачі технічної документації підписані обома сторонами в повному обсязі без заперечень.

29 листопада 2013 року супровідним листом за № 2911/9 ТОВ "Ліс-Інформ" (а.с. 80, т.1) повідомило замовника про закінчення надання послуг, що передбачені 2 етапом Календарного плану - камеральні роботи за договором № т2 від 23 вересня 2013 р., а саме: надання в повному обсязі послуг з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 6565,00 га по Борівському району Харківської області та направило на підпис відповідні акти приймання-передачі наданих послуг та акти приймання-передачі технічної документації у кількості 10 томів від 29.11.2013 р.

04 грудня 2013 р. на адресу ТОВ "Ліс-Інформ" надійшов лист Головного управління № 28-20-11-12964/0/9-13 (а.с. 81, т.1), яким повідомлялося, що акти приймання-передачі наданих послуг за 2 етапом Календарного плану договору № т2 від 23 вересня 2013 р. (камеральні роботи з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 6565,00 га) по Борівському району та акти приймання-передачі технічної документації з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення підписані та повернені ТОВ "Ліс-Інформ". При цьому, фактично було повернено тільки акт приймання-передачі технічної документації з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення по Борівському району.

30 грудня 2013 року ТОВ "Ліс-Інформ" отримало від Головного управління Держземагентства у Харківської області лист від 27.12.2013 року № 28-20-11-14530/0/9-13 ( а.с. 82, т.1), в якому повідомлялось, що акти приймання-передачі відповідної технічної документації із землеустрою з боку Головного управління підписані, водночас в цьому листі містилось прохання скорегувати акти приймання-передачі наданих послуг 2 етапу згідно договору № т2 від 23 вересня 2013р. щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності по Борівському району Харківської області тобто, підготувати та надати на погодження два окремих акти приймання-передачі наданих послуг: один - на загальну площу земельних ділянок - 5770,2371 га, другий - на загальну площу земельних ділянок -794,7629 га., при цьому повідомлялося, що Головне управління готове підписати акти лише на загальну площу 5770,2371 га (на суму 207 693,92 грн.), а стосовно площі земельних ділянок 794,7629 га на суму 28 606,70 грн.), буде прийняте окреме рішення після ретельного проведення аналізу і уточнення всіх підстав щодо їх включення до загальної площі інвентаризованих земель.

ТОВ "Ліс-Інформ" скорегувало акт приймання-передачі наданих послуг 2 етапу згідно договору № т2 від 23 вересня 2013 щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначень державної власності по Борівському району Харківської області та направило замовнику супровідним листом № 3012-01 від 30.12.2013р. на підпис по два примірники відповіді актів.

З боку Головного управління Держземагентства в Харківській області акти приймання-передачі наданих послуг 2 етапу згідно договору № т2 від 23 вересня 2013 були підписані частково, а саме: на суму 207 693,92 грн. підписані, а на суму 606,70 грн. ні.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вище вказаного договору, у відповідності до Технічного завдання та Порядку, ТОВ "Ліс-Інформ" по Борівському району було: проінвентаризовано всі земельні ділянки загальною площею 6565,0000 га згідно відомостей, наданих Замовником у вигляді вихідних даних; технічна документація була розроблена та погоджена Відділом Держземагентства у Борівському районі, про що свідчать висновки про погодження технічної документації датовані 26.11.2013 (згідно п. 1.15 договору та п.28 Порядку № 513 ); 29.11.2013 технічна документація була передана Головному управлінню, про що свідчить підписаний обома сторонами акт приймання-передачі технічної документації (згідно п.6.4 Договору та р.5 ТЗ); 09.12.2013 розроблена технічна документація була передана до місцевого Державного фонду документації із землеустрою для подальшої систематизації та узагальнення даних, про що свідчить акт приймання-передачі документації датований 09.12.2013 (згідно п. 29 Порядку № 513 ).

Кожна розроблена позивачем технічна документація включає: пояснювальну записку; ліцензію ТОВ "Ліс-Інформ"; кваліфікаційні сертифікати інженерів-землевпорядників; розпорядження Борівської районної державної адміністрації від 06.08.2013 № 256 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою; технічне завдання на надання послуг з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності по Борівському, Куп'янському, Шевченківському районах Харківської області, затверджене замовником 23.09.2013.

Технічна документація містить вихідні дані для проведення інвентаризації, ЯКІ БУЛИ НАДАНІ ЗАМОВНИКОМ, що підтверджується копіями документів, засвідчених підписами відповідних осіб у встановленому порядку (вихідні дані з планово-кртографічного матеріалу з місцем розташування земельних ділянок; дані з державної статистичної звітності про площі земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності (форми 6-зем), які запропоновані для інвентаризації земель в розрізі ради (згідно п. 7 та п. 26 Порядку № 513 ). Загальна площа земель, що підлягали інвентаризації по Борівському району за цими вихідними даними склала 6565,0000га.

У матеріалах технічної документації наявні матеріали польових геодезичних робіт (схема згущення геодезичної основи, схема статичних GNSS вимірювань, каталог координат пікетних точок статичних GNSS вимірювань у режимі Stop&Gо, схема визначення координат пікетних точок у режимі Real time kinematic (RТК), схема розміщення пікетних точок визначених у режимі Real time kinematic (RТК), каталог координат пікетних точок отриманих у режимі RТК); графічні матеріали (робочі інвентаризаційні плани, зведений інвентаризаційний план, кадастрові плани земельних ділянок та додатки до них), матеріали вирахування координат поворотних точок меж та площ земельних ділянок (відомості вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки, експлікації земельних угідь, перелік земельних ділянок сформованих і зареєстрованих у Державному земельному кадастрі) (згідно п. 26 Порядку №513 та р. 4,5 ТЗ).

На виконання п.28 Порядку, кожна розроблена технічна документація була подана виконавцем на затвердження замовнику та містить висновок останнього в особі територіального органу Держземагантства в Борівському районі про погодження документації із землеустрою (копії висновків в матеріалах справи).

Згідно усіх висновків про погодження технічної документації із землеустрою, загальна площа проінвентаризованих земель склала 6565,0000 га.

Відповідач обгрунтовує відмову від підписання акту приймання-передачі наданих послуг з посиланням на те, що частину площі земельних ділянок, а саме - 794,7629 га по Борівському району Харківської області, згідно розробленої технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок, не вдалося зареєструвати в Державному земельному кадастрі, бо відповідні землі вже були зареєстровані за заявами громадян.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка Державної фінансової інспекції України в Харківській області №07-10/11з від 22.04.2014 зустрічної звірки взаємовідносин і взаєморозрахунків товариства з обмеженою відповідальністю "Ліс-Інформ" з Головним управлінням Держземагенства у Харківській області за період з 01.01.2012 по 01.03.2014, в якій Державним фінансовим інспектором Кравченко А.В. зафіксовано, що з боку ТОВ "Ліс-Інформ" було вчинено всі дії, що відповідають вимогам Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року №513 та умовами договору №т2 від 23.09.2013, з боку ТОВ "Ліс-Інформ" послуги з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності по Борівському, Куп'янському, Шевченківському районах Харківської області згідно договору №т2 від 23.09.2013 надані в повному обсязі, а з боку Головного управління Держземагентства у Харківської області ухилення від визнання наданими послуг з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 794,7629 га по Борівському району Харківської області, які передбачені 2 етапом Календарного договору №т2 від 23 вересня 2013 року на суму 28606,70 грн. є безпідставними.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Права та законні інтереси зазначених суб`єктів можуть захищатися способами визначеними статтею 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, яка передбачає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачено актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачено цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 902 ЦК України передбачає обов'язок виконавця виконати послугу особисто, якщо інше не встановлено договором.

Ст. 837 Цивільного кодексу за договором підряду одна сторона (підрядник зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результатів замовнику.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укладати договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором бо не випливає із суті змішаного договору.

Аналіз умов договору №т2 від 23.09.2013 дає підстави вважати, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором змішаного типу, який містить ознаки як договору підряду, так і договору послуг та підпадає під правове регулювання норм параграфу 1 глави 61 та глави 63 Цивільного кодексу України, що узгоджується з положеннями ст. 628 Цивільного кодексу України.

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Отже, Головне управління Держземагентства у Харківської області , своєчасно не заявив про недоліки робіт (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором №т2 від 23.09.2013 (постанова Вищого господарського суду України від 11.05.2012 № 21/5005/14068/2011).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги, що виконання позивачем робіт (надання послуг) підтверджується матеріалами справи, відповідачем належними доказами не спростовується, останній не надав суду доказів погашення боргу, жодних аргументованих заперечень не навів, а також враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 28606,70 грн. заборгованості правомірними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 425,57 грн. та інфляційних втрат в розмірі 4634,28 грн., суд зазначає таке.

Згідно зі ст.ст.193, 198 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, перевіривши період нарахування останнім вказаної суми 3% річних, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі в сумі 425,57 грн.

Що стосується заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача 4634,28 грн. суми інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

В інформаційному листі від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським суд України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (постанова Вищого господарського суду України від 05.04.2011 № 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30). В силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат визнав їх вірно розрахованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та стягненню підлягає сума інфляційних втрат в розмірі 4634,28 грн.

Стосовно вимоги позивача про визнання послуг щодо з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 794,7629 га по Борівському району Харківської області, вартістю 28 606,70 грн., які передбачені 2 етапом Календарного плану договору № т2 від 23.09.2013 р. щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності по Борівському, Куп'янському Шевченківському районах Харківської області загальною площею 14426,570 га, такими що надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліс-Інформ" (61023, м. Харків, вул. Сумська, 77/79, , р/р 8505 в від. № 1 ХГРУ "Приватбанк" м. Харків, МФО 351533) в повному обсязі та підлягають оплаті, суд зазначає, що ним обрано невірний спосіб захисту свого права в розумінні ст.16 ЦК України у зв"язку з чим в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Але з огляду на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача оплати за надані послуги (виконані роботи), а також інфляційні та річні є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.; 2000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката та поштові витрати в розмірі 21,52 грн. оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Держземагенства у Харківській області (61003, м. Харків, вул. Короленка, 16, , р/р 5237 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліс-Інформ" (61023, м. Харків, вул. Сумська, 77/79, , р/р 8505 в від. № 1 ХГРУ "Приватбанк" м. Харків, МФО 351533) заборгованість за договором № т2 від 23.09.2013 р. в розмірі 28 606,70 грн. (двадцять вісім тисяч шістсот шість грн. 70 коп.) за послуги з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 794,7629 га по Борівському району Харківської області, що передбачені 2 етапом Календарного плану за договором № т2 від 23.09.2013р.; 3% процентів річних в розмірі 425,57 грн. (чотириста двадцять п'ять грн. 57 коп.); інфляційні в розмірі 4 634,28 грн. (чотири тисячі шістсот тридцять чотири грн. 28 коп.); 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору за вимоги майнового характеру; 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.) витрат на правову допомогу адвоката; 21,52 (двадцять одна грн. 52 коп.) поштових витрат.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.03.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Г.І. Сальнікова Л.С. Лаврова Л.В. Шарко