ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Справа № Б-39/109-07
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Полякова Б.М.,
суддів:Коваленка В.М., Короткевича О.Є.(доповідач у справі)
розглянувши матеріали касаційної скарги Малого приватного підприємства "ЕАЛЕ"
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.11.2014 року
та ухвалуГосподарського суд Харківської області від 24.10.2014р.
у справі№ Б-39/109-07
за заявоюЗакритого акціонерного товариства "Торгівельний центр-2000"
доПублічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе"
пробанкрутство,
В судовому засіданні взяли участь представники:

від ГПУ Гудименко Ю.В.,

від ПАТ "Харківський тракторний завод ім. Орджонікідзе" - Санжаревський Є.М., від СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові МГУ Міндоходів - Кошіль М.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.10.2014 року (головуючий суддя Дзюба О.А., суддя Швидкін А.О., суддя Жиляєв Є.М.) затверджено надану суду мирову угоду від 10.10.2014 року; припинено дію мораторію, введеного судом ухвалою про порушення провадження у справі від 31.05.2007 року; зобов'язано керівника підприємства виконати в повному обсязі прийняті на себе зобов'язання за мировою угодою; попереджено керівника Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", що у разі невиконання умов мирової угоди кредитори мають право пред'явити свої вимоги до боржника в обсязі мирової угоди, а мирова угода за рішенням господарського суду може бути визнана недійсною або розірвана, що потягне за собою поновлення провадження у справі про банкрутство для подальшого виконання процедур; визнано вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в цій справі або відхилені господарським судом, погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами, в тому числі виконавчі документи про стягнення виконавчого збору, визнати такими, що не підлягають виконанню; провадження у справі припинено.

Постановою від 27 листопада 2014 року Харківський апеляційний господарський суд (судді: Крестьянінов О.О. - головуючий, Здоровко Л.М., Шевель О.В.) ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.10.2014 року у справі № Б-39/109-07 залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими рішеннями, скаржник Мале приватне підприємство "ЕАЛЕ" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 24 жовтня 2014 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2014 року у справі № Б-39/109-07 в повному обсязі.

Доводи касаційної скарги зводяться до порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 7, 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 101 Господарського процесуального кодексу України.

В свою чергу, Публічне акціонерне товариство "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" проти вимог касаційної скарги заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ст. 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, створений відповідно до цього Закону.

Стаття 35 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає можливість укладення мирової угоди на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство. Рішення про укладення мирової угоди від імені кредиторів приймається комітетом кредиторів більшістю голосів кредиторів - членів комітету та вважається прийнятим за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди. Рішення про укладення мирової угоди приймається від імені боржника керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією, ліквідатором), які виконують повноваження органів управління та керівника боржника і підписують її. Від імені кредиторів мирову угоду підписує голова комітету кредиторів.

Відповідно ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про припинення провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов'язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Мирова угода має містити положення про: розміри, порядок і строки виконання зобов'язань боржника; відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини. Крім цього, мирова угода може містити умови про: виконання зобов'язань боржника третіми особами; обмін вимог кредиторів на активи боржника або його корпоративні права; задоволення вимог кредиторів іншими способами, що не суперечать закону.

За приписами ч. 1 ст. 38 вказаного Закону до заяви про затвердження мирової угоди додаються: текст мирової угоди; протокол засідання комітету кредиторів, на якому було прийнято рішення про укладення мирової угоди; список кредиторів із зазначенням поштової адреси, номеру (коду), що ідентифікує платника податків, та суми заборгованості; зобов'язання боржника щодо відшкодування усіх витрат, відшкодування яких передбачено у першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону, крім вимог кредиторів, забезпечених заставою; письмові заперечення кредиторів, які не брали участі в голосуванні про укладення мирової угоди чи проголосували проти укладення мирової угоди, за їх наявності.

Частиною 6 статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що затвердження господарським судом мирової угоди є підставою для припинення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо затверджено мирову угоду.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 03.10.2014 року на зборах комітету кредиторів ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" (протокол № 10) були присутні ТОВ "Профмаш СМ" - 149 325 голосів, в особі директора Шигимаги О.М., рішення від 03.02.2011 року; ЗАТ "Торгівельний центр-2000" - 102 590 голосів, в особі представника Ткачової В.Ю., довіреність № 1 від 11.01.2012 року; ТОВ "Бриз МТ" - 70 063 голоси, в особі Білодіда Д.О., рішення від 25.02.2013 року; ТОВ "Нью Системс Південь" - 45 175 голосів, в особі директора Надича О.В., протокол № 1 від 13.06.2012 року; ТОВ "Газ Капітал" - 60 600 голосів, в особі представника Федосова В.С., довіреність № 3 від 02.06.2014 року.

До порядку денного вказаних зборів комітету кредиторів включено питання про укладення мирової угоди у по справі № Б-39/109-07 про банкрутство ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе". Комітет кредиторів одноголосно вирішив укласти мирову угоду у справі про банкрутство ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе".

Арбітражний керуючий звернувся до господарського суду з заявою про затвердження мирової угоди. До заяви надано: мирову угоду від 10.10.2014 року у справі №Б-39/109-07, підписану від імені боржника генеральним директором АТ "ХТЗ" Губіним В.В., від кредиторів - головою комітету кредиторів в особі директора ТОВ "Профмаш" Шигимагою О.М., та розпорядником майна АТ "ХТЗ" Новіковим О.В.; протокол засідання кредиторів № 10 від 03.10.2014 року; погодження кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника; список кредиторів із зазначенням поштової адреси, номера (коду), що ідентифікує платника податків, та суми заборгованості; зобов'язання боржника що відшкодування усіх витрат, відшкодування яких передбачено у першу чергу згідно зі ст. 31 "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", крім вимог забезпечених заставою.

Разом з тим, судами першої та апеляційної інстанції проаналізовано умови мирової угоди, за якими боржник зобов'язується почати здійснювати розрахунки з кредиторами з першого кварталу 2020 року; задовольнити вимоги кредиторів наступним чином: вимоги першої черги (93 136 451,38 грн.) - в розмірі ста відсотків узгодженої суми вимог кредиторів протягом п'ятнадцяти років кожні три місяця рівними щоквартальними платежами, розмір яких передбачено додатком № 1, до 31.12.2034 року; вимоги другої черги (4 937 077,18 грн.) в розмірі ста відсотків узгодженої суми вимог кредиторів протягом п'яти років кожні три місяці рівними щоквартальними платежами, розмір яких передбачено додатком № 2, до 31.12.2034 року; вимоги третьої черги (9 977 563,65 грн.) - в розмірі ста відсотків узгодженої суми кредиторів протягом тридцяти років з першим платежем не пізніше 31.03.2035 року, кожні три місяця рівними щоквартальними платежами, розмір яких передбачено додатком № 3 до 31.12.2064; вимоги четвертої черги (476 199 627,97 грн.) - в розмірі ста відсотків узгодженої суми вимог кредиторів протягом тридцяти років з першим платежем не пізніше 31.03.2035 року кожні три місяця рівними щоквартальними платежами, розмір яких передбачено додатком № 4 до 31.12.2064 року; вимоги шостої черги (50 401 098,67 грн.) - не підлягають задоволенню, вважаються прощеними та підлягають списанню в повному обсязі.

Загальна сума заборгованості, що підлягає задоволенню за умовами мирової угоди, складає 584 250 720,18 грн. Загальна сума заборгованості, що віднесена до шостої черги вимог кредиторів та підлягає прощенню (списанню), складає 50 401 098,67 грн. За домовленістю між боржником та окремими кредиторами погашення заборгованості перед такими кредиторами може здійснюватися на інших умовах, зокрема в товарній, вексельній та/чи інших негрошових формах.

Також, мировою угодою передбачено припинення зобов'язання боржника перед кредиторами за всіма угодами, в тому числі угодами про забезпечення, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів у справі про банкрутство боржника № Б-39/109-07. Крім того, судами встановлено, що ця мирова угода є мировою угодою між стягувачами, якими є кредитори та боржником стосовно всіх вимог за виконавчими документами, які перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, та включені до реєстру вимог кредиторів боржника, наслідком якої є закінчення виконавчого провадження відповідно до ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи викладене, а також те, що мирова угода укладена та погоджена в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", підписана уповноваженими на те особами, її умови не суперечать діючому законодавству, дають можливість боржнику продовжити свою підприємницьку діяльність та розрахуватися із кредиторами, колегія суддів не вбачає порушень при її укладенні та вважає, що колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суди дійшли вірного висновку про її затвердження та припинення провадження у справі.

Водночас, колегія суддів зазначає, що процедура ліквідації застосовується до боржника лише в тому випадку, якщо інші судові процедури банкрутства (розпорядження майном, санація або мирова угода) не можуть бути застосовані або не принесли позитивного результату.

Основною метою Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є відновлення платоспроможності боржника, мінімізація випадків ліквідації суб'єктів господарювання. За своєю суттю мирова угода є пріоритетною по відношенню до ліквідації боржника, оскільки надає можливість відновити його платоспроможність, погасити вимоги кредиторів.

При цьому, така процедура як мирова угода, на відміну від ліквідаційної, враховує інтереси не тільки кредиторів, а й боржника, оскільки дає можливість зберегти підприємство та відповідні робочі місця.

Враховуючи наведені вище обставини, Вищий господарський суд України не знайшов законних підстав для повного або часткового задоволення вимог касаційної скарги, а тому ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.10.2014 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.11.2014 року слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Малого приватного підприємства "ЕАЛЕ" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 24 жовтня 2014 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2014 року у справі № Б-39/109-07 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич