ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Справа № 7/98-Б
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого -Панової І.Ю.,
суддів -Білошкап О.В.,
Погребняка В.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 30.12.2014 по справі № 7/98-Б за заявою Акціонерного товариства відкритого типу "Волиньрембуд" про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій", -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.12.2014 (суддя Тимошенко О.М.) відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" у відновленні строку для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Волинської області від 26.04.2012.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.12.2014 повернуто без розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ковельрембуд" на ухвалу господарського суду Волинської області від 26.04.2012.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 30.12.2014 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" у відновленні строку для подання апеляційної скарги скасувати та направити справу до Рівненського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Білошкап О.В., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Волинської області від 26.04.2012 року визнано грошові вимоги кредиторів боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" та затверджено реєстр вимог кредиторів, тощо.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині визнання грошових вимог ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до боржника в сумі 17646369,18 грн. (перша черга), 340399,96 грн. (шоста черга), 125,00 грн. (шоста черга), ТзОВ "Ковельрембуд" звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, одночасно надавши клопотання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відхиляючи клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю " "Ковельрембуд" про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції послався на те, що вказана заявником причина пропуску строку не є поважною в розумінні ст. 53 ГПК України, тому клопотання скаржника про відновлення пропущеного строку для подачі апеляційної скарги є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із змісту статті 53 ГПК України поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Відповідно до п. 4 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції 26.04.2012, апеляційна скарга надіслана на адресу суду 13.11.2014 (згідно відмітки поштового зв'язку на конверті), тобто з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 93 ГПК України.

Обґрунтовуючи клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги ТОВ "Ковельрембуд" вказує на те, що про оскаржувану ухвалу йому стало відомо лише під час ознайомлення з матеріалами справи, яке мало місце 07.11.2014 року. В якості доказу прикладає заяву від 07.11.2014 р., адресовану судді Шуму М.С. про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Однак, як встановив суд апеляційної інстанції, вказані доводи заявника суперечать фактичним обставинам, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується той факт, що скаржник був ознайомлений з оскаржуваною ухвалою суду.

Необхідною умовою реалізації стороною права на оскарження є її обізнаність зі змістом оскаржуваного судового рішення.

Так, оскаржуваною ухвалою від 26.04.2012 були визнані також і вимоги скаржника - ТОВ "Ковельрембуд" до боржника в розмірі 5896621,04 грн. (четверта черга задоволення вимог), 125,00 грн. (шоста черга).

Вказана ухвала була направлена всім учасникам провадження у справі, в тому числі і ТзОВ "Ковельрембуд", що пітверджується списками відправки рекомендованої кореспонденції суду від 03.05.2012 р. (а.с. 19, т. 16).

Крім того, ухвала господарського суду Волинської області від 26.04.2012 року була оскаржена в апеляційному порядку кредитором ТОВ "Євробуд" та боржником ТОВ "Завод будівельних конструкцій".

Як встановив суд апеляційної інстанції, в матеріалах справи містяться докази отримання ТОВ "Ковельрембуд" ухвали суду апеляційної інстанції від 23.05.2012 р. про призначення скарг до розгляду (а.с. 231 т. 16), ухвали про відкладення розгляду скарг від 06.06.2012 р. (а.с. 308, т. 16) тощо.

Таким чином, ТОВ "Ковельрембуд" було відомо з травня 2012 року про існування ухвали суду від 26.04.2012 року у справі № 7/98-Б, тому можливість вчасного звернення з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції від 26.04.2012 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника.

Отже, суд апеляційної інстанції прийшов до вірного висновку про те, що зазначена заявником ТОВ "Ковельрембуд" причина пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважною, оскільки скаржником не доведено належним чином наявність об'єктивних причин, які унеможливлювали подання ним апеляційної скарги у визначені процесуальним законом строки, зокрема, протягом 2 років, починаючи з травня 2012 року.

Інших причин пропуску строку подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу суду в заяві товариства не наведено.

Враховуючи вищезазначене, колегія судів Вищого господарського суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для відновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 26.04.2012.

Отже, ухвала Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2012 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" у відновленні строку для подання апеляційної скарги відповідає нормам процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, які викладені в оскаржуваній ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 30.12.2014 по справі № 7/98-Б залишити без змін.

Головуючий: Панова І.Ю.
Судді:Білошкап О.В.
Погребняк В.Я.