РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015Справа №910/633/14

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк "Нивки"

до Спільного українсько - британського підприємства з іноземними інвестиціями "Емблер Експорт - Імпорт"

про розірвання договору оренди та виселення

за участю представників:

від позивача:Єрмоленко О.О.- представник за довіреністю б/н від 14.01.2015 р.
від відповідача:Андрушко І.П.- представник за довіреністю б/н від 19.01.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 р. до господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Парк "Нивки" з позовом до Спільного українсько - британського підприємства з іноземними інвестиціями "Емблер Експорт - Імпорт" про розірвання договору оренди та виселення з орендованого приміщення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору суборенди приміщення № 21 від 07.10.1997 р., а саме - нездійснення орендної плати за орендоване приміщення протягом трьох місяців.

У позові Товариство з обмеженою відповідальністю "Парк "Нивки" просить суд розірвати договір суборенди нежитлового приміщення № 21 від 07.10.1997 р та зобов'язати відповідача звільнити орендоване приміщення.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою господарського суду міста Києва від 21.01.2014 р. (суддя Бойко Р.В.).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.08.2014 року провадження у справі № 910/633/14 зупинено до проведення судової почеркознавчої експертизи та отримання висновку експерта.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. справу № 910/633/14 прийнято до свого провадження суддею Головіною К.І. та поновлено провадження у даній справі.

До початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про зміну підстав позову, яка була повернута ухвалою суду від 19.02.2015 р. на підставі ст. 63 ГПК України, як така, що подана з порушенням ст.ст. 54-57 ГПК України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, зазначив, що заборгованість за спірним договором протягом зазначеного періоду у нього відсутня, а, отже, підстав для розірвання договору суборенди та звільнення ним орендованого приміщення немає. Просив відмовити у позові.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

07.10.1997 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Парк "Нивки" (орендодавець, ТОВ "Парк "Нивки") та Підприємством з іноземними інвестиціями "Емблер Експорт - Імпорт", правонаступником якого є Спільне українсько - британське підприємство з іноземними інвестиціями "Емблер Експорт - Імпорт" (орендар, СП "Емблер Експорт - Імпорт") був укладений договір суборенди приміщення № 21.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 договору орендодавець передає суборендарю, а суборендар приймає в суборенду приміщення, розташоване в корпусі Концертно-танцювального залу "Юність", що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 84.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору приміщення надається в суборенду в семиденний строк з дати набрання сили цього договору з оформленням відповідного акту прийому-передачі, строком до 30.06.2019 р. з правом пролонгації договору.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договору суборендар за використання приміщення щоквартально сплачує орендну плату не пізніше 10 робочих днів після закінчення звітного кварталу. Нарахування орендної плати починається з дати завершення ремонту, але не пізніше 6 місяців з дати набрання сили цього договору.

Пунктом п. 2.3 договору суборенди сторони передбачили, що договір може бути достроково розірвано, зокрема, у випадку несплати орендарем орендної плати на протязі більше ніж три місяці.

Згідно з додатком № 4 до договору суборенди орендна плата за місяць становить 51 866,00 грн., яка повинна нараховуватись з урахуванням індексу інфляції.

У подальшому до договору суборенди були внесені зміни шляхом підписання додаткових угод до даного договору.

Так, відповідно до п. 4.1 змін та доповнень до договору від 01.07.2005 р. сторони домовились, що за використання приміщення суборендар сплачує орендну плату щомісяця не пізніше 10 робочих днів після закінчення поточного місяця.

У судовому засіданні встановлено, що позивач на виконання умов договору суборенди № 21 від 07.10.1997 р. надав відповідачу в оренду нежитлове приміщення, розташоване в корпусі Концертно-танцювального залу "Юність", що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 84, а, отже, у відповідача виник обов'язок сплачувати орендні платежі.

Оскільки СП "Емблер Експорт - Імпорт" орендну плату за вересень-листопад 2013 р. не здійснило, позивач вважає, що відповідач порушив умови договору суборенди, а тому цей договір має бути розірваний.

Перевіряючи такі доводи позивача, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

На підтвердження своїх доводів про наявність у відповідача заборгованості ТОВ "Парк "Нивки" надало власну довідку, з якої вбачається, що СП "Емблер Експорт - Імпорт" має заборгованість за вересень, жовтень, листопад 2013 р. з орендної плати та податку на землю, що на думку позивача свідчить про прострочення оплати на протязі більше трьох місяців.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що 01.08.2014 р. сторони змінили пункт 4.1 договору суборенди та виклали його в редакції, відповідно до якої за використання приміщення суборендар сплачує орендну плату щоквартально не пізніше 10 робочих днів після закінчення звітного кварталу. Тобто сторони погодили новий порядок розрахунків, за яким орендна плата за період вересень-листопад 2013 р. (IV квартал 2013 р.) сплачується до 10.01.2014 р.

Отже, згідно нових умов договору, починаючи з 10.01.2014 р. та протягом 3 місяців з указаного часу несплати відповідачем орендних платежів (тобто до 10.04.2014р.), договір суборенди може бути розірваний за п. 2.3 договору. Однак, позивач до суду звернувся з позовом 20.01.2014 р., тобто до спливу терміну (трьох місяців), визначеного сторонами в якості підстави для розірвання договору.

Окрім того, у порушення змінених умов договору про щоквартальний розрахунок, позивач продовжував виставляти відповідачу рахунки щомісячно, що призвело до плутанини у розрахунках між сторонами.

Також судом встановлено, що у подальшому орендна плата за IV квартал 2013 р. відповідачем була сплачена згідно з платіжними дорученнями № 13772 від 30.01.2014 р., № 15 від 28.01.2014 р. та № 13771 від 28.01.2014 р.

Позивач у справі вказував, що його керівник не підписував змін від 01.08.2006 р. до договору суборенди. Однак, як вбачається з висновку КНДІСЕ, отриманого за результатами судово-почеркознавчого дослідження, проведеного у даній справі, підпис від імені директора ТОВ "Парк "Нивки" у графі орендодавець змін та доповнень від 01.08.2006 р. до договору суборенди № 21 від 07.10.1997 р. виконано директором позивача - Дятлом В.І., що спростовує доводи позивача у цій частині.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Як вже встановлено судом, відповідачем не порушувались строки сплати орендних платежів за договором у період вересень-листопад 2013 р., також у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача з пропозицією достроково розірвати договір, надісланої відповідачу у порядку, встановленому ст. 651 ЦК України, ст. 188 ГК України.

З урахуванням викладеного, зважаючи на норми чинного законодавства, умови договору суборенди та встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про розірвання договору є необґрунтованими, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про звільнення орендованого приміщення (виселення), суд вважає, що і в цій частині позову необхідно відмовити, оскільки підстав, визначених позивачем для розірвання договору, судом не встановлено.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Вирішуючи питання про суму судового збору, суд приймає до уваги, що у разі неподання стороною доказів його оплати суд має право стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК.

Так, позивач до розгляду заявив дві немайнові вимоги (про розірвання договору та звільнення орендованого приміщення), однак, при подачі позову сплатив судовий збір лише за одну немайнову вимогу - у сумі 1 218,00 грн., у зв'язку з чим з ТОВ "Парк "Нивки" до Державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 218,00 грн. (1 розмір мінімальної заробітної плати) за іншу немайнову вимогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44. 49, 32 - 35, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк "Нивки" до Спільного українсько - британського підприємства з іноземними інвестиціями "Емблер Експорт - Імпорт" про розірвання договору оренди та виселення відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк "Нивки" (03113, м. Київ, проспект Перемоги, 82, ідентифікаційний код 02221308) до Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні в присутності представників сторін 19 лютого 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 24 лютого 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна