ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р.Справа № 922/490/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЯ", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення 22 869,00грн.
за участю представників сторін:

позивача - Могільовкіна І.В., дов. № 1 від 17.12.2014р.;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 20 355,70грн., пеню в розмірі 2 625,05грн., штрафні санкції в розмірі 301,15грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором оренди № 13 від 01.01.2014р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Позивач 02.03.2015р. звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої одночасно зменшив розмір пені та збільшив розмір штрафних санкцій, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 20 355,70грн., пеню в розмірі 2 210,47грн. та штрафні санкції в розмірі 302,83грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором оренди № 13 від 01.01.2014р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що позивач, відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України, вправі до прийняття рішення по суті спору зменшити або збільшити розмір позовних вимог, ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, дана заява приймається судом до розгляду як така, що не суперечить вимогам чинного законодавства України та подальший розгляд здійснюється з урахуванням поданої заяви.

03.03.2015р. позивач надав заяву про часткову відмову від позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій в сумі 302,83грн., у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 20 355,70грн. та пеню в розмірі 2 210,47грн., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову. Приписи частини 4 даної статті не виключають можливості часткової відмови. Така відмова можлива лише у випадках, коли позивачем заявлено дві чи більше вимог, і позивач відмовляється не від усіх цих вимог. У разі такої відмови та її прийняття судом, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.4 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України в частині тих вимог, стосовно яких заявлено відмову, а решта вимог розглядається судом у загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що часткова відмова позивача не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, дана відмова приймається судом, у зв'язку з чим провадження у справі в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій підлягає припиненню, а решта вимог з урахуванням їх зменшення розглядається судом у загальному порядку.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, проте відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.01.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "СВЯ" (позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач) було укладено договір оренди № 13 (далі договір), відповідно до умов якого позивач передає, а відповідач приймає в тимчасове користування приміщення, розташоване на другому поверсі в корпусі АДРЕСА_2, загальною площею 19,20кв.м. Також, за умовами п.1.1.2, на строк дії договору позивачем відповідачу надано у користування телефонний номер НОМЕР_2.

Орендуємий об'єкт призначений для розміщення офісу з правом користування земельною ділянкою (п.2.1 договору).

Об'єкт передається в оренду протягом п'яти днів з моменту укладання цього договору шляхом підписання акту приймання-передачі, який є невід'ємною частиною даного договору (п3.1, п.3.2 договору).

На виконання умов договору, 01.01.2014р. між сторонами був підписаний акт приймання-передачі в оренду нежитлового приміщення (а.с.13).

Відповідно до п.5.3 договору орендна плата перераховується відповідачем щомісячно завчасно з 01 по 05 число поточного місяця. Розмір плати за орендні послуги, узгоджений сторонами у п.5.1 договору, складає 2 112,00грн.

Умовами п.5.2 договору сторони погодили відшкодування відповідачем позивачу наданих СЦ ХФ "Укртелеком" послуг зв'язку, яке здійснюється на підставі акту, рахунку та копії виписки телефонних переговорів.

За невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони передбачили відповідальність, зокрема: відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати), але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд встановив наступне.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором оренди.

Відповідно до ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності; до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням передбачених цим Кодексом особливостей.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі та передав відповідачу в оренду нежитлове приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.01.2014р.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності; розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст.286 Господарського кодексу України).

Частинами 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як зазначалось вище, умовами договору (п.3.2 договору) сторони погодили порядок здійснення орендної плати шляхом перерахування грошових коштів щомісяця з 01 по 05 число поточного місяця передплатою за цей місяць.

Відповідач в порушення умов договору, свої зобов'язання в частині повного та своєчасного внесення орендних платежів та за користування послугами зв'язку виконував не в повному обсязі та не своєчасно, з урахуванням чого у відповідача за період з січня 2014р. по грудень 2014р. утворилась заборгованість в розмірі 20 355,70грн., яка складається з 19 844,00грн. заборгованості з оренди приміщення та 511,70грн. боргу за відшкодування відповідачем позивачу наданих СЦ ХФ "Укртелеком" послуг зв'язку.

Факт наявності заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: актом здачі - приймання приміщення за договором оренди від 01.01.2014р. (а.с. 13) та актами здачі-приймання робіт за надані послуги зв'язку (а.с.23-33). Дані акти підписано з боку відповідача без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлений ч.3 ст.285 Господарського кодексу України.

Як вбачається судом з матеріалів справи, суму заборгованості відповідачем не сплачено.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем за користування нежитловим приміщенням за договором оренди за період із січня 2014 по грудень 2014р. у сумі 20 355,70грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Позивач, за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором оренди, нарахував останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення (окремо за кожний період оренди), що складає 2 210,47грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач обґрунтовано здійснив розрахунок пені, це відповідає умовам договору (п.8.2 договору), вимогам Закону України від 22.11.1996р. № 543/96-ВР „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, враховуючи часткову відмову позивача від позову в частині стягнення штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 20 335,70грн. та пені у сумі 2 210,47грн., в частині стягнення штрафних санкцій у розмірі 302,83грн. провадження у справі підлягає припиненню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за подання позову до суду, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. ст.49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову частково судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, згідно із ч. 2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Виходячи із викладеного та враховуючи те, що спір доведено до суду з вини відповідача та мінімальна сума судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1 827,00грн., відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу суму судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1 827,00грн.

Керуючись ст.ст.610, 611, 612, 629, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст.283, 285, 286 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, п.4 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., ідент. номер НОМЕР_1 (61077, АДРЕСА_1, відомості про рахунки відсутні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЯ", (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 32, оф. 507, п/рахунок 7275 у відділенні № 2 філії ПАТ "ПУМБ" м. Харків, МФО 334851) - 20 355,70грн. основного боргу, 2 210,47грн. пені, 1 827,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 302,83грн. провадження у справі припинити.

Повне рішення складено 04.03.2015 р.

Суддя Т.А. Лавренюк