ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 року Справа № 925/2427/14

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Буднік А.М., за участю представників сторін:

від позивача: Пономарьов Є.А. - за довіреністю;

від відповідача: буртовий М.Д. - директор; Поліщук А.І. - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" в особі Черкаської філії товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" до товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" про стягнення 41 316,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 41 316,22 грн. з яких: 27 478,42 грн. залишку основного боргу, 13 837,80 грн. як 30% річних на підставі договору № 87 від 01.04.2013 року поставки товарів для виробництва сільськогосподарської продукції, укладеного між сторонами.

27 лютого 2015 року позивач надав суду заяву № 27/2 від 27 лютого 2015 року про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача тільки 27 478,42 грн. основного боргу, а від стягнення 13 837,80 грн. 30% річних - відмовляється.

Заяву про зменшення позовних вимог, яку за її правом змістом суд розцінює як заяву про часткову відмову від позову, суд ухвалює прийняти до розгляду, оскільки вона подана в порядку ст. 22 ГПК України. Відмова позивача від позову в частині стягнення 30% річних на суму боргу, на думку суду, не порушує прав сторін, оскільки ними про це досягнуто згоди для врегулювання спору. Відмова від позову підлягає прийняттю судом із припиненням провадження в цій частині позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує лише в частині стягнення стягнення 27 478,42 грн. основного боргу та просить суд їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову про стягнення 27 478,42 грн. не заперечив і подав клопотання про розстрочення виконання судового рішення в цьому розмірі, яке погоджено із позивачем.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши наявні у справі документи, судом було встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції № 87 від 01 квітня 2013 року (а.с.19-21), у відповідності до якого позивач зобов'язався здійснити постачання Товарів безпосередньо пов'язаних з технологічними процесами виробництва сільськогосподарської продукції, відповідачу/виробникові такої сільськогосподарської продукції, а саме: насіння, засоби захисту рослин, добрива, який відповідач зобов'язався прийняти та оплатити, відповідно до п. 1.2 цього Договору на умовах, що вказуються сторонами в Доповненнях (пункт 1.1 договору).

Зазначені договірні відносини по своїй суті мають ознаки договору поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 712 Цивільного кодексу України). До відносин поставки застосовуються норми ЦК України про купівлю-продаж.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, якими встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

11 квітня 2013 року між сторонами у справі було укладено доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту № 1/тк до договору № ТК 87 поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 01 квітня 2013 р. (а.с. 22) у відповідності до цього доповнення позивач передає, а відповідач приймає товар, а саме насіння соняшника Сирена, на умовах товарного кредиту з процентною ставкою 0,01 % від суми переданого Товару, що передається за цим доповненням на весь строк кредитування, який вказаний в п. 2.1 Доповнення.

Відповідач зобов'язався сплатити за отриманий ним Товар в такому порядку:

- відповідач перераховує кошти на розрахунковий рахунок позивача до 20 квітня 2013 р. в сумі 21 616,11 грн. (двадцять одна тисяча шістсот шістнадцять гривень 11 копійок), що становить 50 % вартості товару;

- відповідач перераховує кошти на розрахунковий рахунок позивача до 10 жовтня 2013 р. в сумі 21 616,11 грн. (двадцять одна тисяча шістсот шістнадцять гривень 11 копійок), що становить 50 % вартості товару ( п. 2.1 договору).

Загальна вартість Товару, що передається за цим Доповненням складає - 43 232,22 грн. ( сорок три тисячі двісті двадцять дві гривні 22 копійки) ( п. 3.1 Доповнення).

13 травня 2013 року між сторонами у справі було укладено доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту № 2/тк до договору № ТК 87 поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 01 квітня 2013 р. (а.с. 23) у відповідності до цього доповнення позивач передає, а відповідач приймає товар, а саме насіння соняшника МАС 97 А (укр), на умовах товарного кредиту з процентною ставкою 0,01 % від суми переданого Товару, що передається за цим доповненням на весь строк кредитування, який вказаний в п. 2.1 Доповнення.

Відповідач зобов'язався сплатити за отриманий ним Товар в такому порядку:

- відповідач перераховує кошти на розрахунковий рахунок позивача до 20 травня 2013 р. в сумі 3 058,00 грн. (три тисячі п'ятдесят вісім гривень 00 копійок), що становить 50 % вартості товару;

- відповідач перераховує кошти на розрахунковий рахунок позивача до 10 жовтня 2013 р. в сумі 3 058,00 грн. (три тисячі п'ятдесят вісім гривень 00 копійок), що становить 50 % вартості товару ( п. 2.1 договору).

Загальна вартість Товару, що передається за цим Доповненням складає - 6 116,00 грн. (шість тисяч сто шістнадцять гривень 00 копійок) ( п. 3.1 Доповнення).

За твердженням позивача, він свої зобов'язання по договору виконав повністю, поставивши відповідачу товар на загальну суму 49 348,22 грн., що підтверджується накладними :

- № ЧФ-04-091 від 10 квітня 2013 року на суму 43 232,22 грн.;

- № ЧФ/05-103 від 13 травня 2013 року на суму 6 116,00 грн. ( а.с. 24).

Заперечень проти неотримання товару відповідач суду не надав. За загальним правилом, право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі або передачі товаро - супровідних документів на нього.

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За доводами позивача, відповідач свої зобов'язання по оплаті товару виконав частково, сплативши позивачу борг лише в сумі 21 869,80 грн.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 27 478,42 грн. ( 49 348,22 - 21 869,80 ), з чого і виник спір.

Строк проведення повного розрахунку за отриманий товар на час прийняття рішення по справі для відповідача вже є таким, що настав, доказів сплати боргу у справу не надано, заперечень проти існування заборгованості у вказаній сумі відповідач суду не надав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 27 478,42 грн. залишку основного боргу за товар.

27 лютого 2015 року відповідач по справі звернувся до суду з заявою № 2 про розстрочення виконання рішення суду, проти якої представник позивача не заперечив. За умовами даної заяви відповідач просить розстрочити виконання судового рішення про стягнення 27 478,42 грн. шляхом сплати 13 739,21 грн. до 01.10.2015 року, і решти в сумі 13 739,21 грн. - до 01.10.2016 року, а також до 01.10.2016 року відповідач зобов'язується сплатити позивачу 1 827,00 грн. на відшкодування судового збору.

У відповідності до ст. 83 ГПК України при прийнятті судового рішення суд має право в т.ч. відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Оскільки питання про розстрочення сплати боргу в сумі 27 478,42 грн. і судових витрат сторонами погоджено у добровільному порядку, то суд вважає, що клопотання відповідача від 27.02.2015 року про розстрочення виконання судового рішення на вищевикладених умовах підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути 27 478,42 грн. залишку боргу на підставі договору поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції № 87 від 01 квітня 2013 року зі змінами та доповненнями із розстроченням виконання рішення в такому порядку внесення платежів відповідачем на користь позивача:

- до 01 жовтня 2015 року - 13 739,21 грн. основного боргу;

- до 01 жовтня 2016 року - 13 739,21 грн. основного боргу;

- до 01 жовтня 2016 року - 1 827,00 грн. судового збору.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача повністю, оскільки спір виник з вини відповідача.

Керуючись ст. 49, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 82, 83-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія", ідентифікаційний код 30991182, Черкаська область, Маньківський район, с. Іваньки, вул. Жовтнева, 3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт", ідентифікаційний код 23233729, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Свердлова, 2/1 -- 27 478,42 грн. залишку основного боргу на підставі договору поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції № 87 від 01 квітня 2013 року зі змінами та доповненнями та 1 827,00 грн. на відшкодування судового збору.

3. Розстрочити виконання судового рішення про стягнення 27 478,42 грн. боргу та 1 827,00 грн. судових витрат, зобов'язавши товариство з обмеженою відповідальністю "Вікторія" сплачувати на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" борг в такому порядку:

- до 01 жовтня 2015 року сплатити 13 739,21 грн. основного боргу;

- до 01 жовтня 2016 року сплатити 13 739,21 грн. основного боргу;

- до 01 жовтня 2016 року сплатити 1 827,00 грн. судового збору.

4. Прийняти відмову позивача від стягнення 30% річних в сумі 13 837,80 грн. Провадження у справі в цій частині - припинити.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 03 березня 2015 року

Суддя Н.М. Спаських