ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2015 р.Справа № 5016/48/2011(9/3)
Одеській апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Мирошниченко М. А., суддів: Воронюка О.Л., Лашина В.В.

(склад колегії суддів сформовано на підставі автоматичного розподілу справ між суддями)

при секретарі судового засідання - Станковій І.М.

за участю:

Арбітражного керуючого Бєлоусова І. В.

ТОВ агрофірма "Волмар" - не з'явився,

Арбітражного керуючого Сашина О.А. - не з'явився,

ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" - не з'явився,

Заводський районний центр зайнятості м. Миколаєва - не з'явився,

Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування України - не з'явився, Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва - не з'явився,

УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційні скарги арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича та Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р. про задоволення заяви арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 31.07.2013р. та про часткове задоволення заяви арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 28.03.2014 р. про затвердження оплати послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. та стягнення їх з кредиторів пропорційно кредиторських вимог у справі №5016/48/2011(9/3)

кредитори: 1. ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", 2. Заводський районний центр зайнятості, 3. Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, 4. Державна податкова інспекція у Заводському районі, 5. Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі, 6. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв

банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Волмар"

ліквідатор: арбітражний керуючий Сашин О.А.

про банкрутство

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 по справі № 5016/48/2011(9/3) (суддя Ржепецький В.О.) заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 31.07.2013р задоволено повністю. Заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 28.03.2014 р. про затвердження оплати послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого та стягнення їх з кредиторів пропорційно кредиторських вимог задоволено частково. Затверджено оплату послуг арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за травень 2012 року в сумі 546,64 грн. В решті вимог про оплату послуг арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. відмовлено. Стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на користь арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича 23583 грн. 17 коп. оплати послуг арбітражного керуючого у справі №5016/48/2011(9/3) про банкрутство ТОВ Агрофірма "Волмар". Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на користь арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича 119 грн. 08 коп. оплати послуг арбітражного керуючого у справі №5016/48/2011(9/3) про банкрутство ТОВ Агрофірма "Волмар". Стягнуто з Заводського районного центру зайнятості на користь арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича 16 грн. 67 коп. оплати послуг арбітражного керуючого у справі №5016/48/2011(9/3) про банкрутство ТОВ Агрофірма "Волмар". Стягнуто з Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича 69 грн. 07 коп. оплати послуг арбітражного керуючого у справі №5016/48/2011(9/3) про банкрутство ТОВ Агрофірма "Волмар". Стягнуто з Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на користь арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича 26 грн. 31 коп. оплати послуг арбітражного керуючого у справі №5016/48/2011 (9/3) про банкрутство ТОВ Агрофірма "Волмар". На виконання даної ухвали в частині стягнення коштів видано накази. Дану ухвалу надіслано сторонам та арбітражному керуючому Бєлоусову І.В.. (т. 7 а.с.166-172)

23.09.2014 р. (Вх. № 4371/14) не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції від 09.09.2014 в частині часткової відмови в затверджені звіту ліквідатора боржника Бєлоусова І.В. про відшкодування витрат арбітражного керуючого та стягнення їх з кредиторів пропорційно кредиторських вимог за період з 23.05.2012 по 22.11.2012 в сумі 13 222,30 грн., цим арбітражним керуючим подана апеляційна скарга.

В апеляційній скарзі арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. просить суд: ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р. у справі №5016/48/2011(9/3) скасувати, в частині не затвердження звіту ліквідатора про оплату послуг та відшкодування витрат за період з 23.05.2012 р. по 23.11.2012 р. в розмірі 13 222,30 грн., скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 року у справі №5016/48/2011(9/3) в частині не вирішення питання щодо стягнення на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. в якості оплати послуг за здійснення повноважень ліквідатора ТОВ агрофірма "Волмар" - 13 222,30 грн. пропорційно грошовим вимогам кредиторів, затвердити оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за здійснення повноважень ліквідатора за період з 23.05.2012 р. по 23.11.2012 р. у сумі 13 222,30 грн., стягнути на користь арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича в якості оплати послуг за здійснення повноважень ліквідатора ТОВ агрофірма "Волмар" у справі № 5016/48/2011(9/3), пропорційно грошовим вимогам: 13 096,68 гривень з ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції"; 66,11 грн. з Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва; 9,41 грн. із Заводського районного центру зайнятості міста Миколаєва; 38,34 грн. з Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; 9,99 грн. із Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби.

В обґрунтування заявлених вимог арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. послався на приписи норм чинного законодавства України, практику Вищого господарського суду України та зазначив, що висновок місцевого господарського суду в частині відмови в стягнення винагороди за період 23.05.2012 р. по 23.11.2012 р. є хибним, оскільки він виконував повноваження ліквідатора боржник в період з 23.05.2012 р. по 23.11.2012 р., скарг на його дії від учасників провадження не надходило, заяву про припинення своїх повноважень він подав 23.11.2012 р., у зв'язку із сімейними обставинами, а тому за цей час йому повинна бути нарахована винагорода. (т. 3 а.с. 85). (т. 8 а.с. 55-59)

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.09.2014 р. по справі № 5016/48/2011(9/3) зазначену апеляційну скаргу (Вх. № 4371/14) прийнято до розгляду колегією суддів, у складі головуючого судді: Філінюка І.Г., суддів Жекова В.І., Пироговського В.Т.. (т. 8 а.с. 42)

29.09.2014 р. (Вх. № 4461/14) також не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду першої інстанції від 09.09.2014 по справі № 5016/48/2011(9/3) в частині стягнення з УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 119,08 грн., кредитор - УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва звернувся із апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить суд в цій частини ухвалу від 09.09.2014 р. скасувати.

В обґрунтування заявлених вимог УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва зазначило, що судом не прийнято до уваги приписи, ст. 73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з приводу того, що кошти Пенсійного фонду використовуються виключно на: виплату пенсій та надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплати послуг із виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Крім того, УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва зазначило, що забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі не передбачені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". (т. 8 а.с. 117-119)

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 01.10.2014 р. по справі № 5016/48/2011(9/3) зазначену апеляційну скаргу (Вх. № 4461/14) прийнято до розгляду колегією суддів, у складі головуючого судді: Філінюка І.Г., суддів Жекова В.І., Пироговського В.Т. (т. 8 а.с. 90-91)

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 по справі №5016/48/2011(9/3) (судді: Філінюк І.Г., Жеков В.І., Пироговський В.Т.) змінено пункти 2-9 резолютивної частини ухвали господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 щодо заяви арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 28.03.2014 про затвердження оплати послуг та відшкодування його витрат змінено, викладено п.2-9 резолютивної частини ухвали в новій редакції, відповідно до якої заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 28.03.2014 р. про затвердження оплати послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого та стягнення їх з кредиторів пропорційно кредиторських вимог задоволено повністю; затверджено оплату послуг арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. з 23.05.2012 по 23.11.2012 в сумі 13 222,30 грн.; стягнуто з кредиторів на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. оплати послуг та відшкодування його витрат: з ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. - 36134,62 грн., з УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва - 182,46 грн., з Заводського районного центру зайнятості на 25,54 грн., з Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 105,82 грн., з ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області 40,14 грн.; в інший частині ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 залишено без змін. (т. 8 а.с. 150-156)

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 по справі № 5016/48/2011(9/3) (головуючий суддя: Філінюк І.Г., судді: Жеков В.І., Пироговський В.Т.) ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 в частині стягнення з УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 119,08 грн. залишено без змін, апеляційну скаргу пенсійного фонду без задоволення. (т. 8 а.с. 142-146)

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2015 р. по справі № 5016/48/2011(9/3) (головуючий суддя: Ткаченко Н.Г., судді: Катеринчук Л.Й., Куровський С.В.) касаційні скарги УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва та ТОВ Фінансова компанія "Приватні інвестиції" задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 в частині стягнення з УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 119,08 грн. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014, якою змінено ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 в частині затвердження оплати послуг арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за виконання ним обов'язків ліквідатора боржника з 23.05.2012 по 23.11.2012 в сумі 13 222,30 грн. та відшкодування його витрат по справі № 5016/48/2011(9/3) скасовано. Справу № 5016/48/2011(9/3) в цій частині направлено на новий апеляційний розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Постанова Вищого господарського суду України вмотивована тим, що двічі переглядаючи в апеляційному порядку ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 щодо оплати послуг та витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., судом апеляційної інстанції обставини щодо заявлених вимог ліквідатора боржника, його витрати та розрахунок оплати праці, виходячи із вимог Закону України "Про державний бюджет за 2012 рік", взагалі не перевірялись (т. 10 а.с. 136-143)

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями 24.02.2015 р. апеляційні скарги арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. та УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва розподілено колегії суддів, у складі: судді доповідача Мирошниченко М.А., суддів Воронюка О.Л., Лашина В.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.02.2015 р. зазначені апеляційні скарги арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича (Вх. № 921/15) та Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (Вх. № 922/15) прийнято до провадження складом колегії суддів: судді - доповідача Мирошниченко М.А., суддів Воронюка О.Л., Лашина В.В, їх об'єднано в одне провадження для сумісного розгляду, та призначено до розгляду на 12.03.2015 р. о 10:00, про що всі учасники процесу, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені.

11.03.2015р. (вх.№921/15) від скаржника- арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. до суду надійшла заява, у який він відмовився від стягнення належних йому до сплати грошових коштів з Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва.

Оскільки скаржник - арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. не заявив клопотання про фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів така фіксація не здійснювалась але вівся протокол судового засідання.

В судове засідання всі учасники процесу, крім арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., не з'явились, хоча повідомлялись належним чином про час дату та місце розгляду справи. Про причини свого нез'явлення суд не повідомили.

Враховуючи вказані обставини, думку скаржника арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. а також передбачений ст.102 ГПК України скорочений строк розгляду апеляційних скарг на ухвали місцевого господарського суду, колегія суддів прийняла рішення про розгляд справи за відсутністю незявившихся учасників процесу.

Скаржник - арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. в усних поясненнях наданих суду просив задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати ухвалу місцевого господарського суду в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення яким задовольнити його заяву від 28.03.2014 р. в повному обсягу, а також з урахуванням його заяви від 11.03.2015 р. (вх.№921/15) не стягувати належні йому до сплати грошові кошти з Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва.

Згідно ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошувались лише вступна та резолютивна частини судової постанови.

Переглянувши відповідно до приписів ст. 101 ГПК України справу повторно, заслухавши усні пояснення учасників процесу, обговоривши доводи викладені в апеляційних скаргах, дослідивши обставини справи та наявні у ній докази, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, судова колегія встановили наступне.

Відповідно до ст. 41 ГПК України справи про банкрутство розглядаються господарськими судами в порядку провадження, передбаченому ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Провадження по даній справі здійснюється за Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19 січня 2013 року.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 14.01.2011 порушено провадження по справі №5016/48/2011(9/3) про банкрутство ТОВ агрофірма "Волмар", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. (т. 1 а.с. 1)

Ухвалою попереднього засідання господарського суду Миколаївської області від 25.05.2011 по справі №5016/48/2011(9/3) затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ агрофірма "Волмар". (т. 1 а.с. 129-130)

З матеріалів справи вбачається, що постановою господарського суду Миколаївської області від 10.08.2011 по справі № 5016/48/2011(9/3) ТОВ агрофірма "Волмар" визнано банкрутом, введено ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. (т. 1 а.с. 155-157)

Як свідчать матеріали справи 31.07.2013 р. арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. звернувся до місцевого господарського суду з заявою (вх.№15133/13 від 02.08.2013р.) про оплату його послуг та відшкодування витрат як ліквідатора боржника за рахунок пропорційного розподілу їх між кредиторами, в якій просив суд: стягнути на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. у якості оплати послуг та відшкодування витратза здійснення повноважень ліквідатора ТОВ «Волмар» у справі № 5016/48/2011(9/3) 23 269,94 грн. пропорційно грошовим вимогам: 23 048,87 грн. з ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»; 116,34 грн. з Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва; 16,28 грн. із Заводського районного центру зайнятості міста Миколаєва; 67,48 грн. з Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; 16,28 грн. з Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби.

В обґрунтування заявлених вимог арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. з посланням на приписи ст. 25 ГПК України, ст.. 43 Конституції України та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зазначив, що ухвалою місцевого господарського суду від 25.05.2011 р. затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ агрофірма "Волмар" на загальну суму 1 313 086,09 грн., а 23.05.2012 р. комітетом кредиторів ТОВ агрофірми «Волмар» затверджено звіт ліквідатора Бєлоусова І.В., про оплату послуг та відшкодування його витрат за період з 09.06.2011 р. по 23.05.2012 р. в сумі 23 536,34 грн., що було відображено в протоколі № 3.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.02.2013 р. частково задоволено клопотання арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., затверджено витрати на оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. як ліквідатора ТОВ агрофірма "Волмар" за період з 09.06.2011 р. по 12.03.2012 р. в сумі 23269,94 грн. та припинено його повноваження як ліквідатора у справі та призначено ліквідатором ТОВ агрофірми «Волмар» арбітражного керуючого Шахова Володимира Анатолійовича.

Враховуючи викладене заявник просив стягнути з кредиторів, пропорційно до розміру сум визнаних кредиторських вимог, на його користь сумі 23269,94 грн. (т. 4 а.с. 117-120)

28.08.2013 р. УПФ України в Завадському районі м. Миколаєва до місцевого господарського суду надало відзив на вищевказану заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., в якому зазначено, що задоволення вимог викладених в заяві, призведе до нецільового використання коштів УПФУ, що є порушенням положень ст.. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». (т.4 а.с. 205-206)

31.03.2014 р. арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. звернувся до місцевого господарського суду з заявою про затвердження оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого за рахунок пропорційного розподілу їх між кредиторами за період з 23.05.2012 р. по 22.11.2012 р. в якій просив суд: затвердити оплату послуг арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за здійснення повноважень ліквідатора ТОВ агрофірма «Волмар» () у справі про банкрутство № (9/3) в період з 23.05.2012р. по 22.11.2012 р. в розмірі 13 222.30 грн.

Стягнути на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І. В. у якості оплати послуг та відшкодування витрат за здійснення повноважень ліквідатора ТОВ агрофірма «Волмар» у справі № 5016/48/2011(9/3), 13 222,30 грн., пропорційно грошовим вимогам: - 13 096,68 грн. з ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції; 66,11 грн. з Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва; 9,25 грн. із Заводського районного центру зайнятості міста Миколаєва; - 38,34 грн. з Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; - 9,25 грн. з Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби.

В обґрунтування викладених вимог арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. зазначив ті ж самі доводи, що і у заяві від 02.08.2013 р., а також звернув увагу на те, що 23.11.2012 р. на засіданні комітету кредиторів ТОВ агрофірма «Волмар» (протокол № 5) ліквідатором доведено про заходи в ліквідаційній процедурі та надано письмові звіти про свою діяльність від 21.06.12 р., 04.07.12 р., 18.07.12 р. 10.10.2012 р., які прийнято до відома. При цьому, нарікань, або скарг на дії ліквідатора за проведену роботу в ліквідаційній процедурі присутнім представником кредитора висловлено не було. Крім цього на засіданні комітету кредиторів прийнято рішення, та прийнято заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про дострокове припинення своїх повноважень як ліквідатора ТОВ агрофірма «Волмар».

Тому, арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. вважає за доцільне затвердження оплати послуг ліквідатора за період виконання ним своїх повноважень до подання заяви про дострокове припинення ним своїх повноважень, а саме з 23.05.2012 р. по 22.11.2012 р. в мінімально встановленому розмірі - двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць, що загалом складає 13 222,30 грн. (розрахунок додається). (т. 6 а.с. 1-4)

Як зазначалось вище ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 по справі № 5016/48/2011(9/3) заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 31.07.2013 задоволено повністю, його заяву від 28.03.2014 р. задоволено частково.

Задовольняючи частково заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 28.03.2014р. місцевий суд послався на те, що заявник довів, що в травні 2012року він дійсно виконував обов'язки ліквідатора ТОВ Агрофірма "Волмар" та здійснював дії пов'язані з ліквідацією цього товариства, передбачені Законом «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому має право на отримання винагороди за травень 2012року в розмірі 546,64грн. В стягненні решті суми місцевий суд відмовив з посиланням на те,що заявник не довів що він як ліквідатор ТОВ Агрофірма "Волмар", здійснював будь - які дії пов'язані з ліквідацією цього товариства період з червеня по 22.11.2012р.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія частково не погоджується з висновками місцевого господарського суду та вважає за необхідне надати оцінку окремо кожній заяві арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., а саме від 31.07.2013 року та від 28.03.2014 року та висновкам місцевого суду по цім заявам.

Щодо заяви арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 31.07.2013 року (вх. №15133/13 від 02.08.2013 р.) про стягнення винагороди за період 09.06.2011 р. по 23.05.2012 р. в сумі 23 269,94 грн. та висновків місцевого суду з цього питання.

Відповідно до статті 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон) оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для оплати послуг, відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору). Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

Кредитори мають право встановлювати і виплачувати арбітражному керуючому за результатами його діяльності додаткову винагороду, розмір якої затверджується господарським судом.

Звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду.

Системний аналіз положень Закону дає можливість зробити висновок, що послуги арбітражного керуючого в будь-якому випадку є платними; ініціюючий кредитор зобов'язаний оплатити послуги арбітражного керуючого з моменту призначення останнього та до винесення постанови про визнання боржника банкрутом (у випадку призначення розпорядника майна в момент порушення провадження у справі); в подальшому кредитори (комітет кредиторів) повинні прийняти рішення про утворення фонду для оплати послуг та покриття витрат арбітражного керуючого (ліквідатора) за відсутності активів боржника; при цьому, за відсутності комітету кредиторів звіт арбітражного керуючого про оплату його послуг повинен затверджуватись в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури або в окремому судовому засіданні; суд зобов'язаний вирішити питання про затвердження витрат на оплату послуг ліквідатора та проведення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

За відсутності діяльності боржника, відсутності майна банкрута, відшкодування вказаних витрат має бути покладено на ініціюючого кредитора, а також і на всіх інших виявлених кредиторів у такій справі - пропорційно визнаних вимог кожного у справі.

Матеріали справи свідчать що, рішенням комітету кредиторів ТОВ Агрофірма "Волмар" (протокол №1 від 08.06.2011) встановлено оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) Бєлоусова І.В. в ліквідаційній процедурі в розмірі двох мінімальних заробітних плат за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника.

23.05.2012 р. комітетом кредиторів ТОВ агрофірми «Волмар» затверджено звіт ліквідатора Бєлоусова І.В., про оплату послуг та відшкодування його витрат за період з 09.06.2011 р. по 23.05.2012 р. в сумі 23 536,34 грн., що було відображено в протоколі № 3.

Як зазначалось вище, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.02.2013 задоволено клопотання арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., затверджено витрати на оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. як ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Волмар" за період з 09.06.2011 р. по 12.03.2012 р. в сумі 23269,94 грн., які були розраховані із розрахунку двох мінімальних заробітних плат які діяли у зазначений період часу, та припинено його повноваження як ліквідатора у справі.

У заяві від 31.07.2013р. арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. просив суд стягнути з кредиторів ТОВ Агрофірма "Волмар" в якості оплати послуг та відшкодування витрат за здійснення повноважень ліквідатора 23 269,94 грн. пропорційно грошовим вимогам: з ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" 23 048,87 грн., з УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва - 116,34 грн., з Заводського районного центру зайнятості м. Миколаєва 16,28 грн., з Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 67,48 грн., з Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС 16,28 грн.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.05.2011 р., з урахуванням ухвали про виправлення описки від 09.06.2011р., затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Волмар" на загальну суму 1 313 086 грн. 09 коп., в тому числі вимоги:

1) Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції») в сумі 1300712,58 грн.;

2) Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва в сумі 6565,90 грн.;

3) Заводського районного центру зайнятості в сумі 934,82 грн.;

4) Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в сумі 3880,64 грн.;

5)Державної податкової інспекції в Заводському районі в сумі 1457,89 грн.

Вищевказана ухвала господарського суду набрала законної сили, не оскаржувалась.

При визначенні розміру витрат на оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В, що підлягають стягненню з кредиторів, слід застосовувати відсоток кредиторської заборгованості кожного з кредиторів від загальної кредиторської заборгованості банкрута, що становить для:

1) Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" - 99,02% (1300712,58 грн.*100%/1313551,83 грн.);

2) Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва -0,5% (6565,90 грн.*100%/1313551,83 грн.);

3)Заводського районного центру зайнятості - 0,07% (934,82 грн.*100%/1313551,83 грн.);

4)Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - 0,29% (3880,64 грн.*100%/1313551,83 грн.);

5)Державної податкової інспекції в Заводському районі -0,11% (1457,89 грн.*100%/1313551,83 грн.).

Перевіривши здійснений заявником арбітражним керуючим Бєлоусовим І.В. розрахунок сум, що підлягають стягнення з кожного кредитора ТОВ Агрофірма "Волмар" на його користь в рахунок оплати послуг ліквідатора та відшкодування витрат в процедурі банкрута за період 09.06.2011 р. по 23.05.2012 р. згідно заяви 31.07.2013 року (вх. №15133/13 від 02.08.2013 р.) колегія суддів дійшла висновку, що його зроблено правильно, а відтак за вказаною заявою на користь заявника підлягає стягненню :

- 23041,89 грн. з ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" (23269,94 *99,02/100%);

- 116,34 грн. з Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (23269,94 *0,5/100%);

- 16,28 грн. з Заводського районного центру зайнятості (23269,94 *0,07/100%);

- 67,48 грн. з Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (23269,94 *0,29/100%);

- 25,59 грн. з Державної податкової інспекції в Заводському районі (23269,94 *0,11/100%).

Доводи апелянта - Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва викладені в апеляційні скарзі на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р., про те, що Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, а тому стягнення з цього фонду вищезазначених грошових коштів суперечить вищевказаному закону, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки можливість стягнення з кредиторів боржника оплати послуг ліквідатора боржника пропорційно розміру кредиторських вимог передбачена Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який відносно цих правовідносин є спеціальним і який не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність (не робіть будь-яких виключень) від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство боржника, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), а також від джерел фінансування того чи іншого кредитора і не робіть будь-яких виключень.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва і визнання необґрунтованим стягнення з цього управління -116,34 грн. відсутні.

Слід зазначити, що інший апелянт - арбітражний керуючій Бєлоусов І.В. не оскаржив ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р., в частині стягнення на його користь грошових сум за період 09.06.2011 р. по 23.05.2012 р., згідно його заяви 31.07.2013 року (вх. №15133/13 від 02.08.2013р).

Щодо заяви арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 28.03.07.2014 року (вх. №5892/13 від 31.03.2014 р.) про затвердження оплати послуг та стягнення винагороди за період з 23.05.2012 р. по 22.11.2012 р. в сумі 13 222,30 грн. та висновків місцевог суду з цього питання.

Господарський суд Миколаївської області розглянувши цю заяву своєю ухвалою задовольнив її частково, а саме в стягнув з кредиторів на користь заявника винагороду лише за травень 2012 р. в розмірі 546,64 грн. та відмовив в стягненні решти суми пославшись на те, що в період з 01.06.2012 р. по 22.11.2012 р. арбітражним керуючим Бєлоусовим І.В. не вчинено достатніх і належних заходів по виявленню активів боржника, крім проведення інвентаризації майна у травні 2012р.

Як зазначалось вище ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Цією ж статтею передбачено, що оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів i затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

Як зазначалось вище матеріали справи свідчать, що рішенням комітету кредиторів ТОВ Агрофірма "Волмар" (протокол №1 від 08.06.2011р.) встановлено оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) Бєлоусова І.В. у ліквідаційній процедурі в розмірі двох мінімальних заробітних плат за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника.

Викладене свідчить, що комітет кредиторів встановив (узгодив) вказану оплату за весь час здійснення ліквідаційної процедури, а тому по певним періодам ліквідаційної процедури узгоджувати з цим комітетом розмір оплати окремо не має потреби, тобто заявник мав право звернутись до суду з заявою про затвердження йому оплати послуг за період з 23.05.2012 р. по 22.11.2012 р. без додаткового (повторного) узгодження цієї оплати з комітетом кредиторів.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками місцевого господарського суду відносно того, що в період з 23.05.2012 р. по 22.11.2012 р. арбітражним керуючим Бєлоусовим І.В. не вчинено достатніх і належних заходів по виявленню активів боржника, крім проведення інвентаризації майна у травні 2012 р., з огляду на те, що арбітражним керуючим продовжувалися виконуватися обов'язки ліквідатора боржника протягом травня-листопада 2012 р., про що зокрема зазначено в мотивувальної частині ухвалі господарського суду Миколаївської області від 25.12.2012р. по цієї справі.

Жодних скарг від учасників провадження у справі про банкрутство на бездіяльність арбітражного керуючого в період травня-листопада 2012р. матеріали справи не містять.

Будь-яких інших належних доказів, які б свідчили про неналежне виконання своїх обов'язків з боку арбітражного керуючого в оскаржуваній ухвали також не наведено.

Таким чином, враховуючи законодавчо встановлений принцип платності послуг ліцензованого арбітражного керуючого, визначений положеннями ст. 3-1 Закону, судова колегія не вбачає підстав обмеження розміру виплати послуг арбітражного керуючому за період з 23.05.2012 р. по 22.11.2012 р. від встановленого Законом та комітетом кредиторів ТОВ Агрофірма "Волмар" (протокол №1 від 08.06.2011р.) обсягу в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Перевіривши наданих заявником розрахунок грошових сум за цією заявою, що підлягають стягненню з кожного кредитора окремо, колегія суддів дійшла висновку,що його зроблено відповідно до приписів ст.3-1 Закону, виходячи з подвійного розміру мінімальної заробітної плати, визначеного згідно положень Закону України «Про державний бюджет за 2012 рік» та з урахуванням відсотків кредиторської заборгованості кожного з кредиторів від загальної кредиторської заборгованості банкрута.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. є обґрунтованою, а тому ухвала господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р. в частині відмови в стягненні частини винагороди за період 01.06.2012 р. по 22.11.2012 р. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 28.03.07.2014 року (вх. №5892/13 від 31.03.2014 р.) про затвердження звіту оплати послуг та стягнення винагороди за період з 23.05.2012 р. по 22.11.2012 р. в сумі 13 222,30 грн. в повному обсягу.

Водночас, колегія суддів не приймає до уваги заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 11.03.2015 р. (вх.№921/15), яку він надав суду апеляційної інстанції про його відмову від стягнення належних йому до сплати грошових коштів з Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва, оскільки заміна вимог, в т.ч. частково відмова від них, можлива лише при розгляді справи в суді першої інстанції, що не позбавляє заявника права відмовитись від цього стягнення в процесі виконання судового рішення.

Доводи іншого апелянта - Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва викладені в апеляційні скарзі на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р., в частині стягнення з нього грошових сум за цією заявою (28.03.07.2014 року (вх. №5892/13 від 31.03.2014 р.) про те, що Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, а тому стягнення з цього фонду вищезазначених грошових коштів суперечить вищевказаному закону, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки можливість стягнення з кредиторів боржника оплати послуг ліквідатора боржника пропорційно розміру кредиторських вимог передбачена Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який відносно цих правовідносин є спеціальним і який не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність (не робіть будь-яких виключень) від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство боржника, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), а також від джерел фінансування того чи іншого кредитора і не робіть будь-яких виключень.

Враховуючи та підсумовуючи вищевикладене колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. задовольняється в повному обсягу, а відтак ухвала господарського суду Миколаївської підлягає зміні, оскільки її винесено в результаті неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

При цьому з метою визначення грошових коштів, що підлягають стягненню і недопущення помилок за які періоди часу і які грошові суми стягуються колегія суддів вважає за доцільне в резолютивній частині постанові зазначити стягнення по кожній заяви окремо.

Колегія суддів, також вважає за необхідність зазначити, що на час прийняття цієї постанови здійснено реорганізацію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України" і тепер ці установи об'єднані в одну Фонд соціального страхування України", а тому стягнення зазначається з урахуванням цієї зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33,34,43, 99, 101-106, ГПК України , Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом," в редакції, чинній до 19 січня 2013 року , Законом України «Про державний бюджет за 2012 рік», колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду -

ПОСТАНОВИЛА:

1) Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р. - залишити без задоволення.

2) Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р. - задовольнити.

3) Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р. в частині відмови в стягненні частини винагороди за період 01.06.2012р. по 22.11.2012р. скасувати та викласти резолютивну частину вказаної ухвали в наступній редакції:

«Заяву арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича від 31.07.2013року (вх. №15133/13 від 02.08.2013р.) про стягнення винагороди за період 09.06.2011 р. по 23.05.2012 р. в сумі 23 269,94 грн. - задовольнити в повному обсягу.

Стягнути на користь арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича:

23 041,89 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції";

- 116,34 грн. з Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва;

- 16,28 грн. з Заводського районного центру зайнятості м. Миколаєва;

- 67,48 грн. з Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування України;

- 25,59 грн. з Державної податкової інспекції в Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Міністерства доходів і зборів.

Заяву арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича 28.03.07.2014 року (вх. № 5892/13 від 31.03.2014 р.) про затвердження оплати послуг та стягнення винагороди за період з 23.05.2012 р. по 22.11.2012 р. в сумі 13 222,30 грн. - задовольнити в повному обсягу.

Затвердити оплату послуг арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича за здійснення повноважень ліквідатора ТОВ агрофірма «Волмар» () у справі про банкрутство № (9/3) в період з 23.05.2012р. по 22.11.2012р. в розмірі 13 222,30 грн.

Стягнути на користь арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича у якості оплати послуг та відшкодування витрат за здійснення повноважень ліквідатора ТОВ агрофірма «Волмар» у справі № 5016/48/2011(9/3), 13 222,30 грн., в період з 23.05.2012р. по 22.11.2012 р. пропорційно грошовим вимогам:

- 13 096,68 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції;

- 66,11 грн. з Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва; 9,25 грн. із Заводського районного центру зайнятості міста Миколаєва;

- 38,34 грн. з Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування України;

- 9,25 грн. з Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Міністерства доходів і зборів.»

4) Доручити господарському суду Миколаївської області видати накази відповідно до пункту третього резолютивної частини цієї постанови зі зазначенням у них всіх необхідних реквізитів сторін (вказаних осіб).

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 12.03.2015 р.

Суддя доповідач : М.А. Мирошниченко

Судді: О.Л. Воронюк

В.В. Лашин