КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2015 р. Справа№ 910/18208/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Чорної Л.В.

при секретарі: Гірчак Г.Л.

за участю представників:

від позивача: Крижов С.В., представник за довіреністю б/н від 26.05.2014р.;

від відповідача: Холодило П.В., представник за довіреністю №217-6 від 12.01.2015р.;

Розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Співдружність"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2014р. (підписано - 28.10.2014р.)

у справі №910/18208/14 (суддя: Полякова К.В.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Співдружність"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячне насіння"

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Співдружність" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячне насіння" (надалі - відповідач) про розірвання договору № К-14032014-1 поставки зерна кукурудзи від 14.03.2014 року.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач стверджував, що договір поставки підлягає розірванню у зв'язку з істотним порушенням відповідачем, як покупцем, зобов'язань з прийняття готового для передання та відправлення зерна кукурудзи на складі позивача .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2014р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №910/18208/14.

Відповідач проти позову заперечував та вказував у відзиві на позовну заяву на відсутність у його діях істотного порушення умов договору, за наявності яких договір підлягає розірванню.

Рішенням Господарського суду міста Києва 23.10.2014р. у справі №910/18208/14 у задоволенні позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Співдружність" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячне насіння" про розірвання договору № К-14032014-1 поставки кукурудзи від 14.03.2014 року відмовлено повністю.

При прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач у визначені Договором строки прийняв кукурудзу у позивача, яку за взаємною домовленістю з позивачем повернув у зв'язку з її неякісністю. Оскільки інших строків поставки кукурудзи Договором не визначено, суд першої інстанції прийшов до висновку, що обов'язок покупця прийняти кукурудзу після визначених договором строків не правомірне. Встановивши ці обставини, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що відповідачем не допущено істотного порушення умов Договору поставки, внаслідок чого позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Співдружність" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2014р. у справі №910/18208/14 змінити: вилучити із описової та мотивувальної частини рішення текст щодо неякісної поставки зерна кукурудзи постачальником.

На думку скаржника, зазначена в описовій та мотивувальній частинах обставина щодо неякісності поставки зерна може бути використана відповідачем у інших судових спорах, предметом доказування яких буде неналежне виконання постачальником зобов'язань передати зерно кукурудзи належної якості. Апеляційна скарга умотивована тим, що дослідження обставин щодо якості зерна не входило до предмету доказування, а тому відповідні обставини не становили предмет судової оцінки.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Співдружність" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2014р. у справі №910/18208/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.12.2014р. у справі №910/18208/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Кропивна Л.В. (доповідач), судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.) вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження, а її судовий розгляд призначено на 14.01.2015р.

14.01.2015р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячне насіння" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.01.2015р. продовжено строк розгляду спору у даній справі на п'ятнадцять днів.

14.01.2015р. у судовому засіданні колегією суддів оголошено перерву до 25.02.2015р.

16.01.2015р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Співдружність" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи судової практики у спірних правовідносинах.

23.02.2015р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячне насіння" надійшли пояснення по справі.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. прийнято апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Співдружність" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2014р. у справі №910/18208/14 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Чорна Л.В.

У судове засідання 25.02.2015р. з'явились представники сторін.

У судовому засіданні 25.02.2015р. представник позивача підтримав доводи апеляційного оскарження, просив рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2014р. у справі №910/18208/14 змінити: вилучити із описової та мотивувальної частини рішення текст, яким суд першої інстанції робить висновки щодо якості зерна.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.02.2015р. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як підтверджується матеріалами справи, 14.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сонячне насіння" (надалі - покупець, відповідач) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Співдружність" (надалі- постачальник, позивач) укладений Договір № К-14032014-1 поставки кукурудзи (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язувався поставити у строк до 20.03.2014р. на умовах ЕХW (Зерновий склад - СТОВ "Співдружність", місцезнаходження - вул. Поповича, 41-А, смт. Рокитне, Рокитнянський р-н, Київська обл.), згідно з Інкотермс 2010 кукурудзу врожаю 2013 року (зерно) у фізичний вазі кількістю 2000 тон +/- 5 % по ціні 1750 грн. за одну тону, загальною вартістю 3 500 000,00 грн.

Згідно розділу 3 Договору якість зерна, що поставляється постачальником покупцю повинна відповідати вимогам ДСТУ 4525:2006 "Кукурудза. Технічні умови", затвердженому і введеному у дію наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 26 березня 2008 року № 101. Разом з тим, якість зерна, що поставлялась позивачем відповідачу повинна підтверджуватись складською квитанцією, що видаватиметься СТОВ "Співдружність" як зерновим складом.

При цьому відповідно до пункту 4.2. Договору Зерно мало бути поставлене постачальником (Позивачем) у строк до 20.03.2014р. включно. Сторони домовилися, що підписання Покупцем цього Договору є підтвердженням того, що Покупець належним чином проінформований щодо місця та строків поставки Зерна. Постачальник не здійснює додаткового інформування Покупця про готовність Зерна до поставки, місця та строків поставки Зерна.

Спір у справі виник у зв'язку з наявністю підстав для розірвання договору у зв'язку з допущеним, на думку позивача, істотним порушенням покупцем умов договору поставки.

Таким істотними порушенням умов договору поставки позивач (постачальник за договором) вважав відмову покупця отримати наявне на складі постачальника зерно кукурудзи, яке було готове до передання покупцю, оскільки раніше отримане зерно було повернуто постачальнику, а сплачені за нього кошти повернуті покупцю.

Апелент вважав, що при вирішені даного спору, суд першої інстанції вдався до оцінки обставин, які не входили до предмету доказування, а саме: до обставин, пов'язаних з якістю зерна, переданого позивачем відповідачу за видатковою накладною №121 від 17.03.2014р. та актом № 7 приймання-передання зерна від 17.03.2014р.

Між тим, судова колегія не погоджується з такими доводами апелянта, оскільки для розуміння істотності порушення умов договору має значення встановлення дійсного змісту прав та обов'язків сторін у спірних правовідносинах поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Правові наслідки передання товару неналежн ї якості передбачені ст. 678 ЦК України.

З матеріалів справи випливає і визнається сторонами, що 17.03.2014р. за видатковою накладною №121 від 17.03.2014р. та актом № 7 приймання-передавання зерна від 17.03.2014р. покупець отримав на складі постачальника Зерно кукурудзи.

Разом з Зерном постачальник передав складську квитанцію на зерно №69 від 17.03.2014 року.

У свою чергу, покупець на виконання умов договору та відповідно рахунку-фактури №119 від 17.03.2014р. перерахував на розрахунковий рахунок постачальника грошові кошти в сумі 3 500 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 18 від 19.03.2014р.

Згодом, 30 квітня 2014 р. між сторонами було укладено додаткову угоду до договору, відповідно до якої позивач зобов'язався в строк до 08 травня 2014 року повернути відповідачу сплачені ним грошові кошти за неякісне зерно у сумі 3 387 230,00 грн., в тому числі ПДВ 564 538,53 грн., шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача.

Відповідно покупець після повернення постачальником грошових коштів у розмірі та у строк, зазначені у п. 1.1 цієї додаткової угоди до договору, здійснює повернення позивачу поставленого останнім зерна в фізичний вазі кількістю 1935,560 тон (+/- 5 (плюс/мінус п'ять) відсотків за вибором відповідача з фактичними показниками по якості, що існують на дату повернення, а позивач зобов'язується прийняти від відповідача зерно у зазначеній кількості на зерновому складі позивача, що знаходиться за адресою: 09600, Київська область, Рокитнянський район, смт. Рокитне, вул. Поповича, буд. 41, корпус А. Також, позивач бере на себе зобов'язання всіляко сприяти відповідачу у здійсненні документального оформлення повернення зерна, що передбачене п. 1.2 цієї додаткової угоди до Договору.

Позивач здійснив повернення сплачених відповідачем безготівкових коштів на розрахунковий рахунок відповідача частинами - 08.05.2014р та 15.05.2014р., що підтверджується виписками про рух грошових коштів на особовому рахунку відповідача.

Відповідач на виконання п. 1.2. додаткової угоди 16.05.2014р. повернув постачальнику (позивачу) зерно у фізичний вазі кількістю 1935,560 тонн (+/- 5 (плюс/мінус п'ять) відсотків, що підтверджується накладними на повернення позивачу Зерна № 1 від 16.05.2014, актами № 1 приймання-передавання від 16.05.2014р., а також актом звірки надходження та повернення товару від 16.05.2014 року.

На думку позивача у справі, покупець зобов'язаний був отримати зерно від постачальника на умовах, визначених договором поставки, а невиконання покупцем цих зобов'язань є істотним порушенням ним умов договору.

Судова колегія вважає такі доводи хибними.

Покупець, який не звернувся для отримання на склад постачальника сількогосподарської продукції, не може бути змушений до цього, оскільки вважається, що він в односторонньому порядку відмовився від договору, право на що передбачене ч. 2 ст. 678 ЦК України.

За змістом вказаної норми у разі істотного порушення вимог щодо якості товару покупець має право за своїм вибором:

1)відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2)вимагати заміни товару.

Таким чином, обставини, за яких покупець відмовився від Договору і не звернувся по отримання зернової продукції на склад постачальника повторно, входили до предмету доказування.

Обставини, за яких відбувалися передача покупцю неякісної продукції і повернення йому грошових коштів, мали суттєве значення для правильного вирішення питань про дійсні права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах і для з'ясування того, чи були допущені порушення умов договору поставки з боку покупця.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для зміни або скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржений судовий акт - без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта (позивача).

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Співдружність" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2014р. у справі №910/18208/14 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2014р. у справі №910/18208/14 без змін.

2.Матеріали справи №910/18208/14 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

Л.В. Чорна