УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.03.2015Справа № 910/4782/15-г

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши матеріали

За позовом Заступника Військового прокурора Дарницького гарнізону

в інтересах держави в особі

Національного університету оборони України імені Івана Черняховського

до Державного підприємства Міністерства Оборони України "Готель"Козацький"

про стягнення 171 273,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 633 вих. 15 від 18.02.2015р. і додані до неї документи, повертаються без розгляду з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно із ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує їх захист, а також орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Обов'язок зазначення в позовній заяві наведених відомостей прямо передбачений ст.ст. 2, 29, п. 5 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України. Визначення прокурором, в чому полягає порушення інтересів держави, є підставою для порушення провадження у справі згідно з рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 року.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 зі справи за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа № 1-1/99 про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), положення абзацу четвертого частини першої ст. 2 Арбітражного (нині Господарського) процесуального кодексу України в контексті пункту 2 ст. 121 Конституції України належить розуміти так, що прокурори або їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Відповідно до п. 2 рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 р. N3-рп/99, під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В якості позивача Заступником військового прокурора Дарницького гарнізону визначено Національний університет оборони України імені Івана Черняховського.

У позовній заяві вказано, що між Національним університетом оборони України імені Івана Черняховського та державним підприємством Міністерства оборони України "Готель "Козацький" 19.02.2014 року укладено договір №15/3/14 про відшкодування витрат понесених за наданнякомунальних послуг.

У зв'язку із неналежним виконанням Відповідачем свого обов'язку щодо оплати висавлених позивачем рахунків, у Відповідача виникла заборгованість перед Національним університетом оборони України імені Івана Черняховського" в сумі 171273,62 грн., яку і просить стягнути Заступник військового прокурора Дарницького гарнізону у даному позові.

З позовної заяви вбачається, що фактично позов поданий не в інтересах Міністерства оборони України, а в інтересах Національного університету оборони України імені Івана Черняховського, який не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування та позов стосується здійснення ним не повноважень органу виконавчої влади а його господарської діяльності.

При цьому, інтереси держави Заступником військового прокурора Дарницького гарнізону обґрунтовуються наступним.

Національний Університет оборони України імені Івана Черняховського є складовою частиною Збройних Сил України, відповідно до п. 2.1 Статуту вищезазначеного університету, затвердженого наказом Міністра оборони України від 25.06.13 № 426, органом управління майном університету є Міністерство оборони України. Університет засновано на державній формі власності, відповідно до Статуту фінансування здійснюється з державного бюджету. Фонди, матеріальні цінності, які передані університету, є державною власністю, перебувають у сфері управління Міністерства оборони України і закріплені за університетом на праві оперативного управління, а отже шкода, яка спричиняється Міністерству оборони України в особі Національного університету оборони України імені Івана Черняховського, є безпосередня шкода інтересам держави.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 ГК України державні підприємства самостійно здійснюють свою господарську діяльність та несуть відповідальність за наслідки своєї діяльності.

Слід також звернути увагу, що спір виник між Національним Університетом оборони України імені Івана Черняховського та державним підприємством Міністерства оборони України "Готель "Козацький" (відповідачем). Міністерство оборони України не є стороною у даних спірних правовідносинах, що виникли у зв'язку із неналежним виконанням Відповідачем умов укладеного між Національним університетом оборони України імені Івана Черняховського та державним підприємством Міністерства оборони України "Готель "Козацький" договору.

Національний Університет оборони України імені Івана Черняховського не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади, та на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави в межах даних спірних правовідносин щодо надання даним підприємством послуг в рамках його господарської діяльності.

Відповідно до ст. 29 ГПК України, прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною третьою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 23.03.2012 року "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам", Господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

У випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

За таких обставин, при поданні вказаного позову прокурором неправильно визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, в інтересах якого прокурор подає позов, що у відповідності до вищенаведеного тягне за собою повернення позовної заяви на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК без розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно п. 2 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56 ГПК України, обов'язок прокурора надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів не залежить від того чи є у наявності у сторін дані документи.

З копії поштової квитанції №1050 від 23.02.2015 р. та опису вкладення в якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що прокурор направив на адресу відповідача не всі документи, додані до позовної заяви.

Зокрема, прокурором не направлено на адресу відповідача копію розрахунку пені та штрафних санкцій, про що зазначено в п. 6 списку "Додатків" до позовної заяви.

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

Крім того, в порушення вимог статей 56, 57 ГПК України, прокурором не подано жодного доказу надіслання Національному Університету оборони України імені Івана Черняховського копію позову та доданих документів, як особи, в інтересах якої подано даний позов.

За наведених обставин, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись п. 1, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом.

Суддя Ю.В. Картавцева