РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015Справа №910/1199/15-г
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Нова лінія", Київська обл.,
доФізичної особи - підприємця Большевої Олени Дмитрівни, м. Київ,
простягнення 1482,33 грн.
за участю представників сторін:

від позивача:Адаменко С.М. (довіреність 13 від 28.01.2015р.)
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Нова лінія" (надалі - ПрАТ "Нова лінія") звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця Большевої Олени Дмитрівни (надалі - ФОП Большева О.Д.) про стягнення 1179,91 грн. заборгованості з орендної плати, 127,35 грн. - пені, 51,82 грн. - 10% річних та 123,25 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності оплати за користування нежитловим приміщенням згідно умов Договору суборенди №ДГУ-13-733 від 19.10.2013р.

Ухвалою від 26.01.2015р. за вказаним позовом господарським судом міста Києва порушено провадження у справі № 910/1199/15-г та призначено розгляд справи на 11.02.2015р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.02.2015р. у зв`язку із неявкою представника відповідача розгляд справи відкладено на 04.03.2015р.

У судовому засіданні 04.03.2015р. представник позивача подав документи для залучення до матеріалів справи та позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Вищий господарський суд України у п. 11 інформаційного листа від 15.03.2007 р. №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача до Господарського суду міста Києва не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/1199/15-г.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.10.2013р. між ПрАТ "Нова лінія" (надалі - орендар, позивач) та ФОП Большева О.Д. (надалі - відповідач, суборендар) укладено договір суборенди нежитлового приміщення № ДГУ-13-733 (надалі - Договір), за умовами якого орендар зобов'язується передати, а субрендар зобов'язується прийняти в тимчасове платне користування нежитлове приміщення (надалі - „об'єкт суборенди"), що розташоване на території майнового комплексу в м. Кременчук, вул. Київська, 66-Г. Загальна площа об'єкту суборенди становить 1 м.кв. Відновна вартість об'єкту суборенди з урахуванням індексації становить: 1320 грн. 00 коп. Орендар користується об'єктом суборенди на підставі договору оренди укладеного між АТ "Нова лінія" та власником майнового комплексу - Товариством з обмеженою відповідальністю "РТЦ «КРЕМІНЬ-ІНВЕСТ".

Відповідно до п. 1.2. договору Об'єкт суборенди передається Суборендарю для наступного цільового використання: надання послуг з прокату (оренда) інструменту.

Згідно п. 1.4. договору відповідальність за належне використання (експлуатацію) об'єкту суборенди (в тому числі але не виключно в частині отримання відповідних дозволів (документів) на ведення господарської діяльності Суборендаря) покладається на Суборендаря з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі об'єкта суборенди.

У п. 2.1. договору сторони погодили, що Орендар зобов'язується передати об'єкт суборенди Суборендарю в тимчасове платне користування протягом 10 (десяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. Факт передачі об'єкта суборенди підтверджується Актом приймання-передачі об'єкта суборенди.

Сторонами у п. 2.6. договору визначено, що Суборендар має право користуватись об'єктом суборенди тільки після підписання Сторонами Акту прийому-передачі об'єкта суборенди. Нарахування суборендної плати починається з дати підписання Сторонами акту прийому - передачі об'єкту суборенди (п. 3.1. договору).

Щомісячна ставка суборендної плати за цим договором дорівнює гривневому еквіваленту 15 USD (п'ятнадцять доларів США) за один метр квадратний об'єкту суборенди, з врахуванням ПДВ, за курсом НБУ на перший банківський день поточного (розрахункового) місяця. На дату підписання цього договору загальний місячний платіж (суборендна плата) за курсом НБУ (7,99 грн за 1 долар США) становить : 99 грн. 87 коп., ПДВ 19 грн. 98 коп., разом 119 грн. 85 коп. Суборендна плата включає в себе вартість комунальних послуг та сплачується Суборендарем в національній валюті України. (п.п. 3.2.-3.3. договору).

Відповідно до п. 3.6. договору Суборендна плата за другий та наступні місяці суборенди, розраховується за ставкою, визначеною у п.3.2. Договору та за курсом НБУ на перший банківський день поточного розрахункового) місяця. При цьому Суборендар зобов'язаний сплачувати суборендну плату на поточний рахунок Орендаря, визначений у Розділі 14 цього Договору, щомісячно, але не пізніше 12 числа поточного (розрахункового) місяця, незалежно від факту отримання (не отримання) Суборендарем рахунку Орендаря. У разі необхідності отримання рахунку, Суборендар зобов'язаний звернутись до Орендаря не пізніше 5 числа поточного (розрахункового) місяця.

У разі необхідності визначення розміру суборендної плати за один день, розмір суборендної плати за один повний календарний місяць має бути поділений на кількість календарних днів у відповідному місяці. Орендар має право проводити індексацію суборендної плати з урахуванням офіційного рівня інфляції (п.п. 3.7., 3.8. договору).

Згідно п. 7.1. та п. 7.2. договору За невиконання або неналежне виконання умов даного Договору Сторони несуть відповідальність у відповідності до діючого законодавства України. У випадку порушення Суборендарем строку перерахування суборендної плати (в т.ч. строку внесення авансового платежу), визначеного п.п. З.5.; 3.6. даного Договору, Суборендар зобов'язується сплатити Орендарю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення виконання зобов'язання та додатково 10% річних (від суми заборгованості), за кожен день прострочення (згідно з п.2 ст.625 Цивільного кодексу України).

Пунктом 9.1 договору сторони погодили, що даний Договір вступає в дію з моменту його підписання Сторонами та діє до 18 жовтня 2014 року (включно), а в частині виконання грошового зобов'язання - до його повного виконання. Даний Договір може бути продовжено по обопільній письмовій згоді Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Зі слів позивача та з матеріалів справи вбачається, що в період дії договору жовтень 2013року - жовтень 2014 року на виконання умов договору позивачем було надано послуги з оренди, проте, в порушення умов договору, відповідачем не оплачено рахунки за період з квітень 2014 року - жовтень 2014року.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором по оплаті орендних платежів за квітень 2014 року - жовтень 2014року, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 1179,91 грн. відповідно до виставлених позивачем рахунків.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічні положення містяться в ст.759 Цивільного кодексу України.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760 ЦК України).

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов, зокрема, договору та вимог зазначених Кодексів.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, відповідно до акту приймання-передачі від 19.10.2013р. позивач передав відповідачу нежитлове приміщення, що розташоване на території майнового комплексу в м. Кременчук, вул. Київська, 66-Г. Загальна площа об'єкту суборенди становить 1 м.кв. Відновна вартість об'єкту суборенди з урахуванням індексації становить: 1320 грн. 00 коп.

Враховуючи положення укладеного договору та приймаючи до уваги підписання сторонами акту від 19.10.2013р., суд дійшов висновку стосовно належного виконання позивачем обов'язку щодо надання ФОП Большевій О.Д. в оренду нежитлового приміщення загальною площею 1 кв.м.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За змістом п.п.3.2., 3.6. договору №ДГУ-13-733 від 19.10.2013р., щомісячна ставка суборендної плати за цим договором дорівнює гривневому еквіваленту 15 USD (п'ятнадцять доларів США) за один метр квадратний об'єкту суборенди, з врахуванням ПДВ, за курсом НБУ на перший банківський день поточного (розрахункового) місяця. На дату підписання цього договору загальний місячний платіж (суборендна плата) за курсом НБУ (7,99 грн за 1 долар США) становить : 99 грн. 87 коп., ПДВ 19 грн. 98 коп., разом 119 грн. 85 коп. Суборендна плата за другий та наступні місяці суборенди, розраховується за ставкою, визначеною у п.3.2. Договору та за курсом НБУ на перший банківський день поточного (розрахункового) місяця. При цьому Суборендар зобов'язаний сплачувати суборендну плату на поточний рахунок Орендаря, визначений у Розділі 14 цього Договору, щомісячно, але не пізніше 12 числа поточного (розрахункового) місяця, незалежно від факту отримання (не отримання) Суборендарем рахунку Орендаря.

Враховуючи вказані положення укладеного між сторонами договору оренди, з урахуванням курсу НБУ на перший банківський день поточного (розрахункового) місяця за період з 12.04.2014р. по 13.10.2014р., відповідач зобов'язаний був оплатити на користь позивача:

- за квітень 2014р. - 164,97 грн. в строк до 12.04.2014р.;

- за травень 2014р. - 171,00 грн. в строк до 12.05.2014р.;

- за червень 2014р. - 178,16 грн. в строк до 12.06.2014р.;

- за липень 2014р. - 176,78 грн. в строк до 12.07.2014р.;

- за серпень 2014р. - 179,45 грн. в строк до 12.08.2014р.;

- за вересень 2014р. - 196,71 грн. в строк до 12.09.2014р.;

- за жовтень 2014р. - 112,84 грн. в строк до 12.10.2014р.;

Проте, всупереч умовам зазначеного договору та нормам діючого законодавства відповідач свої зобов'язання не виконав, орендну плату за період з квітня 2014р. по жовтень 2014р. у встановлений договором строк не сплатив.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Виходячи з вищенаведених норм закону, відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги виконання позивачем своїх обов'язків щодо надання відповідачу в оренду спірного майна, а також відсутність з боку відповідача платежів по орендній платі 12.04.2014р. по 13.10.2014р., суд дійшов висновку щодо наявності у ФОП Большевої О.Д. перед ПрАТ "Нова лінія" основної заборгованості в сумі 11179,91 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 51,82 грн. - 10 % річних та 123,25 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Судом перевірено розрахунки позивача щодо стягнення 10% річних та інфляційних втрат за період з 13.04.2014р. по 17.12.2014р. та встановлено, що розрахунок 10% річних та інфляційних є арифметично невірним.

За перерахунком суду з відповідача підлягають стягненню 10% річних в сумі 51,79 грн. за період з 13.04.2014р. по 17.12.2014р.

Згідно розрахунку суду інфляційні втрати за період з 13.04.2014р. по 17.12.2014р. становлять 158,84 грн. При цьому позивачем заявлено до стягнення інфляційних втрат у розмірі 123,25 грн., оскільки ПрАТ "Нова лінія" заявлено вимогу щодо стягнення інфляційних втрат у меншому розмірі ніж визначено законом, а суд самостійно не може вийти за межі позовних вимог, то судом задовольняється вимога щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 123,25 грн.

Одночасно, позивачем заявлено до стягнення пені у розмірі 127,35 грн.

Як встановлено судом, в п. 7.2. договору у випадку порушення Суборендарем строку перерахування суборендної плати (в т.ч. строку внесення авансового платежу), визначеного п.п. 3.5.; 3.6. даного Договору, Суборендар зобов'язується сплатити Орендарю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Як вбачається із матеріалів справи, розрахунок пені позивачем виконано за період з 13.04.2014р. по 17.12.2014р.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.6. договору сторони окремо застережили, що нарахування та сплата неустойки, пені, річних відсотків за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язаннь за цим Договором здійснюється без обмеження певним строком, протягом всього періоду від дня, коли грошові зобов'язання повинні були виконані, до дня їх фактичного виконання на користь Орендаря.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок пені, з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та п. 7.6. договору, судом визнано його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому за порушення відповідачем зобов'язання щодо сплати орендних платежів стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 127,35 грн. за визначений позивачем період з 13.04.2014р. по 17.12.2014р.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 78, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Нова лінія" задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Большевої Олени Дмитрівни (03179, м. Київ, вул. Чорнобильська, б. 18, кв. 6, ідентифікаційний код ) на користь Приватного акціонерного товариства "Нова лінія" (08162, Київська обл., Києво-Святошинський район, смт. Чабани, Одеське шосе, б. 8, ідентифікаційний код 30728887) основний борг у розмірі 1179 (одна тисяча сто сімдесят дев'ять) грн. 91 коп., 10% річних у розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн. 79 коп., інфляційні у розмірі 123 (сто двадцять три) грн. 25 коп., пеню у розмірі 127 (сто двадцять сім) грн. 35 коп., судовий збір у розмірі 1 826 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 96 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 10.03.2015р.

Суддя В.В. Князьков