ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Справа № 915/97/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача - Панфілової О.В. дов. № 04/1052 від 30.12.2014,

представник відповідача в судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", 54003, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Соборное - 1", 54030, м. Миколаїв, вул. А. Макарова, 7

про: стягнення з відповідача 2 575,87 грн.

встановив:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Соборное - 1" заборгованості в розмірі 2 575,87 грн. з якої: 1 987,23 грн. - основної заборгованості, 48,06 грн. - 3% річних, 212,17 грн. - пені, 328,41 грн. - інфляційних.

Позивач в судовому засіданні 24.02.2015 року вказав, що на виконання вимог ухвали суду від 02.02.2015 року надати акт приймання - передачі природного газу за січень 2014 року не має можливості, оскільки відповідач в січні 2014 року природний газ не споживав.

Відповідач в судове засідання 24.02.2015 року не з'явився, відзив по суті позовної заяви до суду не надав, причини неявки не повідомив. Ухвала господарського суду Миколаївської області від 02.02.2015 року була направлена відповідачеві та повернулась до суду з зазначенням причин невручення. Враховуючи, що ухвала господарського суду Миколаївської області від 02.02.2015 року направлена на адресу відповідача: 54030, м. Миколаїв, вул. А. Макарова, 7, яка зазначена в позовній заяві, то суд вважає що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до приписів п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 „Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

30.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Соборное - 1" було укладено договір № ТП-ПР- 1127639-МГ на постачання природного газу за регульованим тарифом (в межах обсягів природного газу для забезпечення потреб промислових підприємств та інших суб'єктів господарювання які є кінцевими споживачами) (далі - Договір), відповідно до умов якого, постачальник постачає природний газ (далі - газ) споживачу в обсягах і порядку передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що передача газу за цим Договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в Додатку № 1 до Договору.

У відповідності до п. 2.6 Договору, послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання - передачі газу та актом виконаних робіт, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у Додатку № 1 до Договору.

Згідно п 2.7 Договору, постачальник до 3 - го числа, наступного за звітним місяцем направляє споживачу два примірники акта приймання - передачі газу та акти виконаних робіт за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника.

Відповідно до абз.1 п. 3.3 Договору, кількість реалізованого газу споживачу визначається на межі балансової належності об'єктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених у Додатку № 1 до Договору.

Пунктом 4.6 Договору визначено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу за 5 днів до початку місяця постачання газу періоду оплати відповідно до додатку 2 до Договору. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді. У разі збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в п'ятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому Договором порядку.

Згідно п. 4.7 Договору, оплата вартості послуг з постачання газу за Договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок постачальника.

Так, на виконання вимог Договору позивач у січні 2013 року, у лютому 2013 року, у березні 2013 року, у квітні 2013 року, у лютому 2014 року, у березні 2014 року поставив а відповідач прийняв природний газ в загальному обсязі 7.546 тис. куб.м. на загальну суму 34 334,74 грн., що підтверджується:

- актом прийому-передачі природного газу за січень 2013 року на суму

10 330,88 грн. (а.с. 12);

- актом прийому-передачі природного газу за лютий 2013 року на суму

6 807,05 грн. (а.с. 13);

- актом прийому-передачі природного газу за березень 2013 року на суму

6 703,28 грн. (а.с. 14);

- актом прийому-передачі природного газу за квітень 2013 року на суму

14,15 грн. (а.с. 15);

- актом прийому-передачі природного газу за лютий 2014 року на суму

6386,99 грн. (а.с. 16);

- актом прийому-передачі природного газу за березень 2014 року на суму

4092,38 грн. (а.с. 17);

Відповідач вимоги Договору в частині розрахунку за отриманий газ на умовах встановлених Договором виконав частково сплативши позивачеві 32 347,51 грн., таким чином борг відповідача за отриманий у січні 2013 року, у лютому 2013 року, у березні 2013 року, у квітні 2013 року, у лютому 2014 року, у березні 2014 року по Договору газ становить 1 987,23 грн. (34 334,74 грн. - 32 347,51 грн.).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1 987,23 грн. за поставлений природний газ по Договору № ТП-ПР- 1127639-МГ є обґрунтованими відповідно до вимог Договору та Закону і підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 6.2.2 Договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Так, за неналежне виконання відповідачем зобов'язання щодо оплати вартості поставленого позивачем природного газу позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 212,17 грн. за період з 06.04.2014 року по 05.10.2014 року, розмір якої є обґрунтованим відповідно до вимог Закону та Договору та підлягає задоволенню.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач згідно наданого розрахунку (а.с. 19 - 20) нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 48,06 грн. за період з 05.05.2013 року по 23.01.2015 року, розмір яких є обґрунтованим відповідно до вимог Закону та підлягає задоволенню.

Позивач згідно наданого розрахунку (а.с. 19 - 20) нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні в розмірі 328,41 грн. за період з лютого 2013 року по грудень 2014 року, розмір яких є обґрунтованим відповідно до вимог Закону та підлягає задоволенню.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі провів оплату за поставлений природний газ, відповідач, у порушення приписів ст. 33 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82, 82-1,84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Соборное - 1" (54030, м. Миколаїв, вул. А. Макарова, 7, р/р 9 в МЦРВ ВАТ «Мегабанк», МФО 351629, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (54003, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159, р/р 5001 в ПАТ КБ «Надра», МФО 380764, ) 1 987,23 грн. - основного боргу, 48,06 грн. - 3% річних, 212,17 грн. - пені, 328,41 грн. - інфляційних та 1827,00 грн. судового збору.

Повний текс рішення складено 26.02.2015

Суддя Н.О. Семенчук