КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р. Справа№ 910/18590/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Шалівського В.О.

за участю представників

від позивача: Демченко Л.П. - дов. від 08.10.2014 року № 41

від відповідача: Потатуєв В.П. - дов. від 26.11.2014 року № 20/76-68

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз" на рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2014 року

у справі № 910/18590/14 (суддя Домнічева І.О.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Констракшн Машинері" (м. Київ)

до: Публічного акціонерного товариства „Державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз" (м. Київ)

про стягнення 2 001 969 грн. 86 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю „Констракшн Машинері" з позовом до Публічного акціонерного товариства „Державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз" про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 1 980 000 грн., 3% річних в розмірі 21 969 грн. 86 коп.

Рішенням від 21.10.2014 року господарський суд міста Києва позов задовольнив повністю. Стягнув з ПАТ „Державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз" на користь ТОВ „Констракшн Машинері" 1 980 грн. заборгованості, 21 969 грн. 86 коп. 3% річних та 40 039 грн. 40 коп. судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду ПАТ „Державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз" звернулося до апеляційного господарського суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору та з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2014 року по справі № 910/18590/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 року апеляційна скарга ПАТ „Державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз" була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 910/18590/14 у судовому засіданні за участю представників сторін.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 року склад судової колегії змінювався.

В судовому засідання 27.01.2015 року представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги. Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечувала з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення місцевого господарського суду має скасовано повністю та прийнято нове рішення по справі, яким в позові відмовлено повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Cт. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

13.07.2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Констракшн Машинері" (постачальник) та Публічне акціонерне товариство „Державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз" (покупець) уклали договір поставки № 779, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати (поставити) у визначений строк у власність покупця товар, згідно Додатку №1, який являється невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених дійсним договором.

Згідно п. 2.1 договору від 13.07.2012 року № 779 товар поставляється постачальником на умовах DDP - база ПТОіК, АР Крим, Сакський район, с. Каменоломня, вул. Київська, 7.

Сума договору складає 1 980 000 грн. (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору від 13.07.2012 року № 779 поставка товару здійснюється не пізніше 10 днів з моменту отримання заявки від покупця.

В п. 4.2 договору від 13.07.2012 року № 779 сторони узгодили, що оплата здійснюється шляхом перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 120 календарних днів після поставки товару.

Ч. 1 ст. 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, покупцем подано заявку від 10.09.2012 року № 08/136 на поставку обладнання згідно специфікації до договору в повному об'ємі.

11.09.2012 року ТОВ „Констракшн Машинері" поставив на адресу ПАТ „ДАТ „Чорноморнафтогаз" обладнання, що підтверджується довіреністю від 11.09.2012 року № 526/634 та видатковою накладною віл 11.09.2012 року 4606, Актом № КМ-00004606 приймання-передачі обладнання від 11.09.2012 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Позивачем заявлено до стягнення суму заборгованості у розмірі 1 980 000 грн.

04.04.2014 року та 30.05.2014 року на адресу відповідача позивач надсилав претензії з вимогою погасити суму заборгованості, проте вказані претензії були залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач твердження позивача не спростував, доказів оплати товару та контррозрахунку суми заборгованості до суду не надав.

Втім 02.09.2014 року ПАТ „ДАТ „Черноморнафтогаз" отримало сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини, яким підтверджено, що події на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь є обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами) по договору № 779. Початок дії форс-мажорних обставин - 27.02.2014 року, які продовжують діяти по теперішній час. Дату закінчення терміну дії форс-мажорних обставин на момент видачі даного сертифікату встановити неможливо.

В згідно п. 8.1 договору від 13.07.2012 року № 779 сторони звільняються від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань по договору, у випадку виникнення обставин непереборної сили, які не існували на момент підписання договору і виникли незалежно від сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача вартості поставленого товару, яка заявлена після виникнення таких обставин, не підлягає задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України є похідними вимогами від основної, а тому задоволенню також не підлягають.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права є підставами для скасування рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи те, що висновки місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи (щодо врахування обставин непереборної сили про які зазначав позивач та для отримання доказів яких суд першої інстанції не відклав розгляду справи), місцевим господарським судом неправильно застосовано норми матеріального права (ч. 1 ст. 617 ЦК України), колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення, прийняте господарським судом міста Києва 21.10.2014 року по справі № 910/18590/14 підлягає скасуванню.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду переглянула спір відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України і вважає, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз" на рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2014 року по справі № 910/18590/14 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2014 року по справі № 910/18590/14 скасувати повністю.

3. Прийняти нове рішення по справі, яким у позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Констракшн Машинері" (04086, м. Київ, вул. Петропавлівська, 54-А, ідентифікаційний код 32828388) на користь Публічного акціонерного товариства „Державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 26, офіс 505, ідентифікаційний код 00153117) 20 019 (двадцять тисяч дев'ятнадцять) грн. 70 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Видачу виконавчих документів доручити господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/18590/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано__30.01.2015 р.__

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич