ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2015 р. Справа № 922/1122/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Камишева Л.М., суддя Тихий П.В.,

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача - Ушаков В.С. - дов. № 1/2а-05/1393 від 31.12.2014р.,

відповідача - не з'явився,

ВДВС Лозівського МУЮ Харківської області - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №1021 Х/1-9) на ухвалу господарського суду Харківської області від 09.12.2014 р. у справі №922/1122/14,

за позовом Інституту рослинництва імені В.Я. Юр'єва НААН України, м. Харків,

до Державного підприємства Дослідного господарства "Комсомолець" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України, Харківська обл.,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області зі скаргою, в якій просив суд скасувати постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В. від 12.09.2014 р. ВП №44731105 та постанову начальника Бунякіна В.О. від 06.10.2014 р. ВП №44730979 відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, зобов'язати відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області прийняти до виконання виконавчий документ - ухвалу господарського суду Харківської області від 20.05.2014 р. у справі№922/1122/14.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.12.2014 р. у справі (суддя Присяжнюк О.О.) у задоволенні скарги відмовлено.

Позивач з даною ухвалою не погодився, звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить її скасувати, визнати дії старшого державного виконавця Гапона Є.В. та начальника Бунякіна В.О. ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області щодо прийняття постанови від 12.09.2014 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження та постанови від 06.10.2014 р. ВП №44731105 неправомірними; визнати постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В. від 12.09.2014 р. та постанову начальника Бунякіна В.О. від 06.10.2014 р. ВП №44731105 ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області незаконними; зобов'язати ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області прийняти до виконання виконавчий документ - ухвалу господарського суду Харківської області від 20.05.2014 р. у справі №922/1122/14.

Представники відповідача та ВДВС Лозівського МУЮ Харківської області відзивів на апеляційну скаргу не надали, в судове засідання не з'явилися та про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 208, 210).

Зважаючи на належне повідомлення відповідача та виконавчої служби про час та місце засідання суду, та на те, що їх явка у судове засідання не була визнана обов'язковою, а також на те, що відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вищевказаних осіб за наявними в справі матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України. Крім того, сторони відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України не заявляли клопотання про подовження строку розгляду справи, а господарський суд не має права за своєю ініціативою подовжувати строк розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повторно розглянувши справу відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ухвалою господарського суду Харківської області від 20.05.2014 р. у справі №922/1122/14, затверджено укладену між сторонами 20.05.2014 р. мирову угоду, провадження у справі №922/1122/14 припинено.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення ухвалюються судами іменем України і які набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів визначає Закон України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону, який діяв на час проведення виконавчих дій) від 21.04.1999 р. № 606-ХІV та інші нормативно-правові акти.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (абз. 1 ч. 2 ст. 25 зазначеного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України (ч. 3 ст. 18 цього ж Закону).

Пунктом 8 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

06.10.2014 р. відділом державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області винесено постанову (ВП№44731105) про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), оскільки у виконавчому документі та заяві стягувача не вірно зазначено назва підприємства боржника - Державне підприємство "Дослідне господарство "Комсомолець" Національної академії аграрних наук України", а потрібно - Державне підприємство "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України".

Дійсно, як свідчать матеріали справи, а саме, наданий державним виконавцем до суду першої інстанції Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вірна назва підприємства боржника - Державне підприємство "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України".

Таким чином, судом першої інстанції правильно було встановлено, що в резолютивній частині ухвали господарського суду Харківської області від 20.05.2014 р. у справі №922/1122/14 дійсно міститься описка в частині назви підприємства боржника, тому, під невідповідністю виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження", в контексті даної норми, слід розуміти саме факт неправильного зазначення назви підприємства боржника, який не може бути перевірений державним виконавцем на стадії прийняття виконавчого документа до виконання.

Отже, судова колегія повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що невідповідність виконавчого документа вимогам, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", є прямою підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, судова колегія вважає за необхідним зазначити, що відповідно до п. 3.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах. Якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Згідно зі ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зазначені скаржником обставини не доводять факт незаконності дій ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області щодо винесення постанови старшого державного виконавця Гапона Є.В. від 12.09.2014 р. та постанови начальника Бунякіна В.О. від 06.10.2014 р. ВП №44731105, і тому, правомірно відмовив в задоволенні скарги Інституту рослинництва імені В.Я. Юр'єва НААН України.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду першої інстанції прийнята при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи, а тому ухвала господарського суду Харківської області від 09.12.2014 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 106, 1212 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 09.12.2014 р. у справі № 922/1122/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 26.02.2015р.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Камишева Л.М.

Суддя Тихий П.В.