номер провадження справи 20/30/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 Справа № 908/690/15-г

м. Запоріжжя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М енд С форвардінг Ко» (02092, м. Київ, вул. Довбуша, буд.37),

до Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" (69600, м. Запоріжжя, Дніпропетровське шосе, буд.3)

про стягнення суми 216 476,46 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Бойко Ю.А., довіреність № 7 від 23.02.2015 р.;

Від відповідача - Коломаренко К.А., довіреність № 1/05-а від 30.12.2014 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення суми 216 476,45 грн., із яких 202 950 грн. - основний борг, 12 192 грн. - пеня, 1334,46 грн. - 3% річних за договором транспортного експедирування №DL 001451 від 23.04.2014 р.

Ухвалою господарського суду від 04.02.2015р. порушено провадження у справі № 908/690/15-г, судове засідання призначено на 26.02.2015р.

У судовому засіданні 26.02.2015р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, і в судовому засіданні надав на вимогу суду більш детальний розрахунок 3% річних, не змінюючи заявленої суми та кількості днів прострочення, який прийнятий до розгляду. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з умовами договору транспортного експедирування № DL 001451 від 23.04.2014 р. на підставі укладених між сторонами заявок позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором, надавши послуги з організації перевезення вантажів відповідача в міжнародному сполученні, про що свідчать міжнародні товарно - транспортні накладні (далі - CMR) із відмітками вантажоотримувача про отримання вантажу та оформлені сторонами акти виконаних робіт (перелік є у позовній заяві). Вартість наданих послуг склала 202 950,00 грн., яка в порушення п.5.5 договору ( протягом 14 банківських днів із моменту підписання відповідного акту здачі-приймання виконаних робіт) не сплачена. Позивачем направлено відповідачу 20.11.2014 р. за допомогою електронної пошти та 21.11.2014 р. поштовим відправленням претензію № 01-03/198 про сплату заборгованості. У відповідь на претензію (№1/44-781 від 20.11.2014 р.) відповідач не спростував суму боргу та запевнив про свій намір як найскоріше провести оплату, однак обіцянки виконав частково. На підставі ст.ст.174, 180, 193 ГК України, ст.ст.611,625 ЦК України просить позов задовольнити, стягнути з відповідача суму 202 950 грн. основного боргу, 12 192,00 грн. пені, 1334,46 грн. - 3% річних.

Відповідач у судовому засідання та письмовому відзиві не заперечив суми 202950 грн. основного боргу за договором транспортного експедирування № DL 001451 від 23.04.2014 р. На підставі п.п.3,6 ст.83 ГПК України, ч.3 ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України звернувся з проханням зменшити розмір пені до суми, яка не перевищує 500 грн. та розстрочити виконання рішення протягом 6 місяців із урахуванням обставин, які вважає поважними.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ:

23.04.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «М енд С форвардінг Ко» (експедитор, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Запоріжтрансформатор" (клієнт, відповідач) укладено договір транспортного експедирування № DL 001451, згідно з яким експедитор зобов'язався за плату і за рахунок клієнта надати або організувати надання послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу, а клієнт зобов'язався оплатити ці послуги (п.1.1)

Відповідно до умов договору факт надання експедитором послуг по організації перевезення підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів і т.п.), які відображають шлях слідування вантажу від пункту його відправлення до пункту призначення. Клієнт посвідчує надані експедитором послуги по акту приймання-передачі, підписаного повноважними представниками сторін (п.п.3.5, 4.1).

Згідно з п.п. 5.1, 5.5, 5.6 договору плата за надані експедитором послуги по організації перевезення вантажу погоджується сторонами у відповідній заявці. Клієнт оплачує надані послуги в наступному порядку: 14 банківських днів із моменту підписання відповідного акту приймання - передачі наданих послуг. Підставою для оплати послуг є підписаний сторонами відповідний акт.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 р. (п.8.1)

Матеріали справи свідчать, що на підставі договору сторонами були підписані заявки, в яких погоджено, зокрема, маршрути, дата і час навантаження, строк і місце доставки, ставки оплати за перевезення: № 18/2 від 30.09.2014р.(вартість послуги 33000,00 грн.); № 19/2 від 30.09.2014 р. (вартість послуги 33000,00 грн.); № 20/2 від 30.09.2014 р. (вартість послуги 33000,00 грн.); № 21/2 від 08.10.2014 р. (вартість послуги 34650,00 грн.); № 22/2 від 08.10.2014 р. (вартість послуги 34650,00 грн.); № 23/2 від 08.10.2014 р. (вартість послуги 34650,00 грн.). Відповідно до міжнародних товарно -транспортних накладних (CMR № 000921 від 06.10.2014 р., № 049660 від 06.10.2014 р., № 044493 від 06.10.2014р.; № 005025 від 09.10.2014 р.; № 004912 від 09.10.2014 р., № 004746 від 09.10.2014 р.) та актів здачі - приймання робіт (наданих послуг) № 4165 від 14.10.2014 р., № 4162 від 13.10.2014 р., № 4164 від 14.10.2014 р.; № 4199 від 15.10.2014 р., № 4197 від 15.10.2014 р., № 4198 від 15.10.2014 р. позивачем було надано транспортно -експедиційні послуги. Згідно з Актів послуги виконані якісно і в повному обсязі. Загальна вартість послуг становить 202 950 грн.

Позивач направив відповідачу претензію вих. № 01-03/198 від 20.11.2014 р. щодо сплати заборгованості, у відповідь на яку відповідач листом № 1/44-781 від 20.11.2014 р. повідомив про тимчасові фінансові труднощі. У листі вказано, що затримка в оплаті обумовлена об'єктивними причинами, а саме: затримкою платежів за відвантажену продукцію ключовими російськими клієнтами, що викликало дефіцит оборотних коштів на ПАТ "Запоріжтрансформатор".

У зв'язку з тим, що повного розрахунку за надані послуги ПАТ "Запоріжтрансформатор" не здійснив, 26.01.2015 р. ТОВ «М енд С форвардінг Ко» звернулася з позовом до господарського суду Запорізької області, за яким порушено провадження у даній справі.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на наступних підставах.

Правовідносини сторін врегульовано договором транспортного експедирування.

Згідно з ст.929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Відповідно до ст.ст.11,509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст.629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У судовому засіданні та письмовому відзиві відповідач визнав факт надання послуг позивачем по вказаним у підставі позову заявкам, визнав наявність боргу у сумі 202 950 грн. Крім того, дослідженими судом доказами, переліченими вище, доведено, що підписанням уповноваженими особами актів виконаних робіт за договором сторони по суті підтвердили факт надання позивачем якісних послуг у погодженій в заявках сумі. Так як у п.5.5 договору сторони передбачили, що оплата здійснюється протягом 14 банківських днів із моменту підписання відповідного акту приймання - передачі наданих послуг, враховуючи погоджені сторонами у заявках, CMR та актах виконаних робіт строки оплати і моменти вивантаження, слід вважати, що відповідач був зобов'язаний сплатити суму боргу по акту № 4165 від 14.10.2014 р. - 03.11.2014 р.; по акту № 4162 від 13.10.2014 р. - 31.11.2014 р.; по акту № 4164 від 14.10.2014 р. - 03.11.2014 р.; по акту № 4199 від 15.10.2014 р.- 04.11.2014 р.; по акту № 4197 від 15.10.2014 р. - 04.11.2014 р.; по акту № 4198 від15.10.2014 р. - 04.11.2014 р.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань щодо повної сплати вартості отриманих послуг, заборгованість за які складає 202 950 грн., суду не надав. За таких обставин, вимоги в частині стягнення заявленої суми боргу відповідають вимогам чинного законодавства України, підтверджені відповідними доказами та підлягають задоволенню повністю.

Позивач просить також стягнути з відповідача суму 12 192,00 грн. пені та 1334,46 грн. - 3% річних, розрахованих за період з 05.11.2014р. по 23.01.2015 р. включно (80 днів).

В укладеному сторонами договорі в п.6.3.1.1 встановлено, що за прострочку виконання зобов'язань винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,5% від розміру плати за надану послугу, вказаній у відповідній заявці, за кожний день прострочки.

Відповідно до ст.ст.610,611 ЦК України невиконання або неналежне виконання зобов'язання є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Із змісту ст.549 ЦК України слідує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення

боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з вимогами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт несвоєчасного виконання грошових зобов'язань є доведеним. Перевіривши розрахунок пені та 3% річних, судом встановлено, що за період з 05.11.2014р. по 23.01.2015 р. включно (80 днів) пеня становить 12321,57 грн., 3% річних - 1334,47 коп. Разом з тим, враховуючи приписи ст.ст.22,83 ГПК України, суд не виходить за межі позовних вимог, стягує заявлену позивачем суму 12 192,00 грн. пені та 1334,46 грн. - 3% річних за період з 05.11.2014 р. по 23.01.2015 р. включно (80 днів).

На підставі викладеного, позов в цілому задовольняється повністю.

У письмовому відзиві відповідач заявив клопотання зменшити на підставі п.п.3,6 ст.83 ГПК України, ч.3 ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України розмір пені до суми, яка не перевищує 500 грн. та розстрочити виконання рішення протягом 6 місяців із урахуванням обставин, які відповідач вважає поважними. Клопотання мотивоване тим, що аналіз показників балансу відповідача за 2014р., Звіту про фінансові результати за 12 місяців 2014 р. свідчить про наявність збитків у господарській діяльності в розмірі ,00 грн. та поточних зобов'язань в сумі ,00 грн. Сума поточних обігових коштів а банках складає лише 96391000,00 грн., а дебіторська заборгованість за поставлену продукцію -390121000,00 грн. Поточні невиконані фінансові зобов'язання перевищують поточні оборотні активи більш як в 10 разів. Згідно з наказами генерального директора ПАТ "Запоріжтрансформатор" № 465 від 03.04.2014 р., № 976 від 31.07.2014 р., № 978 від 01.08.2014 р., № 979 від 01.08.2014 р., № 37 від 30.01.2015 р. на підприємстві скорочується штат працівників. Відповідно до звіту від 09.01.2014 р. № 1/09-10-7, що надається до центру зайнятості, на 01.01.2014 р. кількість осіб, які знаходилися в трудових відносинах із підприємством, дорівнювала 4624 людей, станом на 01.05.2014 р. -3889 людей (звіт № 1/09-19-160 від 06.05.2014 р.), на 01.09.2014 р. - 3530 людей (звіт № 1/09-19-348 від 03.09.2014 р.), на 01.10.2014 р. -3420 людей (звіт № 1/09-19-399 від 03.10.2014 р.), на 01.12.2014 р. -3187 людей (звіт № 1/09-19-439 від 02.12.2014 р.); на 01.01.2015 р. -3149 людей (звіт № 1/1-90-76 від 30.12.2014 р.); на 01.02.2015 р. -3048 людей (звіт № 1/09-19-30 від 03.02.2015 р.). У 2014 -2015 роках, як зазначає відповідач, підприємство працює за неповним робочим тижнем, у багатьох цехах оголошено простій. Відповідач також вважає, що порушення терміну виконання грошового зобов'язання за договором поставки не завдало будь-яких збитків іншим учасникам господарських відносин та державі. Відповідач перебуває у вкрай тяжкому фінансовому стані, що, на думку відповідача, є підставою для зменшення розміру неустойки, що підлягає стягненню, та надання розстрочки.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення пені та надання розстрочки виконання рішення, оцінивши представлені в обґрунтування клопотання докази, на підставі п.п.3,6 ст.83 ГПК України, ч.3 ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України суд не вбачає підстав для задоволення клопотання і відхиляє його.

Вирішуючи питання про зменшення пені, розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Виходячи з приписів процесуального закону, зменшення пені і розстрочка виконання судового рішення може бути здійснено судом лише у виняткових випадках. Згідно з ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, судовий захист цивільного права і інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. Наявність інфляційних процесів у економіці держави є загальновідомими фактом, який в силу приписів ст.35 ГПК України не підлягає доказуванню. Укладаючи 23.04.2014 р. із позивачем договір транспортного експедирування № DL 001451 від 23.04.2014 р., підписуючи у жовтні 2014 р. заявки і погоджуючись на вартість послуг, відповідач достовірно знав про фінансовий стан свого товариства, про скорочення штату працівників, тому такі дії є ризиком підприємницької діяльності відповідача. Позивач якісно виконав свої зобов'язання за договором, про що свідчать підписані акти, тим самим по суті сприяв підприємницькій діяльності відповідача. За таких обставин суд не вбачає виключних обставин, не вважає за можливим надати перевагу одному із контрагентів договору, враховуючи рівність сторін та наявність інфляційних процесів, а також бере до уваги, що заявлена до стягнення сума пені у порівнянні із сумою основного боргу не є значною.

Згідно з ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" (69600, м. Запоріжжя, Дніпропетровське шосе, буд.3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «М енд С форвардінг Ко» (02092, м. Київ, вул. Довбуша, буд.37, ) суму 202950 (двісті дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп. основного боргу, суму 12 192 (дванадцять тисяч сто дев'яносто дві) грн. 00 коп. пені, суму 1334 (одна тисяча триста тридцять чотири) грн. 46 коп. -3% річних, суму 4329 (чотири тисячі триста двадцять дев'ять) грн. 53 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено (підписано) 03.03.2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду України шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд, який розглянув справу. У разі неподання скарги, рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання у повному обсязі.