номер провадження справи 27/146/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015 Справа № 908/5752/14

За позовом: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105 м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради (69037 м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, 39-Б)

про розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 1394 від 04.09.2006 р.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

від позивача: Медвідь С.Д., дов. № 176/01/01-10 від 15.12.2014р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Демченко В.Ф., дов. 01.01.-24/44 від 10.12.2014р.

Господарським судом Запорізької області розглядається позов Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради, м. Запоріжжя про розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 1394 від 04.09.2006р.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., автоматичним розподілом справ між суддями від 15.12.2014р., справу № 908/5752/14 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 16.12.2014 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/5752/14, присвоєно справі номер провадження 27/146/14 та призначено судове засідання на 20.01.2015р.

Ухвалою суду від 20.01.2015р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи, відкладено на 12.02.2015р., у зв'язку з неявкою у судове засідання відповідача, а також необхідністю витребування додаткових доказів у справі та документів, які необхідні для всебічного, об'єктивного розгляду спору.

Ухвалою суду від 12.02.2015р. продовжено строк розгляд справи на п'ятнадцять днів, відповідно до ст. 69 ГПК України. Розгляд справи відкладено на 02.03.2015р.

02.03.2015р. продовжено судовий розгляд справи № 908/5752/14.

02.03.2015р. до початку розгляду справи представники позивача та третьої особи заявили письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз'яснено представникам сторін, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 02.03.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання, відкрите 02.03.2015р. не з'явився, 27.02.2015р. надав до канцелярії суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнає у повному обсязі, з підстави тяжкого матеріального становища та відсутності можливості продовжувати використання орендованого нежитлового приміщення та надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Клопотання відповідача прийнято судом, відповідно до ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні 02.03.2015р. представник третьої особи підтримав позовні вимоги позивача, на підставах викладених у позовній заяві.

Справу розглянуто в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, оригінали яких судом оглянуті в судовому засіданні 02.03.2015р.

Відповідно до ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, заслухавши представників позивача та третьої особи, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Господарським судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.12.2005р. № 478/4 із змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету міської ради від 27.07.2006р. № 286/8, між управлінням комунальної власності Запорізької міської ради (орендодавець), відділом освіти Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради (орендодавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення від 04.09.2006 р. № 1394.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежиле приміщення підвалу та першого поверху будівлі (літ. Б), загальною площею 163,6 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що знаходиться в оперативному управлінні відділу освіти Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради, вартість якого становить 41865 грн. станом на 31 травня 2006 року.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що нежитлове приміщення використовується орендарем на правах оренди під склад продуктів харчування.

Згідно п. 1.3 договору нежиле приміщення, що орендується належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на праві комунальної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 622660 виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 07.07.2006 року, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 31.07.2006 року № 11387880.

На підставі акту приймання-передачі від 04.09.2006р. відповідач прийняв вищезазначене нежитлове приміщення у орендодавців.

Додатковою угодою від 29.04.2011р. до договору оренди було внесено зміни в частині заміни орендодавця на департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, а балансоутримувача на департамент освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради.

Згідно з п. 10.1 договір оренди було укладено строком на 5 років: з 04.09.2006 р. по 04.09.2011р. Після закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявила про його припинення, у зв'язку із чим договір продовжив свою дію на той самий строк і на тих самих умовах, тобто до 04.09.2016р.

Згідно п. 5.2 договору орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендодавцю орендну плату незалежно від нас лідків господарської діяльності.

На момент продовження строку дії договору оренди вступили в дію зміни до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо орендних відносин» від 21.04.2011р. № 3269-VІ).

Зазначену норму було доповнено положеннями наступного змісту: «У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди проводиться оцінка об'єкта оренди». Не зважаючи не те, що в умовах договору оренди не передбачена необхідність проведення незалежної оцінки у випадку його продовження на новий строк (оскільки це не вимагалося законодавством, чинним на момент укладання договору), обов'язковість застосування норми Закону слідує із змісту пункту 11.1 договору оренди. Згідно з цим пунктом, сторони домовилися про те, що питання, не врегульовані договором оренди, вирішуються згідно з чинним законодавством України.

В свою чергу, абзацами 2 та 3 пункту 2 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995р. №629, встановлено, що оцінка обов'язково проводиться перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому. Передбачені цією Методикою послуги з проведення незалежної оцінки об'єкта оренди оплачує орендар.

Сам ж оцінка об'єктів оренди проводиться з метою використання її результатів під час розрахунку орендної плати (згідно з абзацом 1 пункту 2 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995р. № 629).

Листами від 30.12.2013р. № 6275/01/01-07, від 28.02.2014р. № 959/01/01-07, від 25.09.2014р. № 4414/01/01-07 позивач повідомив відповідача про необхідність здійснення ним оплати послуг з оцінки об'єкту оренди.

Листи позивача залишилися відповідачем без відповіді та задоволення, оплату послуг з оцінки об'єкта оренди відповідач не здійснив.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності

конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Правовідносини сторін врегульовано договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької діяльності є орендою.

Статтею 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що відносини про оренду державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 651 ЦК України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли в наслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розрахувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 3 статті 291 ГК України, договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону про оренду, у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 10.4 договору оренди договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сто рін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням господарського суду (суду) у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України. Одностороння відмова від договору оренди не допускається за винятком випадку невне сення орендарем орендної плати протягом 3-х місяців підряд.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГК України та ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який обумовлено в договорі.

Враховуючи встановлені на підставі оцінки доказів обставини справи, суд дійшов висновку, що будь-які правові підстави у відповідача займати орендоване приміщення, відсутні і він зобов'язаний повернути орендодавцю нежитлове приміщення, зазначене у договорі оренди нежитлового приміщення № 1394 від 04.09.2006р.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договору.

Згідно із ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

На підставі статті 85 ГПК України - 02.03.2015року прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір до суду доведений з його вини.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя задовольнити.

Розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 04.09.2006р. № 1394, укладений між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105 м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206, ідентифікаційний код юридичної особи 37573068), Департаментом освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради (69037 м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, 39-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 37573094), Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1).

Стягнути з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105 м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206, ідентифікаційний код юридичної особи 37573068) 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 06.03.2015р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.