РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015Справа №910/1884/15-г

за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
до Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія»
простягнення 10 693,89 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Парапан Л.П. - представник за довіреністю від 02.12.2014;
від відповідачане в'явився

В судовому засіданні 25.02.15, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія» про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 10 693,89 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "АХА Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3633329/05АВ від 09.11.2012р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Chevrolet», державний номер ВО 7375 АК, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1166, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Peugeot», державний номер 06773 ОТ, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована СТзДВ «Гарантія», позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 10 693,89 грн. шкоди в порядку регресу.

Ухвалою суду від 02.02.2015 порушено провадження у справі № 910/1884/15-г за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 25.02.2015.

16.02.2015 на адресу господарського суду надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «Peugeot», державний номер 06773 ОТ.

В судове засідання 25.02.15 представник позивача з'явився, вимоги ухвали суду виконав, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 25.02.15 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, оскільки ухвала суду направлялась на юридичну адресу відповідача - 04070 м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 56, офіс 13.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

09 листопада 2012 року за договором добровільного страхування наземного транспорту № 3633329/05АВ «СК «АХА Страхування» було застраховано автомобіль марки «Chevrolet», державний номер ВО 7375 АК, страхувальник та вигодонабувач за договором Здеб Зоряна Богданівна. Пунктом 10 договору визначено строк його дії з 30.11.12 по 29.11.13.

З Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9158066 вбачається, що 13.02.2013р. в м. Одеса по вул. Краснова мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобіля «Peugeot», державний номер 06773 ОТ, що належить Іконополо Олександру Анатолійовичу під керуванням власника та автомобіля «Chevrolet», державний номер ВО 7375 АК, що належить Здеб Зоряні Богданівні, під керуванням Левчак Зіновія Тадейовича.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Іконополо О.А. вимог п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 30.04.2013р. справа № 501/864/13-п.

14.02.13 страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу № 43/2 від 07.03.13 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Chevrolet», державний номер ВО 7375 АК, в результатаі його пошкодження складає 12939,31 грн.

Фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Chevrolet», державний номер ВО 7375 АК, в результаті його пошкодження у ДТП, відповідно до ремонтної калькуляції № 1.002.13.0 від 11.03.13 та рахунку СТО № 925 від 11.03.13 складає 12939,31 грн. з ПДВ.

11.03.13 позивачем було складено страховий акт № 1.002.13.01869/vesko8700 на суму 11693,89 грн. Виплата страхового відшкодування позивачем на рахунок СТО підтверджується платіжним дорученням № 16308 від 13.03.2013р на суму 11693,89 грн.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем «Peugeot», державний номер 06773 ОТ, підтверджується постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 30.04.2013р. справа № 501/864/13-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та Іконополо О.А. як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії з 07.10.12 по 06.10.13 (Поліс АЕ/0024320), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Peugeot», державний номер 06773 ОТ, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 1000,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Chevrolet», державний номер ВО 7375 АК, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 3633329/05АВ від 09.11.2012р., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «Chevrolet», державний номер ВО 7375 АК.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності страховика (страхова сума) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АЕ/0024320) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 1000,00 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем за вирахуванням франшизи в сумі 10 693,89 грн., що відповідає розміру позовних вимог.

В матеріалах справи наявна копія заяви позивача на адресу відповідача на виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № 2539/26/ЦВ/У від 02.04.2014р.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

Враховуючи не здійснення виплати відповідачем на користь позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 10693,89 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (04070 м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 56, офіс 13, ідентифікаційний код 21130899) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070 м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) 10 693 (десять тисяч шістсот дев'яносто три) грн. 89 коп. страхового відшкодування в порядку регресу, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.02.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин