КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2015 р. Справа№ 910/23255/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання: Білецький Л.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Пономаренко П.І. (дов. №19-11/166 від 24.11.2014 року);

від відповідача1 - не з`явились;

від відповідача2 - Конопка І.І. (дов. № 19/4-14 від 28.04.2014 року);

від відповідача3 - не з`явились;

від відповідача4 - не з`явились;

від відповідача5 - не з`явились;

від відповідача6 - не з`явились;

від відповідача7 - Конопка І.І. (дов. №б/н від 31.12.2014 року);

від відповідача8 - не з`явились;

від відповідача9 - не з`явились;

від третьої особи - Кирич С.О. (дов. №127 від 24.12.2014 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 року

у справі № 910/23255/13 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України", м. Київ

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс", м. Київ

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехвуглець", м. Київ

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Газотурбінні технології", м. Київ

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Гармоніка", м. Київ

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Реакційні труби", м. Київ

6) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології", м. Київ

7) Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррекспо", м. Київ

8) Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями в формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанси та кредит лізинг", м. Київ

9) Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінек", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ", Полтавська обл., м. Кременчук

про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехвуглець", Товариства з обмеженою відповідальністю "Газотурбінні технології", Товариства з обмеженою відповідальністю "Гармоніка", Товариства з обмеженою відповідальністю "Реакційні труби", Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології", Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррекспо", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанси та кредит лізинг", Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінек", за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" про звернення стягнення на предмет застави за договорами застави акцій від 16 жовтня 2008 року № 205/31/2-13, № 205/31/2-10, № 205/31/2-11, № 205/31/2-12, № 205/31/2-16, № 205/31/2-14, № 205/31/2-17, № 205/31/2-18, № 205/31/2-15 в рахунок погашення заборгованості у сумі 899 352 280,49 грн. за кредитним договором № 205/31/2 від 09.10.2008 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 року у справі № 910/23255/13 позовні вимоги задоволенні повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено, а відповідачами не спростовано наявність заборгованості у Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", яке є новим найменуванням Холдингової компанії "АвтоКрАЗ" за кредитом на загальну суму 157 698 911,56 грн., в тому числі строкова заборгованість по кредиту - 899 352 280,49 грн., в тому числі заборгованості за простроченим кредитом -500 686 000,00 грн., заборгованості за простроченими процентами - 273 277 379,61 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів в загальній сумі - 15 5689 152,62 грн., трьох процентів річних за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів в загальній сумі 57 046 190,05 грн. та інфляційних втрат в сумі 22 774 558,21 грн.

Враховуючи доведеність факту наявності боргу за Кредитним договором №205/31/2 від 09.10.2008 року у розмірі 899 352 280,49 грн., суд першої інстанції задовольнив вимоги позивача та стягнув з відповідачів вказану суму заборгованості за рахунок звернення стягнення на предмет застави за договорами застави акцій від 16 жовтня 2008 року: № 205/31/2-13, №205/31/2-10, №205/31/2-11, №205/31/2-12, №205/31/2-16, №205/31/2-14, №205/31/2-17, №205/31/2-18, №205/31/2-15.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, третя особа звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 року та прийняти нове.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, судом першої інстанції не визначено ринкову вартість предмету застави в порушення ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», що не дозволяє визначити ринкову ціну предмету застави та реалізувати його з отриманням максимальної суми коштів, що є необхідним для погашення вимог позивача.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" по справі №910/23255/13 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Дідиченко М.А.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2014 року сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/23255/13 колегію суддів у складі Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2014 року апеляційну скаргу у справі №910/23255/13 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю. та призначено до розгляду на 22.04.2014 року.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2014 року, враховуючи перебування судді Руденко М. А. у відпустці, справу №910/23255/13 передано до розгляду колегії суддів у складі Дідиченко М.А. (головуюча), Ропій Л. М., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2014 року розгляд справи №910/23255/13 відкладено до 20.05.2014 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2014 року, враховуючи перебування судді Ропій Л. М. у відпустці, справу № 910/23255/13 передано до розгляду колегії суддів у складі Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М. А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2014 року розгляд справи відкладено до 17.06.2014 року.

Представник позивача у судовому засіданні 17.06.2014 року заявив клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи та запропонував питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2014 року розгляд справи №910/23255/13 відкладено до 01.07.2014 року.

Представник позивача у судовому засіданні 01.07.2014 року підтримав раніше заявлене клопотання про призначення судової експертизи для визначення початкової ціни предмета забезпечувального обстеження, відповідно до якого просив доручити проведення експертизи ТОВ "Центр правової допомоги "Правозахист".

Представник відповідача 7 у судовому засіданні 07.01.2014 року підтримав клопотання позивача про призначення судової експертизи та запропонував визначити експертну установу, яка буде здійснювати судову товарознавчу експертизу - Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України.

Представник відповідача 1, представник відповідача 4 у судове засідання 01.07.2014 року не з'явились, однак через відділ документального забезпечення суду подали клопотання про врахування деяких пропозицій при призначенні експертизи.

Представник відповідача 2, представник відповідача 3, представник відповідача 5, представник відповідача 6, представник відповідача 8, представник відповідача 9 та представник третьої особи у судове засідання 01.07.2014 року не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизи.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2014 року у справі №910/23255/13 призначено комплексну будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.

12.12.2014 року до відділу документального забезпечення суду надійшла справа №910/23255/13 з висновком експерта за результатами проведення судової експертизи №10057/14-53 від 05.12.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.12.2014 року колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуючий суддя), судді Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. поновлено провадження у справі №910/23255/13, розгляд справи №910/23255/13 призначено на 13.01.2015 року.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2015 року, у зв'язку із перебуванням головуючого судді Дідиченко М.А. у відпустці, здійснено повторний автоматичний розподіл справи №910/23255/13 та передано справу для розгляду колегії суддів у складі: Агрикова О.В. (головуючий суддя), судді Рудченко С.Г., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2015 року у справі №910/23255/13 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 року у справі № 910/23255/13 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Рудченко С.Г., Чорногуз М.Г. та призначено розгляд справи на 04.02.2015 року.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року, у зв'язку із перебуванням судді Рудченка С.Г. на лікарняному, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий по справі суддя - Агрикова О.В., судді: Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року у справі № 910/23255/13 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 року у справі № 910/23255/13 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

04.02.2015 року через канцелярію суду від відповідача1 надійшло клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи з метою визначення ринкової вартості предметів застави, а власне простих іменних акцій емітентів ПАТ «Сімферопольський завод авто рулів» та ПАТ «Кам`янець-Подільськавтоагрегат», на які звертається стягнення.

Також, 04.02.2015 року представник третьої особи, через канцелярію суду подав клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи.

В судовому засіданні 04.02.2015 року представник третьої особи підтримав подане клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи.

Представник позивача надав додаткові документи по справі та просив відкласти розгляд справи з метою ознайомлення з експертним висновком №10057/14-53 від 05.12.2014 року та надання письмових пояснень щодо заявленого відповідачем1 та третьою особою клопотання щодо призначення експертизи.

Представник третьої особи не заперечував щодо відкладення розгляду справи.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року відкладено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" на рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2014 року у справі №910/23255/13 на 25.02.2015 року.

В судове засідання, призначене на 25.02.2015 року, з'явились представники позивача, відповідача2, відповідача7, третьої особи, надали усні пояснення по суті спору, відповіли на запитання суду.

Представники відповідачів1, 3, 4, 5, 6, 8, 9 в судове засідання не з'явились, причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання.

Представники позивача, відповідача2, 7, третьої особи не заперечували щодо розгляду справи за відсутності представників відповідачів.

Колегія суддів зазначає, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 Господарського процесуального кодексу України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Колегія суддів зазначає, що представники відповідачів були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, що вбачається з наявних матеріалів справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Колегією судів, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Зважаючи на те, що неявка відповідачів не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, зважаючи на належне повідомлення представників відповідачів про час та дату судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні було розглянуто письмові клопотання третьої особи та відповідача1 про призначення у справі експертизи.

Статтею 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»).

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про заставу", реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів).

У даному випадку відповідач1 та третя особа просять провести експертизу для встановлення ринкової вартості предметів застави. Однак, колегія суддів вважає недоцільним проведення на стадії перегляду рішення в апеляційній інстанції вищезазначеної експертизи, оскільки, у такому випадку не враховується час, що пройде з моменту прийняття експертного висновку та встановлення ринкової вартості до моменту проведення прилюдних торгів по реалізації заставленого майна на виконання рішення суду, а вартість майна з урахуванням економічних чинників може змінитись, що може призвести до порушення прав та інтересів суб'єктів договору застави.

Враховуючи викладене, колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотань про призначення експертизи з мотивів необгрунтованості та недоведеності в порядку ст. 41 Господарського процесуального кодексу України.

Також, представник третьої особи заявив додаткове усне клопотання про призначення судової експертизи.

Колегією суддів відхилено усне клопотання про призначення судової експертизи з мотивів, викладених вище.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 09.10.2008 року між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (далі за текстом - Банк) та публічним акціонерним товариством "АвтоКрАЗ", яке є новим найменуванням Холдингової компанії "АвтоКрАЗ" (далі за текстом - Позичальник) було укладено договір кредитної лінії № 205/31/2 (далі за текстом - Кредитний договір) (т. 1, а.с. 23-31), у відповідності до п.2.1 якого, Банк зобов'язується надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобов'язується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 2.2 Кредитного договору в редакції Додаткового договору №9 від 18.12.2009 року кредит надається у вигляді мультивалютної відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 25.12.2012 року.

З матеріалів справи слідує, що сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 40 000 000,00 доларів США (п.2.3 Кредитного договору) та погодили строки діючого ліміту кредитування (пп.2.3.5 п.2.3 Кредитного договору).

У відповідності до п. 2.4 Кредитного договору кредит надається Позичальнику траншами з позичкового рахунку в безготівковому порядку на поповнення обігових коштів з погашенням кожного траншу не пізніше 365 днів з дати його надання.

З матеріалів справи слідує, що між сторонами укладалось ряд додаткових договорів, якими було внесено зміни до умов кредитного договору, зокрема: №1 від 28.10.2008 року (т. 1, а.с. 33), № 2 від 13.02.2009 року (т. 1, а.с. 34), №3 від 24.02.2009 року (т. 1, а.с. 35), № 4 від 23.04.2009 року (т. 1, а.с. 36-37), № 5 від 27.04.2009 року (т. 1, а.с. 38), № 6 від 03.06.2009 року (т. 1, а.с. 39), № 7 від 12.06.2009 року (т. 1, а.с. 40), № 8 від 13.10.2009 року (т. 1, а.с. 41), № 9 від 18.12.2009 року (т. 1, а.с. 42), № 10 від 22.04.2010 року (т. 1, а.с. 43).

Згідно з п.п.2.7.1 п. 2.7 Додаткового договору № 9 від 18.12.2009 року, починаючи з 01 грудня 2009 року проценти за користування кредитом розраховуються Банком на основі процентної ставки в розмірі 15 % річних, яка може бути змінена в порядку, визначеному цим Договором.

У відповідності до пп. 2.7.3 п. 2.7 Додаткового договору № 9 від 18.12.2009 року сплата нарахованих процентів за період з 01.12.2009 року по 31.12.2010 року (включно) проводиться Позичальником щомісячно у сумі процентів, яка розраховується з використанням процентної ставки на рівні 7% річних. Залишок несплачених процентів, нарахованих за період з 01.12.2009 року. по 31.12. 2010 р. підлягає до сплати, починаючи з 01.01.2012 р. щомісячно, рівними частинами у строк разом з процентами, нарахованими за користування кредитними коштами за грудень 2011 року та протягом 2012 року.

Пунктом 5.3.2 п. 5.3 Кредитного договору сторони дійшли згоди про те, що Позичальник взяв на себе зобов'язання точно в строки, обумовлені цим Договором, погашати кредит та своєчасно у визначені цим Договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих зобов'язань за цим Договором на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в Договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

За порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту, комісійних винагород та своєчасної сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми платежу за кожний день прострочення (п. 7.1.1 Кредитного договору).

16.10.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі за текстом - заставодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтохімімпекс» (далі за текстом - заставодавець) було укладено Договір застави акцій №205/31/2-13 (далі за текстом - Договір застави1) (т. 1, а.с. 44-48).

Предметом застави за Договором застави1 є:

- 10 035 870 (десять мільйонів тридцять п'ять тисяч вісімсот сімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" загальною номінальною вартістю 2 508 967,50 (два мільйони п'ятсот вісім тисяч дев'ятсот шістдесят сім гривень 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 0,25 (нуль гривень двадцять п'ять копійок), форма випуску - документарна;

- 120 100 000 (сто двадцять мільйонів сто тисяч) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" загальною номінальною вартістю 32 427 000,00 (тридцять два мільйони чотириста двадцять сім тисяч гривень), номінальна вартість однієї акції - 0,27 (нуль гривень двадцять сім копійок), форма випуску - документарна;

- 1 647 270 (один мільйон шістсот сорок сім тисяч двісті сімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" загальною номінальною вартістю 2 388 541 (два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч п'ятсот сорок одна гривня 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 1,45 (одна гривня сорок п'ять копійок), форма випуску - документарна.

16.10.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі за текстом - заставодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Укртехвуглець» (далі за текстом - заставодавець) було укладено Договір застави акцій №205/31/2-13 (далі за текстом - Договір застави2) (т. 1, а.с. 57-61).

Предметом застави за Договором застави 2 є:

- 10 035 870 (десять мільйонів тридцять п'ять тисяч вісімсот сімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" загальною номінальною вартістю 2 508 967,50 (два мільйони п'ятсот вісім тисяч дев'ятсот шістдесят сім гривень 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 0,25 (нуль гривень двадцять п'ять копійок), форма випуску - документарна;

- 120 100 000 (сто двадцять мільйонів сто тисяч) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" загальною номінальною вартістю 32 427 000,00 (тридцять два мільйони чотириста двадцять сім тисяч гривень), номінальна вартість однієї акції - 0,27 (нуль гривень двадцять сім копійок), форма випуску - документарна;

- 1 647 270 (один мільйон шістсот сорок сім тисяч двісті сімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" загальною номінальною вартістю 2 388 541 (два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч п'ятсот сорок одна гривня 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 1,45 (одна гривня сорок п'ять копійок), форма випуску - документарна;

- 825 000 (вісімсот двадцять п'ять тисяч) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Сімферопольський завод авторулів" загальною номінальною вартістю 280 500 (двісті вісімдесят тисяч п'ятсот гривень), номінальна вартість однієї акції - 0,34 (нуль гривень тридцять чотири копійки), форма випуску - документарна;

- 73 950 (сімдесят три тисячі дев'ятсот п'ятдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Кам'янець-Подільськавотагрегат" загальною номінальною вартістю 491 767 (чотириста дев'яносто одна тисяча сімсот шістдесят сім гривень 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 6,65 (шість гривень шістдесят п'ять копійок), форма випуску - документарна,

16.10.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі за текстом - заставодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Газотурбінні технології» (далі за текстом - заставодавець) було укладено Договір застави акцій №205/31/2-11 (далі за текстом - Договір застави3) (т. 1, а.с. 70-74).

Предметом застави за Договором застави 3 є:

- 10 035 870 (десять мільйонів тридцять п'ять тисяч вісімсот сімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" загальною номінальною вартістю 2 508 967,50 (два мільйони п'ятсот вісім тисяч дев'ятсот шістдесят сім гривень 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 0,25 (нуль гривень двадцять п'ять копійок), форма випуску - документарна;

- 120 100 000 (сто двадцять мільйонів сто тисяч) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" загальною номінальною вартістю 32 427 000,00 (тридцять два мільйони чотириста двадцять сім тисяч гривень), номінальна вартість однієї акції - 0,27 (нуль гривень двадцять сім копійок), форма випуску - документарна;

- 1 647 270 (один мільйон шістсот сорок сім тисяч двісті сімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" загальною номінальною вартістю 2 388 541 (два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч п'ятсот сорок одна гривня 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 1,45 (одна гривня сорок п'ять копійок), форма випуску - документарна;

- 825 000 (вісімсот двадцять п'ять тисяч) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Сімферопольський завод авторулів" загальною номінальною вартістю 280 500 (двісті вісімдесят тисяч п'ятсот гривень), номінальна вартість однієї акції - 0,34 (нуль гривень тридцять чотири копійки), форма випуску - документарна;

- 73 950 (сімдесят три тисячі дев'ятсот п'ятдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Кам'янець-Подільськавотагрегат" загальною номінальною вартістю 491 767 (чотириста дев'яносто одна тисяча сімсот шістдесят сім гривень 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 6,65 (шість гривень шістдесят п'ять копійок), форма випуску - документарна,

16.10.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі за текстом - заставодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Гармоніка» (далі за текстом - заставодавець) було укладено Договір застави акцій №205/31/2-12 (далі за текстом - Договір застави4) (т. 1, а.с. 83-87).

Предметом застави за Договором застави 4 є:

- 5 370 956 (п'ять мільйонів триста сімдесят тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" загальною номінальною вартістю 1 342 739 (один мільйон триста сорок дві тисячі сімсот тридцять дев'ять гривень), номінальна вартість однієї акції - 0,25 (нуль гривень двадцять п'ять копійок), форма випуску - документарна;

- 12 000 000 (дванадцять мільйонів) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" загальною номінальною вартістю 3 240 000 (три мільйони двісті сорок тисяч гривень), номінальна вартість однієї акції - 0,27 (нуль гривень двадцять сім копійок), форма випуску - документарна;

- 578 927 (п'ятсот сімдесят вісім тисяч дев'ятсот двадцять сім) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" загальною номінальною вартістю 839 444,15 (вісімсот тридцять дев'ять тисяч чотириста сорок чотири гривні 15 коп.), номінальна вартість однієї акції - 1,45 (одна гривня сорок п'ять копійок), форма випуску - документарна;

- 613 580 (шістсот тринадцять тисяч п'ятсот вісімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Сімферопольський завод авторулів" загальною номінальною вартістю 208 617 (двісті вісім тисяч шістсот сімнадцять гривень 20 коп.), номінальна вартість однієї акції - 0,34 (нуль гривень тридцять чотири копійки), форма випуску - документарна;

- 9 290 (дев'ять тисяч двісті дев'яносто) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Кам'янець-Подільськавотагрегат" загальною номінальною вартістю 61 778 (шістдесят одна тисяча сімсот сімдесят вісім гривень 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 6,65 (шість гривень шістдесят п'ять копійок), форма випуску - документарна.

16.10.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі за текстом - заставодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Реакційні труби» (далі за текстом - заставодавець) було укладено Договір застави акцій №205/31/2-16 (далі за текстом - Договір застави5) (т. 1, а.с. 97-101).

Предметом застави за Договором застави 5 є:

- 120 100 000 (сто двадцять мільйонів сто тисяч) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" загальною номінальною вартістю 32 427 000 (тридцять два мільйони чотириста двадцять сім тисяч гривень), номінальна вартість однієї акції - 0,27 (нуль гривень двадцять сім копійок), форма випуску - документарна;

- 1 647 270 (один мільйон шістсот сорок сім тисяч двісті сімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" загальною номінальною вартістю 2 388 541 (два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч п'ятсот сорок одна гривня 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 1,45 (одна гривня сорок п'ять копійок), форма випуску - документарна.

16.10.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі за текстом - заставодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Нові промислові технології» (далі за текстом - заставодавець) було укладено Договір застави акцій №205/31/2-14 (далі за текстом - Договір застави6) (т. 1, а.с. 108-111).

Предметом застави за Договором застави 6 є:

- 120 100 000 (сто двадцять мільйонів сто тисяч) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" загальною номінальною вартістю 32 427 000 (тридцять два мільйони чотириста двадцять сім тисяч гривень), номінальна вартість однієї акції - 0,27 (нуль гривень двадцять сім копійок), форма випуску - документарна;

- 1 647 270 (один мільйон шістсот сорок сім тисяч двісті сімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" загальною номінальною вартістю 2 388 541 (два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч п'ятсот сорок одна гривня 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 1,45 (одна гривня сорок п'ять копійок), форма випуску - документарна.

16.10.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі за текстом - заставодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Феррекспо» (далі за текстом - заставодавець) було укладено Договір застави акцій №205/31/2-17 (далі за текстом - Договір застави7) (т. 1, а.с. 119-123).

Предметом застави за Договором застави 7 є:

- 120 100 000 (сто двадцять мільйонів сто тисяч) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" загальною номінальною вартістю 32 427 000 (тридцять два мільйони чотириста двадцять сім тисяч гривень), номінальна вартість однієї акції - 0,27 (нуль гривень двадцять сім копійок), форма випуску - документарна;

- 1 647 270 (один мільйон шістсот сорок сім тисяч двісті сімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" загальною номінальною вартістю 2 388 541 (два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч п'ятсот сорок одна гривня 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 1,45 (одна гривня сорок п'ять копійок), форма випуску - документарна;

- 73 950 (сімдесят три тисячі дев'ятсот п'ятдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Кам'янець-Подільськавотагрегат" загальною номінальною вартістю 491 767 (чотириста дев'яносто одна тисяча сімсот шістдесят сім гривень 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 6,65 (шість гривень шістдесят п'ять копійок), форма випуску - документарна,

16.10.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі за текстом - заставодержатель) та спільним українсько-американським підприємством з іноземними інвестиціями в формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанси та кредит лізинг» (далі за текстом - заставодавець) було укладено Договір застави акцій №205/31/2-13 (далі за текстом - Договір застави8) (т. 1, а.с. 131-135).

Предметом застави за Договором застави 8є:

- 10 035 870 (десять мільйонів тридцять п'ять тисяч вісімсот сімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" загальною номінальною вартістю 2 508 967,50 (два мільйони п'ятсот вісім тисяч дев'ятсот шістдесят сім гривень 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 0,25 (нуль гривень двадцять п'ять копійок), форма випуску - документарна;

- 120 100 000 (сто двадцять мільйонів сто тисяч) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" загальною номінальною вартістю 32 427 000,00 (тридцять два мільйони чотириста двадцять сім тисяч гривень), номінальна вартість однієї акції - 0,27 (нуль гривень двадцять сім копійок), форма випуску - документарна;

- 1 647 270 (один мільйон шістсот сорок сім тисяч двісті сімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" загальною номінальною вартістю 2 388 541,50 (два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч п'ятсот сорок одна гривня 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 1,45 (одна гривня сорок п'ять копійок), форма випуску - документарна;

- 825 000 (вісімсот двадцять п'ять тисяч) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Сімферопольський завод авторулів" загальною номінальною вартістю 280 500 (двісті вісімдесят тисяч п'ятсот гривень), номінальна вартість однієї акції - 0,34 (нуль гривень тридцять чотири копійки), форма випуску - документарна;

- 73 950 (сімдесят три тисячі дев'ятсот п'ятдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Кам'янець-Подільськавотагрегат" загальною номінальною вартістю 491 767,50 (чотириста дев'яносто одна тисяча сімсот шістдесят сім гривень 50 коп.), номінальна вартість однієї акції - 6,65 (шість гривень шістдесят п'ять копійок), форма випуску - документарна,

16.10.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі за текстом - заставодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Промінек» (далі за текстом - заставодавець) було укладено Договір застави акцій №205/31/2-15 (далі за текстом - Договір застави9) (т. 1, а.с. 145-149).

Предметом застави за Договором застави 9 є:

- 10 035 870 (десять мільйонів тридцять п'ять тисяч вісімсот сімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Полтавський авто агрегатний завод", загальною номінальною вартістю 2 508 967,50 (два мільйони п'ятсот вісім тисяч дев'ятсот шістдесят сім гривень 50 коп.), номінальна вартість однієї акції 0,25 грн. (нуль грн. 25 коп.) форма випуску - документарна,

- 120 100 000 (сто двадцять мільйонів сто тисяч) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства „Токмацький ковальсько-штампувальний завод" , загальною номінальною вартістю 32 427 000 (тридцять два мільйони чотириста двадцять сім тисяч гривень), номінальна вартість однієї акції 0,27 грн. ( нуль грн. 27 коп.) форма випуску - документарна,

- 1 647 270 (один мільйон шістсот сорок сім тисяч двісті сімдесят) штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства „Херсонський завод карданних валів", загальною номінальною вартістю 2 388 541,50 (два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч п'ятсот сорок одна гривня 50 коп.), номінальна вартість однієї акції 1,45 грн. ( одна грн. 45 коп. ) форма випуску - документарна.

Форма випуску акцій за всіма Договорами застави - документарна.

У відповідності до п.1.1. вказаних договорів застави, заставодавець, як майновий поручитель боржника, з метою забезпечення належного виконання в повному обсязі зобов'язання, що випливає з Кредитного договору, передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет застави, а саме прості іменні акції.

Згідно з п. 4.2 Договорів застави, Заставодержатель вправі задовольнити за рахунок предмета застави свої вимоги у повному обсязі, який визначається Заставодержателем самостійно на момент реалізації права застави, у тому числі, але не виключно, вимагати до сплати на користь Заставодержателя:

а) основну суму кредиту;

б) проценти за користування кредитом;

в) комісійні винагороди Банку;

г) нараховані та несплачені на момент реалізації права застави штрафні санкції за порушення зобов'язань за Кредитним договором (пеня, штраф);

д) витрати, понесені Заставодержателем у зв'язку із зверненням стягнення на предмет застави та його реалізацію, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати Заставодержателя, якщо вони будуть мати місце;

е) спричинені Заставодержателю збитки в повному обсязі.

Відповідно до п. 5.1 Договорів застави, Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь - який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання Заставодавцем та або Позичальником будь - якого з своїх обов'язків, передбачених цим Договором та/або Кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь - яка з гарантій або завірень, наданих Заставодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться (стане) недійсною.

З матеріалів справи вбачається, що листом-вимогою АТ „Ощадбанк" від 03.02.2011 року №26-10/106-751 Позичальника було повідомлено про відкликання кредиту (т. 1, а.с. 175).

22.07.2013 року позичальнику було повторно відправлено лист-вимогу №26/3-06/1396-7754 банку про необхідність виконання зобов'язань за Кредитним договором (т. 1, а.с. 177).

Однак, станом на час розгляду спору, позичальник своїх зобов'язань за Кредитним договором не виконав.

В матеріалах справи наявна довідка публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" №31/4-12/1104-1757 від 24.02.2015 року, з якої вбачається, що станом на 25.02.2015 року на балансі АТ "Ощадбанк" обліковується заборгованість ПАТ "АвтоКраз" за договором кредитної лінії №205/31/2 від 09.10.2008 року в загальній сумі 873 608 689,73. грн., в тому числі: 500 686 000,00 грн. - прострочений кредит; 372 907 689,73 грн. - прострочені проценти за період з травня 2010 року по січень 2015 року; 15 000,00 грн. - прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту за період з листопада 2013 року по січень 2015 року.

Спір у справі, виник на думку позивача, у зв'язку із неналежним виконанням Позичальником умов договору відновлюваної кредитної лінії №205/31/2 від 09.10.2008 року, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 09.10.2008 по 12.11.2013 включно, яка становить 899 352 280,49: за простроченим кредитом - 500 686 000,00 грн.; за простроченими процентами - 273 277 379,61 грн.; загальна сума пені - 45 568 152,62 грн.; загальна сума 3% річних - 57 046 190,05 грн.; загальна сума втрат банку від інфляції - 22 774 558,21 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (ст. ст. 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення (ч. 1 ст. 576 ЦК України).

Згідно зі ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

У силу ст. 20 Закону України „Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставодержателя.

Колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції про невиконання Позичальником зобов'язання забезпеченого заставою, з огляду на що Банк набув права звернення стягнення на предмет застави за вищезазначеними договорами про заставу акцій.

Так, судом апеляційної інстанції, враховуючи положення ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України при здійснені перегляду рішення в апеляційному порядку, з'ясовано, що п. 3.1.3 наведених вище договорів застави сторони погодили, що незалежно від настання строку виконання зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання та реалізувати своє право застави, якщо Заставодавець порушив прийняті на себе зобов'язання, передбачені даним договором.

Відповідно до п. 3.1.5 договорів застави, Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави (або відповідну його частину) і здійснити реалізацію його у випадку, якщо в момент настання строку виконання зобов'язання або відповідної його частини воно (зобов'язання) не буде виконано.

Згідно п. 3.1.6 договорів застави, Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі за рахунок предмета застави. Обсяг вимог визначається Заставодержателем самостійно на момент фактичного задоволення і включає суму кредиту, проценти, комісійні винагороди, штрафи, пені, спричинені збитки, а також витрати, понесені Заставодержателем у зв'язку із зверненням стягнення на предмет застави та його реалізацією, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів, конвертацію коштів та інші документально підтверджені витрати заставодержателя, якщо вони будуть мати місце.

Звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно чинного законодавства та цього договору (п. 5.4 договорів застави).

Згідно з ст. 24 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може здійснюватися в т. ч. на підставі рішення суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Умовами договорів застави також передбачено, що Заставодержатель зобов'язаний в будь-якому випадку до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави (п. 5.4 договорів застави).

На виконання зазначених вимог, позивач надав докази реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмети забезпечувального обтяження, що з'ясовано та перевірено попередніми судовими інстанціями.

Пріоритети та розміри вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлені зареєстровані обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предметів забезпечувального обтяження (прості іменні акції ПАТ „Полтавський автоагрегатний завод", ПАТ „Токмацький ковальсько-штампувальний завод", ПАТ „Херсонський завод карданних валів", ПАТ „Кам'янець-Подільськавтоагрегат", ПАТ „Сімферопольський завод авторулів"), відсутні, що підтверджується витягами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Статтею 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на час розгляду справи у публічним акціонерним товариством „АвтоКрАЗ", яке є новим найменуванням Холдингової компанії "АвтоКрАЗ" існує заборгованість за кредитом на загальну суму 157 698 911,56 грн., в тому числі строкова заборгованість по кредиту - 899 352 280,49 грн., в тому числі заборгованості за простроченим кредитом -500 686 000,00 грн., заборгованості за простроченими процентами - 273 277 379,61 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів в загальній сумі - 15 5689 152,62 грн., трьох процентів річних за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів в загальній сумі 57 046 190,05 грн. та інфляційних втрат в сумі 22 774 558,21 грн.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідачі не заперечують проти обставин, викладених в позовній заяві щодо наявності боргу за Кредитним договором №205/31/2 від 09.10.2008 року у розмірі 899 352 280,49 грн., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідачів вказану суму заборгованості за рахунок звернення стягнення на предмет застави за договорами застави акцій від 16 жовтня 2008 року: № 205/31/2-13, № 205/31/2-10, № 205/31/2-11, № 205/31/2-12, № 205/31/2-16, № 205/31/2-14, № 205/31/2-17, № 205/31/2-18, № 205/31/2-15.

Відповідно до п. 6 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема, початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Порядок реалізації заставленого майна спеціалізованими організаціями через аукціон (публічні торги) визначається чинним законодавством, зокрема статтею 21 Закону України "Про заставу" та відповідними нормами Закону України "Про виконавче провадження".

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції "Про проведення виконавчих дій" №74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення аукціонів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на аукціоні, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (стаття 62 Закону та пункти 5.11, 5.12 Інструкції №74/5).

Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Правила ж проведення аукціонів визначаються Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року №42/5.

Цей Порядок регулює реалізацію арештованого майна, за винятком нерухомого майна, майна вилученого законом з обігу, та майна, зазначеного в частині п'ятій статті 55 Закону України "Про виконавче провадження". Порядком визначаються дії організаторів до проведення аукціону, порядок його проведення, порядок переоцінки майна, розрахунків за придбане на аукціоні майно та оформлення кінцевих результатів торгів.

При цьому, колегія суддів зазначає, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Також, під час розгляду справи в апеляційній інстанції за ініціативою позивача була проведена судова експертиза для визначення ринкової вартості заставленого майна. Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової експертизи від 05.12.2014 року №10057/14-53 (т. 3, а.с. 17-23), ринкова вартість однієї простої іменної акції публічного акціонерного товариства «Полтавський авто агрегатний завод» номінальною вартістю 0,25 (нуль гривень двадцять п'ять копійок) станом на червень 2014 року розрахована методом ринку капіталу складає 0,04 грн. (нуль гривень чотири коп.); ринкова вартість простої іменної акції публічного акціонерного товариства «Токмацький ковальсько-штампувальний завод» номінальною вартістю 0,27 (нуль гривень двадцять сім копійок) станом на червень-липень 2014 року розрахована методом ринку капіталу складає 3,9085 (три гривні 90,85 коп.); встановити ринкову вартість простої іменної акції публічного акціонерного товариства «Херсонський завод карданних валів», що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтохімімпекс» номінальною вартістю 1,45 (одна гривня сорок п'ять копійок) станом на день проведення експертизи виявилось неможливим.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегією суддів не береться до уваги висновок експерта за результатами проведеної судової експертизи від 05.12.2014 року №10057/14-53, оскільки заставлене майно реалізується у встановленому порядку з урахуванням п. 6 Положень про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 22.12.1997 року №1448 під час проведення виконавчих дій. Тобто, початкова ціна встановлюється виходячи з оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним) експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій відповідно до Методики оцінки вартості майна під час приватизації.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку про те, що місцевий господарський суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні місцевого господарського суду повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2014 року у справі №910/23255/13.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 року у справі №910/23255/13 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 року у справі №910/23255/13 залишити без змін.

3. Справу №910/23255/13 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз