ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 р. Справа № 909/102/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., при секретарі судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1,78200;

до відповідача: Управління освіти Коломийської міської ради,

вул. Кобринського, 10,м. Коломия,

Івано-Франківська область,78200;

про: стягнення заборгованості в сумі 5 808,25грн.

Представники сторін:

від позивача: не з"явилися;

від відповідача: не з"явилися.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ФО-П ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, про стягнення з відповідача Управління освіти Коломийської міської ради, заборгованості в сумі 132 335,71грн.

Позивач, в судове засідання не з"явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 19.02.15р. Однак, адресував суду заяву вх№2235/15 від 02.03.15р., в якій просить суд, зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість в сумі 5 808,25грн. Крім того, у зв"язку з неможливістю прибути в судове засідання повноважного представника, просить суд, розгляну спір у відсутності позивача.

Судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, а спір вирішується виходячи зі зменшеної ціни позову, при цьому, судом взято до уваги правила ст.22 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких позивач, до прийняття рішення по справі, має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог та п.3.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р., відповідно до якого, в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір. Будь-які підстави припинення провадження у справі, в частині зменшення позовних вимог, у господарського суду відсутні.

Позовні вимоги, позивач виклав у позовній заяві, вказуючи при цьому на:

- укладення між сторонами Договорів на закупівлю товарів №18 від 21.03.14р., № 33 від 18.11.14р., на виконання умов яких, Учасник/позивач поставив Замовнику/відповідачу, в період вересень - грудень 2014р., по видаткових накладних, товар (молоко);

- неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов"язань, в частині здійснення розрахунків за отриманий товар, внаслідок чого, утворилась заборгованість в розмірі 5 808,25грн.;

- звернення до відповідача з вимогою №5 від 21.01.15р., про погашення заборгованості, яка залишилась без належного реагування з боку відповідача;

- приписи ст. ст. 509, 526, 530, 610 Цивільного кодексу України.

Відповідач, в судове засідання не з"явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 19.02.15р. Проте, адресував суду клопотання №150/01-16/07 від 27.02.15р. (вх№3154/15 від 02.03.15р.), в якому, наявність боргу за поставлений позивачем товар в сумі 5 808,25грн., визнав в повному обсязі, зазначивши при цьому, що дана сума заборгованості буде погашена відповідно до запланованого бюджетного фінансування в лютому - березні 2015р. Крім того, просить суд, розглянути справу без участі відповідача через неможливість його явки в судове засідання.

За таких обставин, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи той факт, що позивач та відповідач адресували суду заяви про розгляд справи без їх участі, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представників сторін за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Між Управлінням освіти Коломийської міської ради (Замовник/відповідач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Учасник/позивач) укладено Договори на закупівлю товарів №18 від 21.03.14р., № 33 від 18.11.14р.

Згідно п. 1.1. Договорів, Учасник зобов"язується у 2014 році поставити Замовникові товари, зазначені в Договорі, а Замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Найменування (номенклатура, асортимент) товару: молоко та вершки, рідинні та оброблені (п.1.2. Договорів). Ціна за одиницю товару становить: 1 л. - 7,20грн. (п.3.2. Договору №18 від 21.03.14р.) та 1 л. - 7, 92грн. (п. 3.2. Договору №33 від 18.11.14р.)

Пунктом 5.2. Договорів обумовлено місце поставки товарів: СШ №1,5, ЗОШ №2,3,4,6, 7,8,10; гімназія; навчально - виховний комплекс №9 "Школа природничо - математичний ліцей", дошкільні навчальні заклади №2,3,5,7,9,11,14,16,17,18,19,20,21.

Відповідно до п. п. 4.1., 4.2. Договорів, розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після пред"явлення Учасником накладної на оплату товару; або поетапної оплати Замовником поставлених товарів. Оплата товарів здійснюється по мірі надходження бюджетних коштів.

Дослідженням обставин справи, судом встановлено, що на виконання умов договірних відносин, Учасник/позивач передав у власність Замовника/відповідачу, в період вересень - грудень 2014р., по видаткових накладних (а.с.13-134) товар (молоко), обумовлений Договорами.

Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе договірні зобов"язання, в частині здійснення розрахунків за отриманий товар, і як наслідок, утворилась заборгованість в розмірі 132 335,71грн.

Наявність заборгованості за поставлений позивачем товар, обумовлений Договорами, в сумі 132 335,71грн., визначено самим відповідачем у підписаному сторонами акті звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.15р. (а.с.135).

Позивач звертався до відповідача з вимогою №5 від 21.01.15р.(а.с.6-8), про погашення заборгованості. На виконання якої, відповідачем здійснено часткову оплату поставленого товару (а.с.144-148). Залишок боргу складає 5 808,25грн.

Позивачем доведено перед судом, а відповідачем визнано, факт наявності заборгованості за поставлений товар в сумі 5 808,25грн.

Станом на 03.02.15р. в матеріалах справи відсутні відомості, які підтвердили б сплату відповідачем вище зазначеної суми боргу.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з Договору.

Договори на закупівлю товарів №18 від 21.03.14р., № 33 від 18.11.14р., укладені між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (ст.204 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З огляду на приписи ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Більше того, як вказує ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5 808,25грн. правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає до задоволення.

Слід зазначити, що зменшення розміру позовних вимог, згідно п. 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", є підставою для повернення зайво сплаченої суми судового збору (п.4.6. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р.).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При цьому, питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (п.п.2.8.,5.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.13р.).

Оскільки позивачем зменшено позовні вимоги (заява вх№2235/15 від 02.03.15р.), а спір вирішено виходячи зі зменшеної ціни позову, суд прийшов до висновку, про необхідність повернення позивачу - ФО-П ОСОБА_1 з Державного бюджету зайво сплачений судовий збір в розмірі 819,72грн.

Судовий збір в сумі 1 827,00грн. за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.7 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 11, 204, 509, 525, 526, 629, 655, 712 Цивільного кодексу України, cт.ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 43, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Ф-ОП ОСОБА_1 до відповідача Управління освіти Коломийської міської ради про стягнення боргу в сумі 5 808,25грн. - задовольнити.

Стягнути з Управління освіти Коломийської міської ради, вул. Кобринського, 10, м.Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область,78200 () на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,78200 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 5 808,25грн. (п"ять тисяч вісімсот вісім грн. 25коп.) - заборгованості, 1 827, 00грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн. 00коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 78200 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету зайво сплачений судовий збір в розмірі 819,72грн. (вісімсот дев"ятнадцять грн. 72коп.)

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення складено 05.03.15р.

Суддя С.Кобецька