ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" лютого 2015 р.Справа № 922/4908/13 вх. № 4908/13

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Лук'янчук О.І.

за участю сторін: Бідна О.І. - не з'явилась,

ліквідатор - Караченцев Ю.Л.

кредитор Олійник О.С. - не з'явився,

пр-к ФОП Олійник О.С. - Антощук А.О. (дов. від 05.12.14 р.),

розглянувши заяву арбітражного керуючого Бідної О.І. про нарахування та виплату грошової винагороди та відшкодування витрат.

По справі за заявою Адвокат Олійник Олег Станіславович, м. Київ

до ПВКФ "Будсервіс", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 23.06.14 р. було призначено до розгляду в судовому засіданні заява арбітражного керуючого Бідної О.І., в якій вона просить суд затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого на суму 13595,29 грн; зобов'язати ініціюючого кредитора ФОП адвоката Олійника О.С. відшкодувати арбітражному керуючому Бідній О.І. затвердженої судом суми; видати наказ про стягнення з ФОП адвоката Олійник О.С. грошову винагороду та витрати арбітражного керуючого в розмірі 13 595,29 грн, з якої: 13122,97 грн - грошова винагорода за період з 10.12.13 р. по 21.05.14 р., 472,32 грн - витрати, понесені арбітражним керуючим під час виконання повноважень розпорядника майна.

Ухвалою суду від 19.08.14 р. було відкладено розгляд заяви арбітражного керуючого Бідної О.І. на 07.10.14 р., зобов'язавши Бідну О.І. надати суду обгрунтовані письмові пояснення на письмові заперечення адвоката Олійника О.С.

В зв'язку з надходженням касаційної скарги, справу було надіслано до Вищого господарського суду України, а судове засідання, призначене на 07.10.14 р. не відбулось.

Ухвалою суду від 25.11.14 р. заяву Бідної О.І. призначено до розгляду в судовому засіданні, зобов'язавши арбітражного керуючого Бідну О.І. надати суду обгрунтовані письмові пояснення на заперечення адвоката Олійник О.С.

Ухвалою суду від 05.12.14 р. відкладено розгляд заяви Бідної О.І. на 11.02.15 р.

В судовому засіданні 11.02.15 р. оголошувалась перерва до 27.02.15 р. Після перерви розгляд справи продовжується.

Кредитор ФОП Олійник О.С. заперечує проти звіту про нарахування грошової винагороди арбітражному керуючому Бідній О.І., вважає, що за період з дня призначення та до закінчення терміну процедури розпорядження майном боржника (тобто до 04.04.14 р.) розпорядник майна виконувала свої обов'язки лише 10 днів, які і підлягають оплаті в сумі 836,33 грн (розрахунок кредитора додано до матеріалів справи т. 5 арк.с.121-125). Крім того, останній зазначає, що Бідна О.І. не зверталась до кредитора з вимогою про сплату грошової винагороди.

На виконання вимог ухвали суду від арбітражного керуючого Бідної О.І. надійшли пояснення, в яких вона заперечення ініціюючого кредитора вважає необгрунтованими і такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки ухвала суду, якою призначено грошову винагороду розпорядника майна набрала законної сили і вона не оскаржувалась кредитором, проте вимоги ухвали суду від 10.12.13 р. кредитором виконано не було; також оплату послуг було встановлено за кожен місяць виконання повноважень, а не за кількість днів, як то розраховано кредитором; звіт про нарахування та виплату грошової винагороди не було доведено до відома комітету кредиторів, оскільки комітет кредиторів боржника кредиторами створено не було і цей факт було підтверджено судами першої, апеляційної та касаційної інстанції.

Арбітражний керуючий Бідна О.І., в доповнення до своєї заяви надала суду докази направлення відповіді на запит ФОП Олійника О.С. щодо погодження звіту та розрахунок витрат в процедурі розпорядження майном.

Адвокат Олійник О.С. надав додаткові пояснення в обгрунтування своїх заперечень, в яких зазначає, що заява арбітражного керуючого Бідної О.І. була подана до суду зі спливом семи календарних днів з дати ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом. Тоді як ст. 115 Закону про банкрутство передбачає подання звіту про нарахування та виплату грошової винагороди за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, а клопотання про поновлення такого строку заявником подано не було. Ініціюючий кредитор зазначає на усталеність судової практики, яка була напрацьована господарськими судами у аналогічних правовідносинах та узагальнена судом касаційної інстанції, в яких джерелом оплати послуг арбітражного керуючого є наявні у боржника кошти, одержані в результаті господарської діяльності, або кошти, одержані від продажу майна боржника.

Разом з поясненнями кредитор надає суду копії документів, які свідчать про скликання ним (ініціюючим кредитором) зборів кредиторів 21.05.14 р. та просить суд надати належну правову оцінку рішенням, що були прийняті учасниками зборів кредиторів 31.05.14 р. та встановити факт формування у справі про банкрутство ПВКФ "Будсервіс" комітету кредиторів.

Крім того, ліквідатором ПВКФ "Будсервіс" Караченцевим Ю.Л. надано до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що твердження ініціюючого кредитора про створення комітету кредиторів є необгрунтованими та такими, що не відповідають приписам діючого Закону про банкрутство; а вимоги арбітражного керуючого Бідної О.І. відповідають нормам ст. 115 Закону про банкрутство та підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали заяви арбітражного керуючого Бідної О.І., надані суду сторонами документи, додаткові письмові пояснення, заслухавши усні пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про наступне.

Ухвалою суду від 02.12.13 р. прийнято до розгляду заяву адвоката Олійника О.С. про порушення справи про банкрутство ПВКФ "Будсервіс" та призначено дату підготовчого засідання.

У відповідності до ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 19.01.13 р., яка застосовується до даної справи, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному в цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Отже, законодавчо встановлено обов'язкова оплата послуг розпорядника майна, порядок призначення виплат, а також мінімальний та максимальний їх розмір, що здійснюється за рахунок ініціюючого кредитора.

Ухвалою суду від 10.12.13 р. в підготовчому засіданні порушено провадження у справі про банкрутство ПВКФ "Будсервіс", введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Бідну О.І. Цією ж ухвалою суд установив розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ПВКФ "Будсервіс", у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, джерелами сплати грошової винагороди розпоряднику майна встановлено авансування ініціюючого кредитора, що вноситься на депозитний рахунок нотаріуса.

Зазначена ухвала не оскаржувалась і набрала законної сили.

Згідно зі ст. 4-1 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.99 р. Ця норма є відтворенням норми ст.124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Також відповідно до статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Зазначена вище ухвала суду від 10.12.13 р. в своєї підставі є фактично судовим рішенням. Набрання рішення суду законної сили означає, що воно набуває властивостей: обов'язковості, винятковості, виконуваності і преюдиціальності. Це означає, що рішення (ухвала) суду повинно виконуватися всіма сторонами та учасниками провадження, неприпустимо оспорювання фактів та правовідносин, установлених в рішенні (ухвалі) суду, що набрало законної сили в порушення відповідного порядку визначеного в ГПК України та положеннями Закону про банкрутство.

Враховуючи обізнаність кредитора Олійника О.С. про ухвалу суду від 10.12.13 р. та набрання даною ухвалою законної сили, суд доходить висновку про невиконання ініціюючим кредитором вимог суду, покладених на нього ухвалою від 10.12.13 р., чим порушено приписи ст. 115 ГПК України.

Перевіривши відповідні розрахунки арбітражного керуючого Бідної О.І. за період з 10.12.13 р. по 21.05.14 р. господарський суд вважає його правильним, тому доходить висновку про задоволення заяви арбітражного керуючого в частині виплати їй грошової винагороди в розмірі двох мінімальних заробітних плат в сумі 13122,97 грн (мінімальна заробітна плата 1218 грн), яка складається: з 10.12.13 р. по 31.12.13 р. - 1728,77 грн (за 22 дня); з 01.01.14 р. по 31.04.14 р. - 9744,00 (2436*4); з 01.05.14 р. по 21.05.14 р. - 1650,20 грн (за 21 день).

Посилання кредитора Олійника О.С. на те, що звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів, мали би місце при створенні комітету кредиторів. Проте, станом на дату подання такої заяви арбітражним керуючим Бідною О.І. до господарського суду, комітет кредиторів у справі про банкрутство ПВКФ "Будсервіс" створено не було. Це також зазначено в постанові Харківського апеляційного господарського суду від 06.08.14 р. та постанові Вищого господарського суду України від 21.10.14 р.

Крім того, суд звертає увагу кредитора на те, що оплата послуг арбітражного керуючого за час виконання ним повноважень розпорядника майна встановлена ухвалою суду від 10.12.13 р. і повинна бути сплачена саме ініціюючим кредитором адвокатом Олійник О.С.

Також, аналізуючи приписи Закону про банкрутство, суд доходить висновку, що кредитором не вірно тлумачаться норми статті 115 Закону про банкрутство (частини 5, 6, 7), оскільки доводи, викладені адвокатом Олійник О.С. в своїх запереченнях, можуть бути застосовані лише в разі, якщо джерелом сплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого є наявні у боржника кошти, одержаних в результаті господарської діяльності боржника або кошти, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника. В такому разі арбітражний керуючий дійсно повинен звітувати перед комітетом кредиторів і такий звіт повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів, оскільки за рахунок активної конкурсної маси боржника відбувається задоволення вимог кредиторів та послуги арбітражного керуючого.

Натомість в справі № 922/4908/13 про банкрутство ПВКФ "Будсервіс" джерелом сплати грошової винагороди розпоряднику майна визначено авансування ініціюючого кредитора Олійника О.С., що вноситься на депозитний рахунок нотаріуса.

Разом з тим господарський суд погоджується з доводами кредитора адвоката Олійник О.С. щодо порядку відшкодування витрат арбітражного керуючого та зазначає, що витрати арбітражного керуючого Бідної О.І. в сумі 472,32 грн повинні відшкодовуватись відповідно до норм ч. 4, 5 ст. 115 Закону про банкрутство після погодження їх з комітетом кредиторів, оскільки відшкодування витрат розпорядника майна Бідної О.І. у зазначеному розмірі не є обов'язком ініціюючого кредитора адвоката Олійник О.С.

Згідно ст.4-2 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Щодо посилань кредитора Олійника О.С. на те, що строк процедури розпорядження майном закінчився 04.04.14 р. і повноваження розпорядника майна Бідної О.І. закінчились також, суд зазначає, що у відповідності до ч. 4 ст. 22 Закону про банкрутство повноваження розпорядника майна припиняються з дня припинення провадження у справі про банкрутство, а також у разі затвердження господарським судом мирової угоди, призначення керуючого санацією або ліквідатора, якщо інше не передбачено цим Законом.

Отже, повноваження розпорядника майна Бідної О.І. закінчились 21.05.2014 р., після оголошення судом постанови про визнання ПВКФ "Будсервіс" банкрутом та призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Караченцева Ю.Л.

Також суд зазначає, що заява про оплату послуг арбітражного керуючого, що фактично є його заробітною платою, підпадає під дію загальних строків позовної давності і Законом про банкрутство не встановлені їх обмеження.

Щодо клопотання кредитора, в якому він просить суд надати правову оцінку рішенням, що були прийняті учасниками зборів кредиторів 31.05.14 р. та встановити факт формування у даній справі комітету кредиторів, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону про банкрутство протягом десяти днів після винесення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду розпорядник майна письмово повідомляє кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів, уповноважену особу працівників боржника та уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону про банкрутство збори кредиторів скликаються арбітражним керуючим за його ініціативою, за ініціативою комітету кредиторів чи інших кредиторів, сума вимог яких становить не менше ніж третину всіх вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, або за ініціативою однієї третини кількості голосів кредиторів.

Збори кредиторів на вимогу комітету кредиторів або окремих кредиторів скликаються арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) та проводяться протягом двох тижнів з дня надходження письмової вимоги про їх скликання. Збори кредиторів проводяться за місцезнаходженням боржника.

Отже, згідно норм Закону про банкрутство повноваження скликати збори кредиторів наділений виключно арбітражний керуючий, а комітет кредиторів чи окремі кредитори можуть лише ініціювати скликання зборів кредиторів. Тобто, кредитор адвокат Олійник О.С., маючи третину голосів повинен був надіслати письмову вимогу про скликання зборів кредиторів арбітражному керуючому, а не скликати їх самостійно.

Проте збори кредиторів ПВКФ «Будсервіс», що відбулися 31.05.2014р., були скликані не арбітражним керуючим (ліквідатором Караченцевим Ю.Л.), а кредитором адвокатом Олійник О.С., що є порушенням порядку, визначеного у ч. 1, 3 ст. 26 Закону про банкрутство. Таким чином, у даному випадку, скликання зборів кредиторів, прийняття відповідних рішень кредитором 31.05.2014р. не породжує будь-яких правових наслідків для сторін та учасників провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви арбітражного керуючого Бідної О.І., зобов'язавши ініціюючого кредитора адвоката Олійника О.С. сплатити арбітражному керуючому грошову винагороду в сумі 13122,97 грн. Рекомендувати арбітражному керуючому Бідній О.І. звернутись зі звітом про відшкодування витрат до комітету кредиторів, після його створення у визначеному Законом про банкрутство порядку.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 22-27, 114, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 4-1, 4-2, 33, 43, 115, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву арбітражного керуючого Бідної О.І. задовольнити частково.

2. Стягнути з ФОП - адвоката Олійника Олега Станіславовича (поштова адреса: 04119, м. Київ, а/с №31, адреса: 04119, м. Київ, вул. Білоруська, 17-В, кв. 37, ідентифікаційний код , рахунок № 6542 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, код ЄДРПОУ банку 09322018) на користь арбітражного керуючого Бідної Оксани Іванівни (61037, м. Харків, пр-т Правди, 7, кв. 144, ідентифікаційний код , свідоцтво № 938 від 16.04.13 р.) грошову винагороду в розмірі 13122,97 грн. Видати наказ.

3. В решті вимог відмовити.

Суддя Міньковський С.В.