ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
26 лютого 2015 р. Справа № 902/333/13-г
Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" за № 07-09/794 від 17.07.2014 р. на бездіяльність посадових осіб ДВС у справі
за позовом: Заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Приватного акціонерного товариства "Укрексімбанк" у м.Вінниці
до: Приватного підприємства "Автокрафт", м.Бершадь Вінницька область
про стягнення 11 679 833 грн 51 коп. заборгованості
За участю секретаря судового засідання Миколюк М.Г.
прокурора: Оліянчук Катерина Олександрівна, посвідчення № 010788 від 22.10.2012 р.
позивача: Бажуков Андрій Костянтинович, довіреність № 010-01/3474 від 14.05.2013 р., паспорт серії АА № 183195 виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 06.05.1996 р.
відповідача: не з'явився.
Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України: Макушинська Катерина Сергіївна, довіреність № 3-14/4.1/1379 від 19.12.2014 р., посвідчення ВІ № 1651.
Заступник прокурора Вінницької області звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі його філії у м.Вінниці до Приватного підприємства "Автокрафт" про стягнення 11 679 833, 51 грн в т.р. 9 299 177, 49 грн основного боргу, 1 466 587,49 грн відсотків, 48 412,19 грн комісії, 865 656, 34 грн пені, та 1 809 178, 66 дол. США , в т. р. 1 567 745,78 дол. США основного боргу, 241 432,88 дол. США відсотків.
Ухвалою суду від 06.03.2013 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/333/13-г та призначено до розгляду (суддя Говор Н.Д.).
Рішенням господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. позов задоволено повністю.

29.04.2013 р. судом на виконання рішення суду від 10.04.2013 р. видано наказ, який рекомендованим листом надіслано стягувачу (позивачу у справі).

18.07.2014 р. до господарського суду Вінницької області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" за № 07-09/794 від 17.07.2014 р. на бездіяльність посадових осіб ДВС у справі № 902/333/13-г, яку згідно автоматичного розподілу передано на розгляд судді Банаську О.О.

Ухвалою суду від 21.07.2014 р. скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" за № 07-09/794 від 17.07.2014 р. на бездіяльність посадових осіб ДВС повернуто скаржнику.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 р. апеляційну скаргу позивача ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.07.2014 р. залишено без задоволення; пункт 1 ухвали суду від 21.07.2014 р. викладено в іншій редакції, а саме: скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень ДВС залишено без розгляду.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.12.2014 р. касаційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено; ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.07.2014 р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 р. скасовано; скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" за № 07-09/794 від 17.07.2014 р. на бездіяльність посадових осіб ДВС передано на розгляд до господарського суду Вінницької області.

Після надходження справи з касаційної інстанції ухвалою від 14.01.2015 р. скаргу призначено до розгляду на 29.01.2015 р.

В зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача та неподання учасниками судового процесу витребуваних доказів розгляд справи ухвалою від 29.01.2015 р. та від 12.02.2015 р. відкладено до 12.02.2015 р. та до 26.02.2015 р. відповідно.

Зокрема, ухвалами суду від 14.01.2015 р., 29.01.2015 р. та від 12.02.2015 р. від Відділу примусового виконання рішень ДВС України неодноразово вимагалось надати суду матеріали виконавчого провадження № 38663128 оформлені належним чином.

Однак дана вимога суду по невідомим причинам залишена останнім без виконання.

В судових засіданнях 29.01.2015 р. та 12.02.2015 р. присутньому представнику ДВС судом неодноразово зверталась увага на те, що відповідно до ст.36 ГПК України письмові докази подаються до суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. В разі подання копії документу вона повинна бути засвідчена відповідно до вимог чинного законодавства України (Закону України "Про нотаріат", Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" або ін.). Відповідно до п.5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Проте, вимоги господарського суду Вінницької області залишились без відповідного реагування - станом на 26.02.2015 р. Відділом примусового виконання рішень ДВС України ухвали суду від 14.01.2015 р., 29.01.2015 р. та від 12.02.2015 р. належним чином не виконані: до суду не було подано матеріалів виконавчого провадження № 38663128 оформлених належним чином, як того вимагає чинне законодавство.

Виходячи з матеріалів справи, вищевказані ухвали суду надсилалась Відділу примусового виконання рішень ДВС України за адресою: вул.Артема, 73, м.Київ, 04053, що стверджується реєстром відправки поштової кореспонденції суду та наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями.

Крім того, у всіх судових засідання щодо розгляду скарги на дії ДВС приймав участь представник ДВС, якому судом неодноразово зверталась увага щодо належного оформлення копій матеріалів виконавчого провадження у відповідності до вимог законодавства.

За вказаних обставин Відділ примусового виконання рішень ДВС України вважається належним чином повідомлений господарським судом про вимоги, що поставлені відносно нього в ухвалах суду.

Враховуючи викладені обставини у суду відсутні підстави вважати, що Відділ примусового виконання рішень ДВС України не виконав вимоги ухвал суду з поважних причин, оскільки поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами.

Відповідно до ч.3 ст. 43 ГПК України господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст.45 ГПК України ("Судові рішення") господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України. Усі судові рішення викладаються у письмовій формі.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Обов'язковість судових рішень (до яких належать і ухвали суду) визначена ч.3 ст.129 Конституції України як одна з основних засад судочинства.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, зокрема, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

У статті 115 ГПК України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

В разі відмови підприємства чи організації у наданні документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору господарський суд може реагувати, зокрема, таким чином:

- якщо підприємство чи організація, яка припустилася порушення, є стороною у справі - на підставі п.5 ст.83 ГПК вирішити питання про стягнення з неї в доход Державного бюджету України штрафу в розмірі, передбаченому цією нормою;

- незалежно від участі зазначеного підприємства чи організації у справі - відповідно до ч.4 ст.90 ГПК надіслати належним органам повідомлення про виявлення в діяльності працівників підприємства чи організації порушення законності, що міститься ознаки дії, переслідуваної в кримінальному порядку, а саме - порушення, передбаченого ст.382 Кримінального кодексу України, у вигляді невиконання службовою особою, зокрема, ухвали суду; згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст.90 ГПК України винести і надіслати відповідну окрему ухвалу, маючи при цьому на увазі, що невжиття заходів щодо окремої ухвали суду тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену статтею 1856 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, притягнення певної фізичної та/або юридичної особи до встановленої законом відповідальності не звільняє підприємство чи організацію від обов'язку виконати ухвалу господарського суду, в тому числі про витребування необхідних документів і матеріалів.

Вищевказана позиція підтверджується, зокрема, листом Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року".

Разом з тим, незважаючи на обов'язковість виконання вимог ухвал суду, Відділ примусового виконання рішень ДВС України так і не виконав вказівки господарського суду Вінницької області.

Вказані дії зі сторони Відділу примусового виконання рішень ДВС України свідчать про порушення законності та недоліки в його діяльності, позбавляє можливості створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, що розцінюється судом як затягування судового процесу, що суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Окрім того, дана бездіяльність Відділу примусового виконання рішень ДВС України порушує норми ст.124 Конституції України, ст.45 Господарського процесуального кодексу України та створює перешкоди суду у здійсненні правосуддя позаяк основним завданням судочинства в господарських судах є захист економічних прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин, сприяння зміцненню законності у цій сфері та розгляду справи у встановлені строки незалежним та незацікавленим судом. Необґрунтоване затягування процесу перешкоджає своєчасному здійсненню правосуддя, що не узгоджується із засадами господарського судочинства.

Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України.

Неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, винесення у встановленому порядку окремих ухвал (стаття 90 ГПК), про що наголошується в п.3.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

За таких обставин процесуальні дії Відділу примусового виконання рішень ДВС України, що виражались у ненаданні витребуваних судом документів, розцінюються судом як зловживання належними суб'єкту процесуальними правами.

Відповідно до статті 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

Враховуючи викладене, господарський суд Вінницької області вбачає за необхідне винести окрему ухвалу та надіслати її на адресу Відділу примусового виконання рішень ДВС України з метою усунення порушень та недоліків в роботі, а також налагодження її діяльності в сфері вчасного, належного та повного виконання судових рішень (ухвал).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.86, 90, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Начальнику Відділу примусового виконання рішень ДВС України усунути порушення законності і недоліки в діяльності щодо своєчасного виконання вимог господарського суду.

2. Зобов'язати начальника Відділу примусового виконання рішень ДВС України:

- розглянути дану окрему ухвалу господарського суду Вінницької області щодо зловживання процесуальними правами у встановленому законом порядку, вжити заходи щодо недопущення у майбутньому зазначених в окремій ухвалі порушень процесуального законодавства з боку Відділу примусового виконання рішень ДВС України;

- про розгляд даної окремої ухвали та прийняті заходи повідомити господарський суд Вінницької області в строк до 12.03.2015 р.

3. Окрему ухвалу направити Відділу примусового виконання рішень ДВС України рекомендованим листом.

Суддя Банасько О.О.

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи.

2 -ВПВР ДВС України - вул.Артема, 73, м.Київ, 04053.