ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015 Справа № 917/11/15

За позовом Комунального автотранспортного підприємства Полтавської обласної ради, вул. Балакіна, 42/8, м. Полтава, 36003

До відповідача Дочірнє підприємство "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Куйбишева, 22-А, м. Полтава, 36024

Про стягнення 18 835,26 грн., в т. ч. 15 576,72 грн. - основна заборгованість відповідача за отримані послуги в розрізі умовами угоди № 13 на обслуговування легковими автомобілями для службових поїздок від 08.01.2014 р. за період з 8 січня по 28 лютого 2014року, 2 912,85 грн. - інфляційних втрат та 345,69 грн. - 3 % річних

Суддя Бунякіна Г.І.

Представники

від позивача: Карпенко О.А. (див. протокол судового засідання);

від відповідача: Урбанська О.В. (див. протокол судового засідання).

Суть спору: розглядається позовна заява Комунального автотранспортного підприємства Полтавської обласної ради, м. Полтава про стягнення з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Полтава 18 835,26 грн., в т. ч. 15 576,72 грн. - основна заборгованість відповідача за отримані послуги в розрізі умовами угоди № 13 на обслуговування легковими автомобілями для службових поїздок від 08.01.2014 р. за період з 8 січня по 28 лютого 2014року, 2 912,85 грн. - інфляційних втрат та 345,69 грн. - 3 % річних.

Позивач на позовних вимогах наполягає у повному обсязі за мотивами позовної заяви.

Відповідач позов визнає у повному обсязі відповідно до відзиву на позовну заяву № 01-18/33-4 від 19.02.2015 року (вх. № 2270 від 19.02.2015 року).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд,

встановив:

08.01.2014 р. між Комунальним автотранспортним підприємством Полтавської обласної ради (виконавець) та Філією "Копилянська дорожна експлуатаційна дільниця" Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (замовник) укладено Угоду № 13 на обслуговування легковими автомобілями для службових поїздок (далі - Угода, а.с. 13), за умовами якої виконавець зобов'язується виділяти, а замовник використовувати автомобіль з водієм для службових поїздок згідно Державного класифікатора товарів, робіт та послуг: 49.39 - Послуги іншим пасажирським наземним транспортом (п. 1.1. Угоди).

При цьому сторони, зокрема, узгодили наступне :

- сплата за користування автомобілем здійснюється замовником згідно наданого акту виконаних робіт та тарифів, затверджених виконавцем та в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України та Статутом автомобільного транспорту (п. 6.1 Угоди);

- виконавець до 4 числа, наступного за звітним місяцем, проводить підсумки виконаної роботи згідно подорожніх листів і здійснює остаточний розрахунок із замовником за місяць (п. 6.3 Угоди);

- автотранспортні послуги надаються в межах, затверджених кошторисом призначеним на відповідний термін згідно з додатком, який є невід'ємною частиною цієї угоди (п. 6.4 Угоди);

- строк дії цієї угоди встановлюється з 8 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (п. 8.1 Угоди).

Факт надання виконавцем послуг на обслуговування легковими автомобілями для службових поїздок за період з 08.01.2014 року по 28.02.2014 року включно на загальну суму 15 576,72 грн. підтверджується актами здавання - приймання виконаної роботи № 48 від 30.01.2014 року на суму 7 254,96 грн. та № 122 від 28.02.2014 року на суму 8 321,76 грн., які підписані та скріплені печатками сторін (копії наявні у матеріалах справи, а. с. 15).

За даними позивача в порушення умов договору відповідач свої зобов'язання з оплати послуг на обслуговування легковими автомобілями для службових поїздок не виконав, заборгованість у сумі 15 576,72 грн. не сплатив.

22.09.2014 року сторонами підписано Акт звірки взаємних розрахунків на суму 15 576,72 грн. (а. с. 16), проте заборгованість відповідачем не сплачена.

13.10.2014 року позивач направив відповідачу претензію № 135 на суму 15 576,72 грн., у якій вимагав негайно сплатити заборгованість за надані послуги (а.с. 18-19). В реагування на вказану претензію 13.10.2014 року між сторонами підписано Акт звірки взаємних розрахунків на суму 15 576,72 грн. (а. с. 17), але існуюча заборгованість відповідачем не погашена.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 18 835,26 грн., в т. ч. 15 576,72 грн. - основна заборгованість відповідача за отримані послуги в розрізі умовами угоди № 13 на обслуговування легковими автомобілями для службових поїздок від 08.01.2014 р. за період з 8 січня по 28 лютого 2014року, 2 912,85 грн. - інфляційних втрат та 345,69 грн. - 3 % річних.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк виконання боржником зобов'язання не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати таке зобов'язання у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов'язання за вищезазначеною Угодою щодо надання відповідачу послуг на обслуговування легковими автомобілями для службових поїздок. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за Договором та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України не сплатив вартість отриманих результатів послуг. Заборгованість останнього на момент подання позову та розгляду даної справи складає 15 576,72 грн.. Дана обставина відповідачем визнається.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 15 576,72 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми у розмірі 345,69 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 912,85 грн. за період з 05.03.2014 року по 30.11.2014 року, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: Закон Еліт 9.1.3" та додано до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 43, ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Куйбишева, 22-А, м. Полтава, 36024), , р/р № 0697 в ПАТ "Креді Агріколь Банк", МФО 300614 на користь Комунального автотранспортного підприємства Полтавської обласної ради (вул. Балакіна, 42/8, м. Полтава, 36003), , р/р 7266 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023 - 15 576,72 грн. - основна заборгованість відповідача за отримані послуги в розрізі умовами угоди № 13 на обслуговування легковими автомобілями для службових поїздок від 08.01.2014 р. за період з 8 січня по 28 лютого 2014 року, 2 912,85 грн. інфляційних втрат, 345,69 грн. 3 % річних та 1 827,00 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Суддя Г.І.Бунякіна