ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 р. Справа № 909/1352/14

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., при секретарі судового засідання Феденько Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Канва", вул. Макухи, 2,м. Івано-Франківськ,76014

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк", вул. Грабовського,11, м. Львів, 79000

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном - автомобілем DAEWOO, випуску 2003 року, № шасі (кузов, рама) SUPTF69YD3W170635, реєстраційний номер АТ 4453 АІ та видати довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором № 157 від 26.08.03, укладеним між ТОВ "Підприємство "Канва" та ВАТ "Електрон Банк"

за участю представників сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з'явився

встановив: товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Канва" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк", про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном - автомобілем DAEWOO, випуску 2003 року, № шасі (кузов, рама) SUPTF69YD3W170635, реєстраційний номер АТ 4453 АІ та видачі довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором № 157 від 26.08.03, укладеним між ТОВ "Підприємство "Канва" та ВАТ "Електрон Банк".

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні власним майном - автомобілем DAEWOO, випуску 2003 року, № шасі (кузов, рама) SUPTF69YD3W170635, реєстраційний номер АТ 4453 А, шляхом відмови у видачі довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором №157 від 26.08.2003 року.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, однак подав суду клопотання (вх.№2881/15 від 25.02.15) про розгляд даної справи без участі його повноваженого представника.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, клопотань про відкладення розгляду справи та будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог суду не подав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою на зворотньому боці ухвали суду від 10.02.15.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 №75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами, враховуючи, що у суду є всі необхідні докази для вирішення спору по суті, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані докази відповідно до приписів ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд виходить з наступного.

26 серпня 2003 року між ВАТ "Електрон Банк", правонаступником якого є ПАТ "ВіЕс Банк" (по договору - банк/ по справі - відповідач) та ТзОВ "Підприємство "Канва" (по договору - позичальник/ по справі - позивач) укладено Кредитний договір №157 (копія якого знаходиться в матеріалах справи) відповідно до умов якого (п.1.1.) банк надав позичальнику кредит в сумі 6 980 дол. США з подальшою конвертацією на МВР в гривні на здійснення оплати за автомобіль DAEWOO Lanos з кінцевим терміном погашення 18 серпня 2006 року.

12 вересня 2003 року між сторонами по справі, з метою виконання зобов"язання за Кредитним договором, був укладений Договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дузінкевич Л.Б. та зареєстрований в реєстрі №418.

Предметом договору застави є автомобіль DAEWOO Lanos, випуску 2003 року, № шасі (кузов, рама) SUPTF69YD3W170635,реєстраційний номер АТ 4453 АІ, придбаний ТОВ "Підприємство "Канва" за кошти отриманні згідно Кредитного договору №157 від 26.08.03.

17 серпня 2014 року позивач Листом №105 звернувся до відповідача про надання довідки про відсутність заборгованості по кредитному договору №157 від 26.08.2003 року.

Листом від 10.10.2014 року відповідач рекомендував позивачу продати автомобіль DAEWOO Lanos, випуску 2003 року, № шасі (кузов, рама) SUPTF69YD3W170635, реєстраційний номер АТ 4453 АІ і кошти від його реалізації направити на погашення заборгованості за кредитним договором №06-1/24 від 26.05.06, або надати даний автомобіль як додаткову заставу за даним договором.

Листом №105 від 17.10.2014 року позивач повторно звернувся до відповідача про видачу вищезазначеної довідки, однак відповідач Листом від 17.11.14 повторно відмовився у її видачі, з посиланням на попередню відповідь від 10.10.14.

Згідно із ст. 1 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства та має право звернутися до суду за їх захистом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 Господарського кодексу України основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

Згідно з частинами 1, 4 статті 147 Господарського кодексу України майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом. Право власності та інші майнові права суб'єкта господарювання захищаються у спосіб, зазначений у статті 20 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності - це передбачене й гарантоване законом право власника здійснювати володіння, користування та розпоряджання щодо належного йому майна на свій розсуд, якщо інше не передбачено законом. Тобто особам (фізичним або юридичним) заборонено порушувати таке право і створювати перешкоди в його здійсненні.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дії, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому, позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Предмет негаторного позову становитиме вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом, як-то шляхом звільнення приміщень власника від неправомірного перебування у них майна третіх осіб, виселення, знесення неправомірно збудованих споруд, накладення заборони на вчинення неправомірних дій щодо майна власника тощо.

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування майном та факти, які підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. Такий захист не пов'язаний із захистом від порушень, які пов'язані із позбавленням володіння майном.

В спірному випадку, порушення права позивача на розпорядження заставним майном - автомобілем DAEWOO, випуску 2003 року, № шасі (кузов, рама) SUPTF69YD3W170635, реєстраційний номер АТ 4453 А, полягає у відмові відповідача щодо видачі довідки про відсутність заборгованості по кредитному договору №157 від 26.08.2003 року.

Вказана відмова порушує право позивача на вільне користування та розпорядження вищевказаним майном, оскільки свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія АТС №011983 містить відмітку про наявність крединих зобов`язань у власника авто . За відсутності такої довідки позивач не може , без дозволу заставодержателя (відповідача ), здійснити відчуження автомобіля, зняти його з реєстрації .

Разом з цим слід зазначити, що відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. припинення зобов"язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом .

Згідно з вимогами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ч.1 ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов"язання забезпеченого заставою.

Довідкою ТзОВ "Підприємство "Канва" №01-24/02-15 від 24.02.2015 року підтверджується факт виконання позивачем зобов"язання по кредитному договору №157 від 26.08.2003 року в повному обсязі та у визначені строки.

З наведеного слідує про припинення зобов"язань ТзОВ "Підприємство "Канва" по кредитному договору, у зв"язку з його виконання, проведеним належним чином. Разом з цим і припинилось право застави на заставне майно.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В силу ст. 32 вищезазначеного кодексу доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В супереч норми статті 33 Господарського процесуального кодексу України відповідач доводи позивача у встановленому законом порядку не спростував, доказів щодо наявності заборгованості по кредитному договору не надав.

Виходячи з наведених законодавчих положень, аналізу суб'єктного складу, характеру правовідносин, а також беручи до уваги вчинення відповідачем дій у створенні перешкод позивачеві у здійсненні його законного права користування та розпорядження майном, що полягає у відмові останнім у видачі довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором №157 від 26.08.2003 року підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами.

Відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід вішкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 316, 386, 391, 593, 598, 599 Цивільного кодексу України, ст. ст. 133, 147 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 32, 33, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Канва" до відповідача Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном - автомобілем DAEWOO, випуску 2003 року, № шасі (кузов, рама) SUPTF69YD3W170635, реєстраційний номер АТ 4453 АІ та видачі довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором № 157 від 26.08.03, укладеним між ТОВ "Підприємство "Канва" та ВАТ "Електрон Банк".

Публічному акціонерному товариству "ВіЕс Банк" (вул. Грабовського,11, м. Львів, 79000, код 19358632) усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Канва" (вул. Макухи, 2,м. Івано-Франківськ,76014, код 13646525) майном - автомобілем DAEWOO, випуску 2003 року, № шасі (кузов, рама) SUPTF69YD3W170635, реєстраційний номер АТ 4453 АІ, шляхом видачі довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором № 157 від 26.08.03, укладеним між ТОВ "Підприємство "Канва" та ВАТ "Електрон Банк".

Стягнути з товариства "ВіЕс Банк" (вул. Грабовського,11, м. Львів, 79000, код 19358632) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Канва" (вул. Макухи, 2,м. Івано-Франківськ,76014, код 13646525) - 1 218 грн. 00 коп. (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.03.15

Суддя Фанда О. М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Кудлейчук О. В. 02.03.15