ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 року Справа № 904/8168/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

судді: Кузнецова І.Л., Іванов О.Г.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

представник позивача: Біла М.С.

представник відповідача: Коптілов Ю.В.

розглянувши апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", м. Дніпропетровськ та Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГОРЕСУРСИ", м. Нікополь, Дніпропетровської області,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014 р. у справі № 904/8168/14

за позовом Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГОРЕСУРСИ", м. Нікополь, Дніпропетровської області,

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", м.Дніпропетровськ,

про визнання недійсними Повідомлень, як невід'ємних частин Договору та визнання недійсним господарського зобов'язання,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Енергоресурси" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" з позовом, у якому просить визнати відсутнім право відповідача на прийняття рішення про скасування дійсності скоригованої граничної величини споживання позивачем електроенергії на червень 2014р.; визнати недійсними повідомлення про споживання електричної енергії понад договірну величину та попередження про припинення електропостачання, які вважає невід'ємними частинами договору та визнати недійсним господарське зобов'язання, яке випливає з повідомлення про споживання електричної енергії понад договірну величину та попередження про припинення електропостачання.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014р. по справі №904/8168/14 (суддя -Бєлік В.Г.) в позові відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що позивачем обрано невірний спосіб захисту Цивільних прав та інтересів, визначених в ст.16 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014р. у справі № 904/8168/14, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права. Просить змінити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014р. у справі №904/8168/14, виключивши з мотивувальної частини зазначеного рішення положення про безпідставність відмови ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" у коригуванні договірних величин споживання електричної енергії на червень 2014 року ПрАТ «Енергоресурси».

09.02.2015р. на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга від Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГОРЕСУРСИ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014р., в якій скаржник зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 12.02.2015р. оголошено перерву до 24.02.2015р., для надання матеріалів справи та апеляційної скарги для ознайомлення представнику відповідача.

Зміна складу колегії суддів відбулась на підставі розпорядження секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 20.02.2015р., справу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Герасименко І.М. (доповідач), суддів: Кузнецова І.Л., Іванов О.Г.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 24.02.2015р. представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити; представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просить змінити рішення суду, виключивши з мотивувальної частини положення про безпідставність відмови ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" у коригуванні договірних величин споживання електричної енергії на червень 2014р ПрАТ "Енергоресурси". По справі оголошено перерву до 26.02.2015р.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 26.02.2015р. представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити; представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просить змінити рішення суду, виключивши з мотивувальної частини положення про безпідставність відмови ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" у коригуванні договірних величин споживання електричної енергії на червень 2014р ПрАТ "Енергоресурси".

Колегія суддів, дослідивши докази по справі, в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, між Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" (відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 31.03.2011р. Відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", з 26.06.2012р. Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" змінило назву на Публічне акціонерне товариство "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО") (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Енергоресурси" (Споживач) був укладений Договір про постачання електричної енергії № 123ц/2/07ц від 10.11.2009р. (а.с. 15-24) (надалі - Договір).

Зі змісту Договору вбачається, що предметом Договору є продаж постачальником електричної енергії споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 46 175кВт., величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені Додатком "Графік зняття показів обліку електрічної енергії" та оплата споживачем постачальнику вартості використаної (купленої) електричної енергії та здійснення інших платежів згідно з умовами цього договору.

Відповідно до розділу 1 Договору, точки продажу електричної енергії споживачу встановлюються на межі розподілу балансової належності електричних мереж, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та "Загальна схема електропостачання", які є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п. 2.2.2. Договору, постачальник зобов'язується постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору з додатком "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам"; згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до "Правил улаштування електропристроїв" та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", із дотриманням на межі балансової належності електромереж в точках продажу електричної енергії граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами, дотримання яких залежить від постачальника; забезпечити отримання споживачем в межах дозволеної потужності 12 500 к.Вт.

Зі змісту п.5.1. Договору вбачається, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше 01 жовтня поточного року надає Постачальнику відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії за формою Додатку "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та субспоживачам". У разі ненадання Споживачем зазначених відомостей у встановлений термін обсяги очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюються Постачальником на рівні фактичного споживання відповідних періодів поточного року та являються договірними величинами.

При цьому, слід зауважити, що відповідно до Додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу" до Договору, визначено обсяги споживання ВАТ "Енергоресурси" електричної енергії, що постачається по місяцях 2014 р., в тому числі - на червень 3000тис. кВт/год. на місяць.

Відповідно до п.4.4. Правил користування електричною енергією затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року N 28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 р. за N417/1442 (із змінами і доповненнями), споживач мас право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії з листом про корегування договірної величини споживання електричної енергії не пізніше, ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду.

Згідно з п. 1 Додатку до договору № 123ц/2/07ц від 10.11.2007р., розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 01 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття "розрахунковий період" та календарний місяць вважати прирівняними.

Сторони узгодили, що звернення Споживача щодо коригування договірних величин споживання електричної енергії та потужності протягом поточного розрахункового періоду розглядаються Постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури. Датою отримання Постачальником звернення від Споживача є дата реєстрації письмового звернення Споживача у Постачальника (п.5.4 Договору).

На підставі зазначених положень ПКЕЕ та Договору, позивач 23.06.2014р. звернувся до відповідача з заявами № № 09-716 та 09-717, в яких просив скорегувати договірну величину електроспоживання в бік збільшення за червень місяць до 4 100тис. к.Вт. та видати додатковий рахунок на збільшення ліміту споживання електроенергії. Заяви отримано відповідачем 23.06.2014р., про що свідчить відмітка про їх реєстрацію (а.с.28,29).

З матеріалів справи вбачається, що 23.06.2014р. позивач отримав від відповідача рахунок № 221//123ц/2/07ц, який було повністю оплачено в той же день, що підтверджено копією платіжного доручення №1938 від 23.06.2014р. (а.с.31).

Рахунок було видано на оплату активної електроенергії за червень місяць в кількості 1 100тис. кВт., що відповідає проханню позивача, викладеному у заяві №09-717.

Таким чином, позивачем було зроблено попередню оплату додатково заявлених обсягів електроенергії.

Листом від 26.06.2014р. № 1409/123ц/2/07ц відповідач повідомив про відмову в коригуванні обсягів споживання електричної енергії на червень місяць (а.с. 32).

Згідно з п. 4.4. Правил користування електричною енергією, постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням

та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, підставами для відмови споживачу в збільшенні договірної величини споживання електричної енергії невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії.

Судом першої інстанції було вірно зазначено, що відповідачем не надано доказів наявності заборгованості позивача за договором про постачання електричної енергії № 123ц/2/07ц від 10.11.2007р. на момент звернення його з заявою про збільшення лімітів споживання електричної енергії на червень місяць 2014р. так, 23.06.2014р. позивач отримав від відповідача рахунок № 221/123ц/2/07ц, який було повністю оплачено в той же день. Рахунок було видано на оплату активної електроенергії за червень місяць в кількості 1 100тис. кВт., що відповідає проханню позивача, викладеному у заяві про видачу рахунку на збільшення ліміту споживання електроенергії.

Відповідно до п. 4.4. Правил користування електричною енергією, датою коригування вважається дата попередньої оплати додатково заявлених обсягів активної електричної енергії. У разі, якщо договором про постачання електричної енергії попередня оплата не передбачена, датою коригування вважається дата прийняття постачальником електричної енергії рішення про коригування договірних величин на підставі письмового звернення споживача.

Зі змісту договору про постачання електричної енергії № 123ц/2/07ц від 10.11.2007р., вбачається, що позивач отримує електроенергію за регульованим тарифом на умовах передплати (п. 1, 2. Додатку до договору про постачання електричної енергії (а.с.25).

Отже, датою коригування додатково заявлених позивачем обсягів активної електричної енергії є дата попередньої оплати, а саме 23.06.2014р.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що видавши рахунок на прохання позивача та прийнявши від нього попередню оплату за збільшення ліміту споживання електроенергії, відповідач своїми діями фактично погодив збільшення ліміту споживання електроенергії на червень 2014р. для позивача.

Суд вказав, що відмова відповідача в коригуванні позивачу обсягів споживання електричної енергії на червень місяць викладена в листі від 26.06.2014р. №1409/123ц/2/07ц є безпідставною та такою, що порушує права позивача.

Зі змісту апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" вбачається, що відповідач не погодився з висновками, викладеними в мотивувальній частині рішення, а саме про те, що Публічне акціонерне товариство "ДТЕК "Дніпрообленерго" безпідставно відмовив позивачу у коригуванні договірних величин споживання електричної енергії на червень 2014 року. Вказує, що висновок суду першої інстанції про те, що підставами для відмови споживачу в збільшенні договірної величини споживання електричної енергії є тільки невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії є безпідставними.

Колегія суддів не може погодитись з доводами відповідача, так як вказівка суду на те, що підставою для відмови в збільшенні договірної величини є невиконання споживачем зобов'язань по оплаті, не скасовує умов для прийняття рішення щодо коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності у відповідності до умов, викладених в п.4.4 Правил користування електричною енергією. Крім того, відповідач не заперечує проти відмови в задоволенні позову, тобто погодився з висновками суду по суті справи, викладеними в резолютивній частині. За вказаних обставин, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" задоволенню не підлягає.

Що стосується висновків суду першої інстанції стосовного того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту права, що має наслідком відмову у позові, то колегія суддів з цим погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зі змісту ст. 15 Цивільного кодексу України вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у сит. 16 Цивільного кодексу України, до яких відносяться:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Крім того, аналогічний перелік способів захисту прав суб'єктів господарювання визначено у ст. 20 Господарського кодексу України, а саме,

визнання наявності або відсутності прав;

визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання;

припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

присудження до виконання обов'язку в натурі;

відшкодування збитків;

застосування штрафних санкцій;

застосування оперативно-господарських санкцій;

застосування адміністративно-господарських санкцій;

установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

іншими способами, передбаченими законом.

Дійсно, серед зазначеного переліку відсутній такий спосіб захисту права, як визнання відсутності права на прийняття рішення про скасування дійсності скоригованої граничної величини споживання позивачем електроенергії на червень 2014р.

Також позивач просить визнати недійсними повідомлення про споживання електричної енергії понад договірну величину та попередження про припинення електропостачання, які вважає невід'ємними частинами договору.

Не можна погодитись з тим, що зазначені повідомлення про споживання електричної енергії понад договірну величину та попередження про припинення електропостачання, є невід'ємними частинами договору, оскільки такі повідомлення є односторонніми і не відображають домовленість сторін договору з певного питання, тому позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню..

Що стосується посилання позивача на п. 4.4. Правил користування електричною енергією , яким серед іншого визначено, що повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин обсягу споживання та електричної потужності є невід'ємною частиною договору, то воно стосується лише погодженого сторонами рівня споживання електроенергії, тобто досягнення сторонами домовленості відносно певного рівня споживання, яке позивачем помилково ототожнене з повідомленнями відповідача №1409/123-ц/2/07ц від 26.06.2014р.; №123ц/2/07ц/06/9230 від 30.06.2014р.; №13700/1001 від 04.07.2014р.; №15080/1001 від 22.07.2014р.; №16134/1001 від 07.08.2014р.

Крім того, позивач просить визнати недійсним господарське зобов'язання, яке випливає з вищевказаних повідомлень про споживання електричної енергії понад договірну величину та попередження про припинення електропостачання.

Зобов'язання зі сплати двократної вартості електричної енергії спожитої понад договірну величину, виникає у споживача в силу Закону України "Про електричну енергію" та договору, не може вважатись оперативно-господарською санкцією, а має правову природу штрафної санкції за порушення договірного зобов'язання, оскарження якої не передбачено ні договором ,ні законом. За вказаних обставин, така позовна вимога не може бути задоволена судом.

Таким чином, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Позивач також звертався до суду з клопотанням про забезпечення позову, в якому просив заборонити відповідачу припинення подачі електроенергії позивачу та заборонити відповідачу відмовляти позивачу в коригуванні в сторону збільшення договірних величин споживання електроенергії в місяцях наступних за червнем з підстав заборгованості за перевищення споживання електроенергії понад договірну величину. Суд обґрунтовано відмовив в задоволенні цього клопотання, оскільки позивач не обґрунтував яким чином обрані ним способи забезпечення позову можуть забезпечити реальне виконання рішення суду у цій справі.

Таким чином, підстави для зміни або скасування рішення суду, передбачені статтею 104 ГПК України, відсутні, а в задоволенні обох апеляційних скарг необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", м. Дніпропетровськ, - залишити без задоволення.

Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГОРЕСУРСИ", м. Нікополь, Дніпропетровської області, - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014 року по справі №904/8168/14, - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України на протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано 03.03.2015р.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді І.Л. Кузнецова

О.Г. Іванов