КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2015 р. Справа№ 910/19168/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання Котовський С.О.

за участю представників:

від позивача: Сергієнко Н.О. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Калашнікова О.О. - за належним чином оформленою довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року

у справі 910/19168/14 (Головуючий суддя Ващенко Т.М., судді Трофименко Т.Ю., Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

про зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" про зобов'язання відповідача закрити банківський рахунок позивача в Публічному акціонерному товаристві "Банк Форум" та зобов'язання відповідача перерахувати залишок грошових коштів з рахунку позивача № 9478 в Публічному акціонерному товаристві "Банк Форум" в розмірі 372838,22 грн. на розрахунковий рахунок позивача № 4 в Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року у справі 910/19168/14 (Головуючий суддя Ващенко Т.М., судді Трофименко Т.Ю., Головіна К.І.) в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції та вважає, що суд під час розгляду зазначеної справи неправильно застосував норми матеріального права, а висновки не відповідають обставинам справи.

Скаржник зазначає, що Закон України «Про виконавче провадження» № 2677-VI від 04.11.2010 року не містить норм, які передбачали можливість встановлення спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмежень прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами та починаючи з наступного дня після запровадження в неплатоспроможному банку тимчасової адміністрації не може перешкоджати здійсненню розрахунково-касових операцій Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та є грубим порушенням прав та законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна", внаслідок чого останній протиправно позбавлений права розпоряджатися своєю власністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 року у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді - Скрипка І.М., Шаптала Є.Ю., апеляційна скарга прийнята до розгляду, порушено апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 04.03.2015 року.

Позивач, згідно з поданим до суду відзивом від 24.02.2015 року, проти доводів апеляційної скарги заперечив та просить суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідач, згідно з поданим до суду клопотанням про зупинення провадження у справі № 466/ГО від 24.02.2015 року просить суд винести ухвалу про зупинення провадження у справі до моменту прийняття постанови Верховним судом України по справі № 910/5560/14. Клопотання вмотивоване неоднаковим застосуванням Вищим господарським судом України норм законодавства при винесенні постанови від 29.10.2014 року по справі № 910/5560/14. Таким чином, Верховний суд України своїм рішенням повинен вирішити питання та виробити однакову правову позицію для всіх судів при розгляді подібних справ.

Судова колегія зазначає, що відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Відповідно до п. 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Наведене клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, оскільки наведені відповідачем обґрунтування не доводять неможливість (зокрема, через наявність будь-яких перешкод) розгляду даної справи до вирішення справи № 910/5560/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна".

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

07.03.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" та Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" був укладений договір банківського рахунку № 9478.

На підставі зазначеного Договору Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" відкрило поточний рахунок Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" для здійснення розрахунково-касових операцій та зберігання коштів на ньому.

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що операції за розрахунковими документами, які надійшли від клієнта протягом операційного часу, здійснюються Банком в день надходження цих документів. Операції за розрахунковими документами, які надійшли після закінчення операційного часу, Банк виконує не пізніше наступного робочого дня.

Відповідно до п. 2.8 Договору, документ на переказ коштів може бути паперовим або електронним. Електронний документ встановленого зразка на переказ коштів має однакову юридичну силу як і паперовий документ. Подання електронного документа на переказ коштів здійснюється за допомогою автоматизованої банківської системи дистанційного обслуговування або іншої електронної системи, про що між сторонами укладається відповідний додатковий договір.

Згідно п.п. 3.3.1, 3.3.2 Договору, Банк зобов'язаний своєчасно здійснювати розрахункові операції Клієнта згідно з вимогами чинного законодавства України та умов Договору. Забезпечити збереження ввірених йому коштів Клієнта. Здійснювати списання коштів з рахунку Клієнта тільки за його дорученням, крім випадків, передбачених чинним законодавством України та цим Договором.

07.03.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" та Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" був укладений Додатковий договір до Договору на розрахункове обслуговування за допомогою автоматизованої банківської системи "IFOBS Клієнт-банк", відповідно п. 1.1 Клієнт доручив, а Банк взяв на себе зобов'язання забезпечити належним чином розрахункове обслуговування поточного рахунку (-ів) Клієнта, а також надання інформаційних послуг/повідомлень за допомогою автоматизованої банківської системи "IFOBS Клієнт-банк".

Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" за допомогою автоматизованої банківської системи "IFOBS Клієнт-банк", було надані Банку доручення № 8 та № 9 від 11.03.2014 року щодо здійснення двох переказів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" № 4384 в Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк" по 100000,00 грн. з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" № 9478 в Публічне акціонерне товариство "Банк Форум"; № 12 від 14.03.2014 року щодо здійснення переказу на рахунок ПзІІ "Імперіал Тобако Юкрейн" № 1039 в Публічне акціонерне товариство "СІТІБАНК" коштів в розмірі 14848000,00 грн. з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" № 9478 в Публічне акціонерне товариство "Банк Форум"; № 250 від 07.04.2014 року щодо здійснення переказу на рахунок відповідача - Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" № 9478 в Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" коштів в розмірі 709,51 грн. з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" № 9478 в Публічне акціонерне товариство "Банк Форум"; № 253 від 08.04.2014 року щодо здійснення переказу на рахунок відповідача - Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" № 001 в Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" коштів в розмірі 75,00 грн. з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" № 9478 в Публічне акціонерне товариство "Банк Форум"; № 252 від 07.04.2014 року щодо здійснення переказу на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" № 260004734 в ТОД Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" коштів в розмірі 3812020,35 грн. з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" № 9478 в Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" на загальну суму 18860804,86 грн.

18.03.2014 року в зв'язку з невиконанням Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" вказаних вище платіжних доручень, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" листом вих. № 182/ГО звернувся до відповідача з вимогою виконати надані Банку платіжні доручення.

21.03.2014 року листом № 68/31 Банк повідомив Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" про запровадження тимчасової адміністрації відповідача та звернув увагу позивача на те, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів Банку.

З виписки по рахунку позивача № 9478 за період з 16.06.2014 року по 22.07.2014 рік вбачається наявність вихідного залишку 19233643,08 грн.

При цьому, звертаючись з даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" вказує на те, що Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" не виконано своїх зобов'язань за Договором від 07.03.2012 року банківського рахунку та додаткового договору на розрахункове обслуговування за допомогою автоматизованої банківської системи "IFOBS Клієнт-банк", в частині закриття рахунку за бажанням позивача та перерахування залишку грошових коштів в розмірі 372838,22 грн., на які не надані доручення на перерахування грошових коштів.

Як зазначалось, позовними вимогами у даній справі є зобов'язання відповідача закрити банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" в Публічному акціонерному товаристві "Банк Форум" та зобов'язання відповідача перерахувати залишок грошових коштів з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" № 9478 в Публічному акціонерному товаристві "Банк Форум" в розмірі 372838,22 грн. на розрахунковий рахунок позивача № 4 в Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль".

Суд першої інстанції вірно відмовив Публічному акціонерному товариству "Банк Форум" в задоволенні його клопотання про припинення провадження у справі № 910/19168/14 в частині збільшених позивачем позовних вимог, з огляду на те, що відмовив в задоволенні заяви позивача № 1382/ГО від 30.09.2014 року про зміну предмету позову.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" не виконано своїх зобов'язань за Договором від 07.03.2012 року банківського рахунку та додаткового договору на розрахункове обслуговування за допомогою автоматизованої банківської системи "IFOBS Клієнт-банк", в частині закриття рахунку за бажанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" та перерахування залишку грошових коштів, на які не надані доручення.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Приписи ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Приписами п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Пунктом 30.1 ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.03.2014 року № 14 "Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації" у Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 14.03.2014 року по 13.06.2014 рік.

Крім того, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.06.2014 року № 49 "Про початок ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію" на підставі Постанови Правління Національного банку України № 355 від 13.06.2014 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Форум" вирішено розпочати ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Форум" відповідно до плану врегулювання з 16.06.2014 року.

В газеті Голос України № 117 (5867) від 20.06.2014 року було опубліковано повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про початок здійснення процедури ліквідації відповідача та зазначено, що для отримання коштів вкладникам Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" з 23.06.2014 року по 01.08.2014 рік включно, останнім необхідно звертатись до установ банку-агента Фонду Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк". Вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газетах "Голос України" та "Урядовий кур'єр" оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Колегія суддів зазначає, що станом на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" з позовом до суду першої інстанції та на момент вирішення спору у Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Згідно із ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 1066 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Судовою колегією враховано, що всупереч вказаної норми банк не зміг забезпечити право Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" на безперешкодне розпорядження його коштами, що знаходяться на його поточних рахунках, відкритих в банку на підставі Договору.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1075 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття рахунку, форма та зміст якої встановлюються Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах.

У матеріалах справи наявна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" № 661/ГО від 26.06.2014 року адресована відповідачу, яка досліджена судом першої інстанції та колегією суддів. У вказаній заяві викладено прохання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" закрити рахунок позивача № 9478 в Публічному акціонерному товаристві "Банк Форум" та перерахувати грошові кошти на інші рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" в інших банках.

Згідно п. 20.5 Інструкції, закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням таких обов'язкових реквізитів: найменування банку; найменування (прізвища, ім'я, по батькові), коду за ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) власника рахунку; номера рахунку, який закривається; дати складання заяви.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що Клієнт має право в будь-який час подати заяву про закриття рахунку, оформлену згідно з вимогами чинного законодавства України, Рахунок не можу бути закритий за заявою Клієнта у випадку, якщо на кошти на рахунку накладено арешт або зупинено/призупинено проведення операцій по рахунку з підстав та в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 6.7 Договору у випадку розірвання Договору й закриття рахунку Банк проводить взаєморозрахунки з Клієнтом. У такому випадку Банк на підставі платіжного документу Клієнта перераховує залишок коштів на інший, вказаний Клієнтом рахунок, або виплачує їх в готівковій формі згідно з вимогами чинного законодавства України.

Згідно ч. 3 ст. 1075 Цивільного кодексу України залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Проте, починаючи з 09.03.2011 року (дата набрання чинності Законом України від 04.11.2010 № 2677-VI) випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Приписами п. 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Тому, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Виходячи зі змісту та згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до п. п. 1, 3 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Судом враховано, що п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Судова колегія зазначає, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у цьому Законі термін "вкладник" вживається у значені "фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката".

А тому, враховуючи дану норму, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та юридичні особи не підпадають під визначення поняття "вкладник" у розумінні вищевказаного Закону. Тому, на них не поширюється виняток з обмеження встановленого п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Разом із цим, Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не дає визначення поняття "кредитор банку". Визначення терміну "кредитор банку" міститься у ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Нормами ст. 1066 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно п. 1.24 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Колегія суддів вбачає за необхідне зазначити, що положення ст. ст. 177, 190, 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання щодо переказу коштів з рахунку позивача, відкритому у відповідача, на його рахунок в іншому банку чи на рахунок контрагента позивача є майновим зобов'язанням.

Оскільки, закриття рахунку та видача позивачу залишку грошових коштів є однією нероздільною операцією. Тому, рахунок клієнта не може бути закритим без видачі (перерахування) відповідно залишку грошових коштів клієнтові.

Також, виходячи зі змісту ст. ст. 39, 40, 49, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації складається план врегулювання (рішення Фонду, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки та умови виведення неплатоспроможного банку з ринку) у якому визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із способів передбачених у ч. 2 ст. 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Фонд складає реєстр активів і зобов'язань, які підлягають відчуженню. Під час відчуження зобов'язань Фонд має забезпечити неупереджене ставлення до всіх кредиторів неплатоспроможного банку, дотримуючись черговості, передбаченої ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", при цьому зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом, мають найвищий пріоритет і не можуть бути відчужені частково. Під час ліквідації банку уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості передбаченій ст. 52 даного Закону. Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. Таким чином, після запровадження у банку тимчасової адміністрації (з метою виведення цього банку з ринку) та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

При цьому колегія суддів враховує, що у відповідності до наявної в матеріалах справи заяви вих. № 857 від 17.07.2014 року, позивач скористався правом захистити свої майнові права в порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" для визнання його кредитором, внесення в реєстр кредиторів відповідача та повернення грошових коштів в розмірі 19233643,08 грн., що знаходяться на рахунку № 9478.

Згідно ст. 2 Закону України "Про Банки і банківську діяльність", банківська діяльність - залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб; банківська ліцензія - документ, який видається Національним банком України в порядку і на умовах, визначених у цьому Законі, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність.

Нормами ст. 17 Закону України "Про Банки і банківську діяльність", зокрема, визначено, що юридична особа набуває статусу банку і право на здійснення банківської діяльності виключно після отримання банківської ліцензії та внесення відомостей про неї до Державного реєстру банків. Забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у зв'язку з прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію відповідача, задоволення вимог кредиторів Банку здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку та в порядку передбаченому Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та відповідно до ч. 3 ст. 46 цього Закону передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що банківська установа має право здійснювати банківську діяльність виключно на підставі ліцензії Національного банку України.

Оскільки позовні вимоги про зобов'язання відповідача закрити банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" в Публічному акціонерному товаристві "Банк Форум" та перерахувати залишок грошових коштів з рахунку позивача № 9478 в Публічному акціонерному товаристві "Банк Форум" в розмірі 372838,22 грн. на розрахунковий рахунок позивача № 4 в Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" є частиною банківської діяльності відповідача, здійснення якої припиняється з моменту відкликання банківської ліцензії, то з урахуванням того, що на момент вирішення спору відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" колегія суддів спростовує доводи скаржника в апеляційній скарзі.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Вищого господарського суду України від 27.11.2014 року у справі № 910/10344/14, постанові Вищого господарського суду України від 23.12.2014 року по справі № 910/9228/14, постанові Вищого господарського суду України від 15.01.2015 року по справі № 915/913/14, постанові Вищого господарського суду України від 27.11.2014 року по справі 910/9231/14.

З огляду на викладене позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" є необґрунтованими та такими, в яких вірно відмовлено судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року у справі № 910/19168/14 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року у справі № 910/19168/14 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року у справі № 910/19168/14 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року у справі № 910/19168/14 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/19168/14 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді Є.Ю. Шаптала

І.М. Скрипка