номер провадження справи 1/1/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 Справа № 908/21/15-г

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі структурного підрозділу Приморський район електричних мереж (72100, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Пролетарська, б. № 13)

до відповідача: Приморської міської ради Приморського району Запорізької області (72100, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Леніна, б. № 7)

про стягнення 20 652 грн. 90 коп.

Суддя Немченко О.І.

Представники сторін:

від позивача - Денисенко Ю.О. довір. № 10 від 31.12.2014 року

від відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі структурного підрозділу Приморський район електричних мереж звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення 20 652 грн. 90 коп. заборгованості з Приморської міської ради Приморського району Запорізької області.

Позов заявлено на підставі ст. 257,509,525,526,527,530,610,612,625,629 ЦК України, 2,20,193,275-277 ГК України, ст. 12,54-57 ГПК України, ст. 26,27 Закону України "Про електроенергетику", Постанови НКРЕЕ "Про затвердження Правил користування електричною енергією" №28 від 31.07.1996 р. зі змінами та доповненнями внесеними Постановою НКРЕЕ від 25.12.08 № 1449, зареєстрованими в Мін'юсті України 05.02.2009 року за № 106/16122, договору № 137 від 05.05.2004 р. (зі змінами до договору - додаткові угоди № 1-7).

Ухвалою суду від 05.01.2015 р. розгляд справи було призначене на 29.01.2015 р., про що сторони були повідомлені належним чином.

29.01.2015 року представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, документи затребувані ухвалою від 05.01.2015 року не надав.

Представник позивача в судовому засіданні 29.01.2015 р. підтримав позов повністю.

Судом було задано питання представнику позивача, щодо зарахування коштів, які були сплачені відповідачем за серпень відповідно до платіжного доручення № 194 від 02.09.2014 року, за інші періоди (частково). Представник позивача на поставлене питання відповіді не надала. Суд зауважив представнику позивача на необхідність проведення звіряння між сторонами та надання суду акту звірки взаємних розрахунків підписаний обома сторонами.

Враховуючи неявку представника відповідача у судове засідання та неподання витребуваних доказів, для встановлення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги та правильного вирішення господарського спору, відповідно до ст. 77 ГПК України суд відкладав розгляд справи на 26.02.2015 на 14 год.30 хв., про що сторони були повідомлені належним чином.

12.02.2015 р. від позивача у справі на виконання вимог суду надійшло пояснення та детальні розрахунки заявлених до стягнення сум. Зокрема, у письмових поясненнях, позивач вказує, що позивач клопотанням від 06.02.15р. №71/14/173 просив залучити до матеріалів справи № 908/21/15-г копію листа відповідача №1 від 30.09.2014р. про перерахування 12099,84 грн. платіжним дорученням №194 від 02.09.14р. як оплату за періоди заборгованості за березень-липень 2014р.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Неявка представника відповідача в судове засідання, належним чином повідомленого про розгляд справи, не перешкоджає вирішенню цього спору.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

За клопотанням присутнього у судовому засіданні представника позивача, розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу

По закінченні судового засідання оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

05.05.2004 р. Між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу Приморський район електричних мереж (постачальником електричної енергії, позивачем у справі) та Приморською міською радою Приморського району Запорізької області (споживачем, відповідачем у справі) було укладено договір про постачання електричної енергії № 137 (надалі - договір).

До договору сторонами укладались додаткові угоди.

Згідно розділу 1 договору постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точки продажу електричної енергії споживачу».

Згідно з п. 2.2.3 договору споживач зобов'язується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 4 «Порядок розрахунків» та № 5 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Згідно абзацу 9 п. 6.11 Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996р. № 28 та п.7 додатку № 4 договору оплата платіжних повідомлень споживачем за використану електричну енергію повинна не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення.

Згідно п.1 додатку № 5 договору (графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії) - споживач самостійно або в присутності представника постачальника здійснює зняття показів розрахункових засобів обліку, що відповідають споживанню активної електричної енергії. Зафіксовані покази оформляються «Актом про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію».

Відповідно до п. 4 додатка № 4 договору - споживач не пізніше 17-00 годин 1-го робочого дня місяця, наступного за розрахунковим надає вище зазначені акти для оформлення рахунків за електроенергію відповідно до п. 5.1. додатку № 4 договору.

В відповідності до актів по спожитій активній електричній енергії відповідачу були виставлені рахунки для оплати використаної активної електричної енергії.

Відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати використаної активної електричної енергії.

Так, в квітні 2014 року відповідачем, відповідно до наданого акту про спожиту на протязі розрахункового періоду активну електричну енергію, спожито 4178 кВт. год. електроенергії. Відповідно до постанови НКРЕ від 23.08.2013 р. № 1166 встановлено тарифи на електроенергію для споживачів другого класу напруги 1,0324 грн/кВт.год (без ПДВ). Оскільки в квітні 2014р. відповідач спожив 4178 кВт. год. по другому класу напруги, то розрахунок спожитої електричної енергії було здійснено по тарифу - 1,0324 грн/кВт.год. Позивач надав нарочно представнику відповідача (за довіреністю №03-26 2014р. на ім'я провідного спеціаліста фінансового обліку та звітності Приморської міської ради Черкез Ірині Василівні) рахунок № 137/4а від 05.05.2014р. на суму 5176,04 грн. (з ПДВ). Відповідач суму оплатив частково двома платежами: платіжне доручення №194 від 02.09.2014р. в розмірі 2308,03 грн., №699403 від 26.09.14р. в розмірі 809,85 грн. Залишок суми боргу склав - 2058,16 грн.

В травні 2014 року відповідачем, відповідно до наданого акту про спожиту на протязі розрахункового періоду активну електричну енергію, спожито 2730 кВт. год. електроенергії. Відповідно до постанови НКРЕ від 23.08.2013 р. № 1166 встановлено тарифи на електроенергію для споживачів другого класу напруги 1,082 грн/кВт.год (без ПДВ). Оскільки в травні 2014р. відповідач спожив 2730 кВт. год. по другому класу напруги, то розрахунок спожитої електричної енергії було здійснено по тарифу - 1,082 грн/кВт.год. Після чого, позивач надав нарочно відповідачу рахунок № 137/5а від 03.06.2014р. на суму 3544,63 грн. (з ПДВ). Відповідач суму оплатив частково - платіжне доручення №194 від 02.09.2014р. в розмірі 1050,41 грн. Залишок суми боргу склав - 2494,22 грн.

В червні 2014 року відповідачем, відповідно до наданого акту про спожиту на протязі розрахункового періоду активну електричну енергію, спожито 3632 кВт. год. електроенергії. Відповідно до постанови НКРЕ від 23.08.2013 р. № 1166 встановлено тарифи на електроенергію для споживачів другого класу напруги 1,1339 грн/кВт.год (без ПДВ). Оскільки в червні 2014р. відповідач спожив 3632 кВт. год. по другому класу напруги, то розрахунок спожитої електричної енергії було здійснено по тарифу - 1,1339 грн/кВт.год. Позивач надав нарочно відповідачу рахунок № 137/6а від 03.07.2014р. на суму 4941,98 грн. (з ПДВ). Відповідач суму оплатив частково - платіжне доручення №194 від 02.09.2014р. в розмірі 1043,64 грн. Залишок суми боргу склав - 3898,34 грн.

В липні 2014 року відповідачем, відповідно до наданого акту про спожиту на протязі розрахункового періоду активну електричну енергію, спожито 6113 кВт. год. електроенергії. Відповідно до постанови НКРЕ від 23.08.2013 р. № 1166 встановлено тарифи на електроенергію для споживачів другого класу напруги 1,1861 грн/кВт.год (без ПДВ). Оскільки в липні 2014р. відповідач спожив 6113 кВт. год. по другому класу напруги, то розрахунок спожитої електричної енергії було здійснено по тарифу - 1,1861 грн/кВт.год. Позивач надав нарочно відповідачу рахунок № 137/7а від 05.08.2014р. на суму 8700,76 грн. (з ПДВ). Відповідач суму оплатив частково - платіжне доручення №194 від 02.09.2014р. в розмірі 2347,04 грн. Залишок суми боргу склав - 6353,72 грн.

В серпні 2014 року відповідачем, відповідно до наданого акту про спожиту на протязі розрахункового періоду активну електричну енергію, спожито 2326 кВт. год. електроенергії. Відповідно до постанови НКРЕ від 23.08.2013 р. № 1166 встановлено тарифи на електроенергію для споживачів другого класу напруги 1,1861 грн/кВттод (без ПДВ). Оскільки в серпні 2014р. відповідач спожив 2326 кВт. год. по другому класу напруги, то розрахунок спожитої електричної енергії Позивачем було здійснено по тарифу - 1,1861 грн/кВт.год. Позивач надав нарочно відповідачу рахунок № 137/8а від 04.09.2014р. на суму 3310,64 грн. (з ПДВ). Відповідач суму оплатив частково - платіжне доручення №218 від 02.10.2014р. в розмірі 155,14 грн., №87 від 02.10.2014р. в розмірі 852,57 грн. Залишок суми боргу склав - 2302,93 грн.

В жовтні 2014 року відповідачем, відповідно до наданого акту про спожиту на протязі розрахункового періоду активну електричну енергію, спожито 5337 кВт. год. електроенергії. Відповідно до постанови НКРЕ від 23.08.2013 р. № 1166 встановлено тарифи на електроенергію для споживачів другого класу напруги 1,2335 грн/кВт.год (без ПДВ). Оскільки в жовтні 2014р. відповідач спожив 5337 кВт. год. по другому класу напруги, то розрахунок спожитої електричної енергії було здійснено по тарифу - 1,2335 грн/кВт.год. Позивач надав нарочно відповідачу рахунок № 137/10а від 05.11.2014р. на суму 7899,83 грн. (з ПДВ). Відповідач суму оплатив частково - платіжне доручення №287 від 25.11.2014р. в розмірі 3697,54 грн., №105 від 26.11.2014р. в розмірі 264,96 грн., №633253 від 01.12.2014р. в розмірі 3937 грн., №265269 від 24.12.14р. в сумі 0,32 грн. Залишок суми боргу склав - 0,01 грн.

17.10.2014р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 71/39/58 на суму 18115 грн. 08 коп. по неоплаченим рахункам за активну е/енергію за квітень, травень, червень, липень, серпень 2014 р. Відповіді на претензію позивач не отримав, відповідач рахунки сплатив частково, станом на 29.12.2014р. заборгованість за спожиту активну електричну енергію склала -17107,38 грн.

Враховуючи несплату відповідачем позивачу залишку заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 17107,38 грн., позивач звернувся до суду із цим позовом.

Стягнення з відповідача на користь позивача 17 107 грн. 38 коп. основного боргу, 1 932 грн. 32 коп. пені, 228 грн. 82 коп. 3% річних, 1 384 грн. 38 коп. інфляційних втрат було предметом судового розгляду в цій справі.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, на підставі наступного:

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. (Аналогічна норма міститься і у ст. 526 Цивільного кодексу України.). До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч.1 ст. 277 вказаного кодексу абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду.

Відповідно до ПКЕЕ розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Плата вартості електричної енергії постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами в уповноваженому банку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом; остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами; споживач зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; споживач зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та умов договорів.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини сторін було врегульовано договором про постачання електричної енергії № 137 від 05.05.2004 р.

У відповідності до актів по спожитій активній електричній енергії відповідачу були виставлені рахунки для оплати використаної активної електричної енергії за періоди заборгованості за квітень - жовтень 2014року.

Відповідач своєчасно та у повному обсязі не розрахувався із позивачем за спожиту електричну енергію, чим порушив умови договору та ПКЕЕ.

Часткова оплата за електричну енергію підтверджується платіжними документами, копії яких містяться в матеріалах справи.

При цьому, суд враховує, що як свідчать матеріали справи, відповідач надіслав позивачу листа № 1 від 30.09.2014р. про перерахування 12099,84 грн. (платіжне доручення №194 від 02.09.14р.) як оплату за періоди заборгованості за березень - липень 2014р. В платіжному дорученні №194 від 02.09.14р. в призначенні платежу зазначено за електроенергію за серпень 2014р. В серпні 2014р. відповідно до наданого акту про спожиту на протязі розрахункового періоду активну електричну енергію, спожито 2326 кВт. год. електроенергії. Відповідно до постанови НКРЕ від 23.08.2013 р. № 1166 встановлено тарифи на електроенергію для споживачів другого класу напруги 1,1861 грн/кВт.год (без ПДВ). Оскільки в серпні 2014р. відповідач спожив 2326 кВт. год. по другому класу напруги, то розрахунок спожитої електричної енергії позивачем було здійснено по тарифу -1,1861 грн/кВт.год. Позивач надав нарочно. відповідачу рахунок № 137/8а від 04.09.2014р. на суму 3310,64 грн. (з ПДВ). Відповідач суму оплатив частково - платіжне доручення №218 від 02.10.2014р. в розмірі 155,14 грн., №87 від 02.10.2014р. в розмірі 852,57 грн. Залишок суми боргу за серпень 2014р. склав - 2302,93 грн.

Позивач за серпень 2014р. суму відповідно до платіжного доручення №194 від 02.09.14р. не зарахував, згідно листа відповідача №1 від 30.09.14р., яким Приморська міська рада просила вважати перераховану суму в розмірі 12099,84 грн. як оплату за періоди заборгованості за березень - липень 2014р. у відповідних розмірах, що і було здійснено позивачем при розрахунках. Отже, позивачем позовні вимоги були пред'явлені до відповідача за період заборгованості за спожиту активну електричну енергію з квітня 2014р. по жовтень 2014р., та на підставі листа відповідача №1 від 30.09.2014р., відповідно до якого, позивач зарахував вказані в листі суми за відповідні періоди.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтями 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідно до чинного законодавства України, позовні заяви повинні подаватись до суду в разі порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача. Тобто подання позовної заяви є способом захисту порушених прав та законних інтересів правомірної сторони.

Факт наявності простроченої заборгованості відповідача перед позивачем в заявленій до стягнення сумі підтверджений матеріалами справи. Відповідачем доказів відсутності спірної суми заборгованості, чи її сплати, не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено, і матеріалами справи підтверджується правомірність заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 17 107 грн. 38 коп. основного боргу.

Суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 17 107 грн. 38 коп. основного боргу за спожиту активну електричну енергію.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 4.2.1. договору за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п.7 додатка №4 "Порядок розрахунків"), споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобов'язання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення (але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

З урахуванням здійсненого судом перерахунку суми пені, заявленої до стягнення позивачем, за допомогою БД «Законодавство», беручи до уваги умови договору та суми заборгованості і період, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню в заявленій до стягнення сумі 1 932 грн. 32 коп.

Правомірними є і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 228 грн. 82 коп. 3% річних та 1 384 грн. 38 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити сум боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки заявлених позивачем до стягнення з відповідача сум 3% річних та інфляційних втрат, за допомогою ІПС «Законодавство», враховуючи періоди виникнення заборгованості та нарахування вказаних сум, суд визнав такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 228 грн. 82 коп. 3% річних та 1 384 грн. 38 коп. інфляційних втрат.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за позовом покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22,33, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приморської міської ради Приморського району Запорізької області (72100, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Леніна, б. № 7, , з рахунків встановлених державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі структурного підрозділу Приморський район електричних мереж (72100, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Пролетарська, б. № 13, , р/р № 17 «Державний ощадний банк України», МФО 313957) 17 107 (сімнадцять тисяч сто сім) грн. 38 коп. основного боргу за спожиту активну електричну енергію. Видати наказ.

3. Стягнути з Приморської міської ради Приморського району Запорізької області (72100, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Леніна, б. № 7, , з рахунків встановлених державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі структурного підрозділу Приморський район електричних мереж (72100, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Пролетарська, б. № 13, , р/р № 8 в АТ Райффайзен Банк Аваль, МФО 380805) 1 932 (одна тисяча дев'ятсот тридцять дві) грн. 32 коп. пені, 228 (двісті двадцять вісім) грн. 82 коп. 3% річних, 1 384 (одна тисяча триста вісімдесят чотири) грн. 38 коп. інфляційних втрат та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено і підписано « 03» березня 2015 р.

Суддя О.І. Немченко