номер провадження справи 2/89/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2015 Справа № 908/4280/14

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"(м. Маріуполь, Донецька область, тел. (0629) 56-40-03, (0629) 56-43-55, факс: (0629) 53-03-27, адреса електронної пошти: )

до відповідача-1: Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк (тел. (0622) 19-44-00, 19-44-50, факс: (0622) 91-54-59, адреса електронної пошти: railway.dn.ua)

до відповідача-2: Публічне акціонерне товариство "Євраз Суха Балка", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, тел.факс: , адреса електронной пошти: )

про стягнення 4543,04 грн.

за участю представників:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Публічне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" з позовом про стягнення з Державного підприємства "Донецька залізниця" 4543,04 грн. у відшкодування збитків, спричинених втратою вантажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов договору від 23.12.2013 р. № 40/2013/3673, укладеного між позивачем та ТОВ "Торговельний дім "Євраз Україна", на адресу позивача за досилковою накладною № 45329422 до основної накладної №45328887 у напіввагоні № 56522170 зі станції "Роковата" Придніпровської залізниці на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці прибула руда залізна (аглоруда). Вантажовідправником вантажу є ПАТ "Євраз Суха Балка". На шляху прямування була виявлена часткова втрата вантажу у напіввагоні № 56522170, про що на станції "Маріуполь-Сортувальний" Донецької залізниці 01.08.2014 р. був складений комерційний акт БН 720906/436. Згідно комерційного акту вага нестачі по нетто складає 9400кг, що за вирахуванням норми нестачі 1%, складає 8,69 тн. Відповідно до рахунку-фактури № 436 від 19.07.2014р. ціна вантажу з урахуванням ПДВ складає 522,79 грн. за тону. Звідси сума збитків складає 522,79 грн. х 8,69 тн. = 4543,04 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до видачі цього вантажу одержувачеві.

Позов заявлено на підставі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 110 Статуту залізниць України.

Ухвалою господарського суду від 27.10.2014р. прийнято позов до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/89/14 та призначено розгляд справи на 13.11.2014р. Ухвалою від 13.11.2014р. відкладено розгляд справи на 10.12.2014р. та залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ПАТ "Євраз Суха Балка".

В судовому засіданні 10.12.2014р. були присутні представники позивача та відповідача, за заявою яких фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позову та вважає, що за несправність вагонів у комерційному відношенні несе відправник.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, у письмовому відзиві на позовну заяву вказує, що ПАТ «Євраз Суха Балка» напіввагон № 56522170 був виставлений на ст. «Роковата» 19.07.2014р. в складі маршруту з 54-х вагонів призначенням ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" за накладною № 45328887. Після проведення технічного та комерційного огляду завантажених вагонів робітниками Придніпровської залізниці, прийнято рішення провести ремонт вищезазначеного напіввагону. Після виконання ремонту напіввагону він був забраний на ст. «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка» для повторного огляду та зважування, після чого знову цей напіввагон був виставлений на ст. «Роковата» за досильною накладною № 45329422 до основної накладної №45328887 на адресу ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» та прийнятий до перевезення залізницею як технічно справний. Факт справності напіввагону підтверджується пам'ятками про подавання та забирання вагонів № 982 від 18.07.2014р. та № 657 від 19.07.2014р. Третя особа наголошує, що нестача вантажу відбулась виключно з вини залізниці і підтверджується комерційним актом, а тому просить позов задовольнити в повному обсязі

Ухвалою від 10.12.2014р. розгляд справи відкладався до 23.12.2014р. для надання сторонами витребуваних судом і додаткових доказів. 23.12.2014р. у судовому засіданні був присутнім лише представник позивача. Представники відповідача та третьої особи у судове засіданні не з'явились. Ухвалою від 23.12.2014р. до у часті у справі в якості відповідача-2 судом залучено вантажовідправника-ПАТ «Євраз Суха Балка» та розгляд справи відкладено до 05.02.2015р.

Відповідач у письмовому відзиві, отриманому судом 25.12.2014р., проти позову заперечив та зазначив, що відповідно до ст. 31 Статуту залізниць України, придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначає відправник, якщо завантаження вантажу здійснювалось саме його засобами. В накладній № 45329422 є відмітка про те, що вантаж навантажувався засобами відправника. Крім того, вантажовідправник згідно п.п. 4, 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу зобов'язаний перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, пересвідчитись, що перевезення у даному вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник повинен вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин. Також у відзиві відповідач просив розглянути справу за відсутності його представника.

02.02.2015р. до господарського суду Запрізької області надійшли від відповідача-2 відзив на позов та клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника. У відзиві відповідач-2 зазначає, що напіввагон №56522170 був виставлений на ст. «Роковата» та прийнятй 19.07.2014р. залізницею як технічно справний до перевезення в складі маршруту з 54-х вагонів за накладною №45328887. Вищезазначені вагони надані експедитором ТОВ «Євразтранс Україна» для ПАТ «Євраз Суха Балка» на підставі договору на транспортно-експедиторське обслуговування № 01/06-12 від 01.06.2012р. Перевезення вантажів та надання послуг з проведення розрахунків за ці послуги здійснювалось Придніпровською залізницею для ПАТ «Євраз Суха Балка» на підставі договору № ПР/ДН-2-13-1 Нюп від 09.01.2013р. Відповідач-2 вважає, що втрата вантажу у напіввагоні відбулась під час перевезення його залізницею на шляху прямування вантажу на станцію призначення. Тому на підставі ст.909 ЦК України, ст.307 ГК України, ст. 110 Статуту залізниць відповідальність повинна нести залізниця, оскільки прийняла вантаж до перевезення без заперечень та не довела, що нестача вантажу сталась внаслідок обставин, яким остання не могла запобігти та усунення яких від неї не залежало.

Ухвалою від 04.02.2015р. розгляд справи відкладено у зв'язку з хворобою судді на 20.02.2015р. У судове засідання представники сторін не з'явились, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив: 19.07.2014 р. зі станції відправлення "Роковата" Придніпровської залізниці на станцію "Маріуполь-Сортувальний" Донецької залізниці відправником - ПАТ "Євраз Суха балка" за залізничною накладною № 45328887 одержувачу - ПАТ "ММК ім. Ілліча" був направлений вантаж - руда залізна агломераційна (аглоруда) навалом, маса вантажу 3426300,00 кг.

25.07.2014 р. за досилковою накладною № 45329422 (до основної накладної № 45328887) одержувачу - ПАТ "ММК ім. Ілліча" у напіввагоні № 56522170 прибув вантаж - руда залізна агломераційна (аглоруда) навалом, маса вантажу 71000,00 кг. У накладній мається відмітка про складення комерційного акту № 720906/436 від 01.08.2014 р. про нестачу ваги 9400 кг. (а.с. 12)

Комерційний акт БН № 720906/436 від 01.08.2014 р. за формою ГУ-22 (а.с.11) складений на станції призначення "Маріуполь-Сортувальний" Донецької залізниці про нестачу вантажу у напіввагоні № 56522170.

В розділі Г "Опис пошкодження" Комерційного акту БН № 720906/436 від 01.08.2014р. зазначено: "На підставі акту загальної форми станції "Маріуполь-Сортувальний" Донецької залізниці № 1-131 від 01.08.2014 р. проводилося комісійне переважування вагону № 56522170 за відправкою, зазначеною на лицьовому боці акту. За документом зазначено: вантаж - залізна руда агломераційна (аглоруда), навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах (150 тн): брутто - не зазначено, тара - 23000,00 кг, нетто - 71000,00 кг. При переважуванні вага виявилася: брутто - 84600 кг, тара з брусу - 23000кг, нетто - 61600 кг, що менше за документ на 9400 кг. Навантаження у вагоні нижче рівнів бортів на 600 х 700 мм. Поверхня ватажу нерівномірна, горбоподібна. Над 1 - 2 лядами за ходом потягу є заглиблення 2200 мм на всю ширину вагону і до дна підлоги. Поверхня не маркована. На хребтовій балці є сліди просипання вантажу. Течії вантажу на станції "Маріуполь-Сортувальний" Донецької залізниці немає. Вагон прибув у технічному стані не справний: зазор між кузовом і 3 люком зправа 70-100мм, 1-й люк зламаний і має зазор 30-50мм, 7люк зліва зазор 60мм, 6-7 люк зламаний та мають зазор 50мм. Об'єм кузова 73 м.куб. Переваження вантажу проводилось в присутності зам.ДС Люднікова П.І., агента комерційного Макаренка О.Г., прийомоздавальника вантажу к-та ім.Ілліча Пашковської В.А. та вагаря к-та ім. Ілліча Куриліної Н.М. на 150 тонних електронних вагах. При повторному переважуванні нестача вантажу підтвердилася.".

Комерційний акт підписаний належними особами згідно п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002р.

В комерційному акті БН № 720906/436 від 01.08.2014 р. зазначено, що вагон №56522170 в технічному відношенні виявився несправним.

Предметом розгляду у даній справі є вимога ПАТ "ММК ім. Ілліча" до ДП "Донецька залізниця" про стягнення 4543,04 грн. збитків у вигляді часткової втрати вантажу на підставі ст. 110 Статуту залізниць України.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають повному задоволенню відносно відповідача-1 з на наступних підстав.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Аналогічні приписи містить ст. 307 ГК України.

Частиною 5 ст. 307 ГК України визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Статуту залізниць України (далі за текстом - Статут залізниць), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Приписи аналогічного змісту викладені в Правилах оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р.

Договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній (Правила приймання вантажів до перевезення, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644).

У статті 920 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч. 2 ст. 924 ЦК перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин (ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт").

Статтею 110 Статуту залізниць визначено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин (ст. 113 Статуту залізниць).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами. Вимоги вантажовідправників, вантажоодержувачів, пасажирів до перевізників щодо порушених прав і законних інтересів розглядаються в претензійному чи позовному порядку. Порядок і терміни складання актів, пред'явлення і розгляду претензій та позовів визначаються Статутом залізниць України відповідно до чинного законодавства України.

У статті 129 Статуту залізниць визначено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин невідповідності маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах.

У разі недостачі, псування або пошкодження вантажу одержувач має право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів - за умови пред'явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Спосіб визначення маси зазначається у накладній. Маса вантажів визначається відправником. Тип ваг указується у накладній.

Згідно з пунктам 5 і 7 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов'язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 р. № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.10.2012 р. за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів. Маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

У пункті 15 Правил складання актів (стаття 129 Статуту залізниць), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. № 334, встановлено, що у разі витікання, псування або підмочення вантажу внаслідок технічної несправності вагона (контейнера), крім комерційного акта, складається акт про технічний стан вагона (контейнера). Акт про технічний стан вагона (контейнера) складається в день виявлення несправності вагона (контейнера) і не пізніше дня складання комерційного акта. Про виявлену несправність і складений акт про технічний стан вагона (контейнера) зазначається в комерційному акті.

Як вбачається з залізничної накладної № 45328887 від 19.07.2014 р. відправником - ПАТ "Євраз Суха Балка" на адресу позивача зі станції "Роковата" Придніпровської залізниці на станцію "Маріуполь-Сортувальний" Донецької залізниці був відвантажений навалом вантаж - залізна руда агломераційна (аглоруда). Згідно даних накладної маса вантажу - 3426300 кг.

18.08.2014 р. складено накладну № 45329422 на досилку вантажу, відповідно до якої у напіввагон № 56522170 була відвантажена навалом залізна руда агломераційна (аглоруда), навантаження - нижче рівнів борту, маса вантажу - 71000 кг.

При проходженні даного вантажу на станції "Маріуполь-Сортувальний" Донецької залізниці було встановлено, що напіввагон № 56522170 технічно несправний, вага вантажу на 9400 кг менше, ніж зазначено в документі. За даним фактом складені акт загальної форми № 1-131 від 01.08.2014 р.форми ГУ-23, акт №41 від 01.08.2014 р. про технічний стан вагона, комерційний акт БН № 720906/436 від 01.08.2014 р. У акті про технічний стан вагону, як вимагається за змістом акту, не зазначено причин несправностей їх походження, зокрема чи носять несправності сліди свіжого пошкодження чи старого, є наслідком порушення технології ремонтних робіт чи чогось іншого тощо. Проте зазначено в цьому акті, що вантажовідправник міг бачити несправність, про те погрузка була зійснена.

У комерційному акті зазначено, що при видачі вантажу різниці проти даних, зазначених в акті, не виявлено.

Таким чином, в комерційному акті БН № 720906/436 від 01.08.2014 р. був зафіксований факт про недостачу вантажу, який виник через технічну несправність напіввагону, в який був завантажений вантаж.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на той факт, що втрата вантажу відбулася через завантаження вантажу відправником у несправний вагон.

Пунктами 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу затверджених наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001 р., встановлено, що перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов'язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов'язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із "шапкою"). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

У пункті 28 Правил приймання вантажів до перевезення визначено, що факт приймання вантажу до перевезення, завантаженого у вагон (контейнер) відправником, підтверджується підписанням Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, видачу/приймання контейнерів працівниками відправника і залізниці. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Таким чином, приймаючи вантаж до перевезення, відповідач мав право візуально оглянути вагон, у який відправником завантажений вантаж та, відповідно, виявити несправності напіввагону. Будь-яких доказів стосовно факту несправності напіввагону №56522170 при завантаженні його відправником та прийнятті його до перевезення відповідачем-1 суду не надано. Доводи залізниці з посиланням на акт про технічний стан вагону та постанову про закриття кримінальної справи від 04.08.2014р., про те, що несправності напіввагону не є прихованими і відправник міг бачити їх до завантаження в нього вантажу спростовуються тим, що якби ці несправності були на час завантаження вантажу, то перевізник в силу вимог п. 12.1. Правил технічної експлуатації залізниць України також повинен був їх бачити при візуальному огляді під час прийняття до перевезення вантажу у такому напіввагоні.

Залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери (ст. 31 Статуту залізниць).

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належним доказом - комерційним актом.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Статуту залізниць України відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

За приписами п. 12.1. Правил технічної експлуатації залізниць України, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996р. N 411, забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, у тому числі спеціальний рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху, порушують охорону праці, а також ставити в поїзди вантажні вагони, стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться.

Згідно п.2.1 Правил комерційного огляду поїздів та вагонів усі вагони, які прибувають і відправляються із станції, де розташований пункт комерційного огляду (ПКО) оглядаються з метою виявлення та усунення несправностей, що загрожують збереженню вантажів.

Проте, на станції відправлення та ні на одній із попутніх станцій, розташованих перед станцією призначення, ніяких недоліків, зауважень з боку залізниці до стану напівввагону №56522170 та вантажу у ньому, згідно документів наданих до матеріалів справи, виявлено не було.

Пунктом 3.8 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" № 04-5/601 від 29.05.2002 р. зазначено, що відповідно до параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

В залізничній накладній № 4532887 зафіксовано, що вантаж розміщено та закріплено згідно схеми № 01-08 СХ МТУ № МО 10/101 від 30.10,2008р. Докази наявності претензій чи зауважень до відправника з боку залізниці відправлення стосовно правильності розміщення та закріплення вантажу відсутні.

Досліджені у судовому засіданні вищенаведені письмові докази свідчать про те, що нестача вантажу виникла під час перевезення, оскільки після візуального огляду вагону, вантажу залізницею на станції відправлення, вантаж був прийнятий без зауважень, просипання вантажу не було виявлено, про наявність заглиблень над люками у вагоні залізницею зазначено не було, не зазначалось і про зазори чи прогинання розвантажувальних люків. Тобто, відповідачем-1 не доведено, що нестача вантажу виникла з незалежних від нього (відповідача-1) причин.

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

У пункті 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1% маси, зазначеної в перевізних документах, - руда залізна.

Згідно з рахунком-фактурою № 436 від 19.07.2014 р. (а.с. 4) ціна руди залізної агломераційної становить 522,79 грн. з ПДВ за 1 тонну. Маса нестачі вантажу - 9400 кг, маса вантажу за документом, який був завантажений до перевезення, - 71000 кг. Позивач, розраховуючи суму збитків, застосовує ціну вантажу (руди залізної агломераційної) - 5220,79 грн. з ПДВ та 1 % норми природної втрати для такого вантажу (71000 кг х 1 % = 710 кг).

Відповідно, вартість вантажу, якого не вистачає у вагоні № 56522170, становить 4543,04 грн., із розрахунку 8690 кг (9400 кг (маса нестачі вантажу) - 710 кг (норма природної втрати)) х 522,79 грн.

Перевіривши в судовому засіданні розрахунок суми збитків, виконаний позивачем, суд дійшов висновку, що даний розрахунок здійснений вірно.

За таких обставин, суд вважає наявними підстави для стягнення з ДП "Донецька залізниця" на користь ПАТ "ММК ім. Ілліча" 2546,06 грн. збитків у вигляді часткової втрати вантажу, що відбулась під час його перевезення.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. (ст. 43 ГПК України).

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Доводи відповідача-1 спростовуються вищевикладеними обставинами та тим, що такі доводи суперечать п. 12.1 та п. 12.11 Правил технічної експлуатації залізниць України, якими заборонено допускати до руху в поїздах рухомий склад, що має несправності, а також ставити в поїзди вантажні вагони, стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться. Крім того, ч.3 ст.32 Статуту залізниць України та п.4 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено обов'язок відправника підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б збереження його на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку та захист навколишнього середовища, а не вагон. Відповідно ж до накладної №45328887 вантаж завантажено у вагон відправником; вантаж розміщено і закріплено згідно Схеми №01-08 СХ МТУ № МО 10/101 від 30.10.2008р.; на станції відправлення залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагону не було, що за оцінкою суду свідчить про те, що відправником виконані вищезазначені вимоги Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу. Заперечення залізниці про те, що недостача вантажу виникла внаслідок недотримання вантажовідправником вимог п.п.5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Мінтрансу України №542 від 20.08.2001 р., не знайшли підтвердження в ході судового розгляду.

За таких обставин, у задоволенні позову відносно відповідача-2 слід відмовити, а позовні вимоги про стягнення з ДП "Донецька залізниця" на користь ПАТ "ММК ім. Ілліча" 4543,04 грн. збитків суд вважає документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, враховуючи міру та ступень вини кожної із сторін, судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача-1 на користь позивача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", Донецька область, м. Маріуполь до Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк про стягнення 4543,04 грн. збитків у вигляді часткової втрати вантажу задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Донецька залізниця", (83062, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 68, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1, тел./факс: +38(0623) 87-91-66, ) 4543 (чотири тисячі п'ятсот сорок три) грн. 04 коп. збитків та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

3. У позові публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", Донецька область, м. Маріуполь, до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, про стягнення 4543,04 грн. збитків у вигляді часткової втрати вантажу відмовити.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 27.02.2015 р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.