ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.03.15р. Справа № 904/1082/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЙНТ СЕРВІС", м. Київ

до Приватного підприємства "ПРОМОБЛІК", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Гусаров В.О., дов. №01/02-1 від 01.02.15р.

від відповідача: Беззубкін С.М., дов. від 01.01.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕЙНТ СЕРВІС" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "ПРОМОБЛІК" про стягнення заборгованості у розмірі 50 000,00грн. та 3% річних у розмірі 135,62грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №18 від 01.07.2014р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі, зазначає, що заборгованість виникла через скрутне фінансово-економічне становище.

03.03.2015 року по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2014р. між Приватним підприємством "ПРОМОБЛІК" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕЙНТ СЕРВІС" (постачальник) був укладений договір поставки №18, за умовами якого постачальник зобов"язався поставити покупцю вогнеупорну продукцію (далі - товар), а покупець - прийняти та оплатити дану продукцію згідно договору та специфікацій, що є його невід"ємною частиною.

Згідно п.1.2. договору кількість та номенклатура товару вказуються у специфікаціях.

За п.1.3. договору у специфікаціях вказуються наступні відомості про товар, поставка якого буде здійснюватись: найменування товару; умови поставки товару; ціна товару; кількість товару; загальна вартість товару.

Умови поставки товару: СРТ - м. Кривий Ріг (п.1.5. договору).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що ціна на товар встановлюється в національній валюті України та вказується у специфікаціях.

Згідно специфікації №1 до договору вартість товару, що мав бути поставлений, склала 2 380 500,00грн., строк поставки: липень - вересень 2014р.

За п.2.6. договору постачальник зобов"язується протягом 10 календарних днів з дати відвантаження надати оригінали документів: рахунок-фактуру, накладну, податкову накладну.

Договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2014р., але в будь-якому випадку до виконання сторонами взятих на себе зобов"язань (п.п.6.1., 6.2. договору).

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На виконання умов договору позивач за період з 09.07.2014р. по 24.09.2014р. поставив відповідачу товар на загальну суму 2 262 969,00грн., що підтверджується видатковими накладними та рахунками на оплату (а.с.15-87).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За п.2.4. договору умови оплати - протягом 30 днів за узгоджену партію товару.

У судовому засіданні сторони підтвердили, що відповідач частково розрахувався за поставлений товар у розмірі 271 991,47грн., у зв"язку з чим станом на 26.11.2014р. заборгованість останнього складала 1 990 977,53грн.

26.11.2014р. відповідач надіслав позивачу лист, в якому просив розстрочити погашення боргу у розмірі 1 990 977,53грн. згідно графіку:

50 000,00До 01.01.2015
100 000,00До 01.06.2015
200 000,00До 01.07.2015
300 000,00До 01.08.2015
300 000,00До 01.09.2015
300 000,00До 01.11.2015
300 000,00До 01.01.2016
440 977,53До 01.03.2016

Листом від 09.12.2014р. позивач погодив вказаний графік (а.с.88-89).

Як вбачається із узгодженого графіку, відповідач повинен був сплатити борг у розмірі 50 000,00грн. до 01.01.2015р., чого не зробив.

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем складає 50 000,00грн., що підтверджується матеріалами справи, визнається відповідачем та підлягає до стягнення.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума 3% річних складає 135,62грн. за період з 01.01.2015р. по 02.02.2015р. (сума та період для нарахування взяті правильно) та підлягає до стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "ПРОМОБЛІК" (50086, м. Кривий Ріг, вул. Л. Бородича, 19, , р/р 3600 в АКІБ "Укрсиббанк", МФО 351005) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЙНТ СЕРВІС" (04213, м. Київ, вул. Північна, 46, оф. 8, , р/р 2001 в АТ "Імекс Банк", МФО 328384) заборгованість у розмірі 50 000,00грн. (п"ятдесят тисяч), 3% річних у розмірі 135,62грн. (сто тридцять п"ять грн. 62коп.) та 1 827,00грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.03.2015р.

Суддя В.І. Петрова