ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" березня 2015 р. № 01-23/903/1309/14
за позовом Волинської обласної ради, м. Луцьк

до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гетьман", м. Львів

про припинення використання герба Волинської області,

Суддя Якушева І. О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: Міщук І.Ю. - заступник керуючого справами - начальника відділу з питань забезпечення діяльності ради (дов. № 90/33/2-15 від 23.01.2015р.),

від відповідача: Дворський В.М. (дов. №1483 від 12.01.2015р.).

В судовому засіданні з 18.02.2015р. по 04.03.2015р. було оголошено перерву.

Суть спору: позивач в позовній заяві просить заборонити відповідачу використовувати герб Волинської області для позначення алкогольної продукції при її виготовленні та реалізації; зобов'язати відповідача знищити наявні у нього етикетки для горілчаних виробів, на які нанесено герб Волинської області.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач всупереч вимог п.п. 3.7, 3.10 Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області, затвердженого рішенням обласної ради № 10/8 від 16.03.2004р., на горілчаній продукції "Етнос Волинь Вірність традиціям", "Етнос Полісся Вірність традиціям" використовує герб Волинської області без дозволу Волинської обласної ради.

Ухвалою суду від 29.12.2014р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.01.2015р., зобов'язано відповідача подати суду обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження; належним чином завірену копію Статуту ТзОВ "Науково- виробниче підприємство "Гетьман"; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Ухвалу суду від 29.12.2014р. було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в позовній заяві:м. Львів, вул. Волинська, 10-а.

Проте повідомлення про вручення уповноваженому представнику відповідача ухвали суду від 29.12.2014р. до господарського суду станом на 15.01.2015р. не повернулося.

12.01.2015р. позивач через канцелярію суду подав клопотання №20/50/2-15 від 12.01.2015р. про залучення до участі у розгляді справи третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

У зв'язку із відсутністю доказів належного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, невиконання відповідачем вимог ухвали суду від 29.12.2014р., необхідністю витребування додаткових пояснень розгляд клопотання позивача про залучення до участі у розгляді справи третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та розгляд справи ухвалою суду від 15.01.2015р. було відкладено на 29.01.2015р.; зобов'язано позивача подати суду письмові пояснення, в яких, посилаючись на норми чинного законодавства, обґрунтувати, до якого виду об'єктів цивільних прав (ст. 177 Цивільного кодексу України) позивач відносить право на використання герба Волинської області; письмові пояснення, в яких, з огляду на положення ст. 11 Цивільного кодексу України, обґрунтувати підстави виникнення у відповідача обов'язку припинити використання герба Волинської області; зобов'язано відповідача до подати суду обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження; належним чином завірену копію Статуту ТзОВ "Науково-виробниче підприємство "Гетьман"; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

27.01.2015 року позивач на виконання вимог ухвали суду від 15.01.2015р. через канцелярію подав пояснення №98/48/2-15 від 27.01.2015р., в яких посилається на таке:

- герб та прапор Волинської області належать до об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селиш, міст області, управління яким згідно Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Цивільного кодексу України здійснює Волинська обласна рада. А власником символіки Волинської області є територіальні громади сіл, селищ, міст Волинської області.

Об'єктом захисту в даній справі виступає місцева символіка (герб Волинської області), як майно, яке перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області, та майнові права щодо місцевої символіки, які виражені у вигляді права володіти, користуватися та розпоряджатися (надавати дозвіл на використання) цією символікою;

- відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади сіл, селищ, міст можуть мати власну символіку (герб, прапор тощо), яка відображає їх історичні, культурні, соціально-економічні та інші місцеві особливості і традиції. З урахуванням пропозицій органів місцевого самоврядування сіл, селищ, міст районними, обласними радами може бути затверджена символіка відповідно району, області.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: затвердження відповідно до закону Положення про зміст, опис та порядок використання символіки району, області.

Ці правові норми діють у часі та не були скасовані Верховною Радою України у зв'язку з введенням в дію Податкового кодексу України та скасуванням Декрету Кабінету Міністрів України «Про місцеві податки і збори».

Волинська обласна рада після введення в дію з 01.01.2011 року Податкового кодексу України з метою приведення у відповідність до чинного законодавства рішення обласної ради від 16.03.2004 № 10/8 «Про Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області» прийняла рішення обласної ради від 05.04.2013 року № 18/13 «Про внесення змін до Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області, затвердженого рішенням обласної ради від 16.03.2004 № 10/8 зі змінами, внесеними рішенням обласної ради від 26.05.2009 № 29/39, які полягали у наступному:

Юридичні та фізичні особи мають право використовувати затверджені зображення герба та прапора Волинської області з метою національно-патріотичного виховання молоді і формування національної свідомості громадян без прийняття рішення обласної ради про надання дозволу на використання символіки області. У разі використання символіки Волинської області з комерційною метою (реклама товару, фірми, виготовлення сувенірної продукції тощо) дозвіл на використання символіки надається рішенням обласної ради (абзац 1 пункту 3.7).

В період з 01.01.2011 року та по 27.01.2015 року в обласний бюджет не було стягнуто жодної гривні за використання символіки області, не зважаючи на те, що Волинська обласна рада відповідно до Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області, прийнятого в межах наданих повноважень, надавала та продовжує надавати в установленому законодавством порядку дозволи на використання символіки області юридичним особам, які використовують цю символіку з комерційною метою, проте безоплатно.

Згідно ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Водночас частиною першою статті 18 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Оскільки повноваження обласної ради щодо затвердження символіки області чітко передбачені двома правовими нормами - статтею 22 та п. 14 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», саме відповідно до цих правових норм, які є чинними у часі, прийняте Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області, затверджене рішенням обласної ради від 16.03.2004 року № 10/8 зі змінами, внесеними рішеннями обласної ради від 26.05.2009 № 29/39 та від 05.04.2013 № 18/13, яке є обов'язковим для виконання на території області для усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Отже, майнові права, пов'язані з символікою Волинської області, зокрема право розпоряджатися символікою шляхом надання дозволу на її використання з комерційною метою, виникають у Волинської обласної ради з акту органу місцевого самоврядування, прийнятого на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Цей акт - рішення обласної ради є обов'язковим для виконання для усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

В судовому засіданні 29.01.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримала із підстав, зазначених у позовній заяві та поясненнях №98/48/2-15 від 27.01.2015р.; №98/48/2-15 від 28.01.2015р., заявила клопотання №123/48/2-15 від 28.01.2015р. про приєднання до матеріалів справи копій фіскальних чеків на підтвердження факту неправомірного використання герба Волинської області на території Волинської області; підтримала в повному обсязі клопотання №20/50/2-15 від 12.01.2015р. про залучення до участі у розгляді справи третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Судом клопотання про приєднання до матеріалів справи копій фіскальних чеків задоволено.

Клопотання про залучення до участі у розгляді справи третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, залишено без задоволення з огляду на таке.

Позивач у клопотанні про залучення до участі у розгляді справи третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, представник позивача в судовому засіданні на обґрунтування клопотання посилаються на те, що рішення суду у даній справі вплине на права і обов'язки Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо підстав і початку розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з питання незаконного використання місцевої символіки при замовленні, виготовленні, продажу (реалізації) горілчаної продукції.

Відповідно до ст.27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України в п.1.6. постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у вирішенні питання щодо наявності юридичного інтересу у третьої особи, то суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має право розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами.

Таким чином, Антимонопольний комітет України розглядає справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції незалежно від прийняття судом рішень, а тому клопотання позивача до задоволення не підлягає.

Відповідач у відзиві №1518 від 28.01.2015р., представник відповідача в судовому засіданні позову не визнали, просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на таке:

- з урахуванням правовідносин інтелектуальної власності позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що саме він є власником герба Волинської області;

- Волинська обласна рада не є господарюючим суб'єктом, позивач не здійснює господарської діяльності в галузі виробництва та продажу алкогольної продукції, а, отже, не є і не може бути конкурентом ТзОВ «НВП «Гетьман», а тому посилання в своєму позові на норми Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" є необґрунтованим та безпідставним;

- рішення органу місцевого самоврядування, яким затверджено Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області не є нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади. Тому такі локальні акти не підлягають державній реєстрації і вони не проходять правової експертизи на відповідність їх як безпосередньо Конституції України, так і в цілому українському та європейському законодавству;

- Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області, що було затверджене рішенням Волинської обласної ради від 16.03.2004р. за № 10/8, зі змінами, внесеними рішеннями обласної ради від 26.05.2009р. № 29/39 та від 05.04.2013р. № 18/13 на даний час є нелегітимне, тобто таке, що не відповідає і суперечить вимогам чинного законодавства України;

- ТзОВ «НВП «Гетьман» не використовувало символіку Волинської області ні з комерційною метою, ні з метою реклами товару, фірми чи виготовлення сувенірної продукції.

Крім того, поняття "комерційна мета" не визначене жодним нормативним актом України.

Позивач не вказав і не зазначив, які саме порушено його права і до яких наслідків такі порушення призвели.

Твердження позивача про те, що на серіях етикеток горілки "Етнос Полісся Вірність традиціям" також використано герб Волинської області не відповідає дійсності, оскільки з цього приводу позивачем не надано жодного доказу.

Посилання позивача на ухвали господарських судів Львівської та Волинської областей про залишення цього позову без розгляду як на певну преюдиціальність - є некоректним з елементами правового нігілізму, оскільки такі ухвали суду за своєю правовою природою не є остаточним рішенням по справі, а тому для них і не характерна преюдиція.

Статтею 11 Закону про спирт встановлено, що маркування горілки та горілчаних виробів здійснюється шляхом нанесення на кожну пляшку етикетки, на якій обов'язково вказуються, зокрема: загальна та власна назви виробу; найменування виробника; знак для товарів і послуг; географічна назва місця виготовлення виробу, якщо найменування виробника не відображає місця розташування суб'єкта господарювання. Абзацом другим цієї статті встановлено, що етикеточна продукція розробляється товаровиробником алкогольних напоїв і повинна відповідати вимогам чинного законодавства про мови (крім додаткової інформації щодо характеристик продукту), не потребує додаткових узгоджень, є промисловою власністю виробника та захищається згідно з чинним законодавством про промислову (інтелектуальну) власність. Власні назви алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначаються їх виробниками і можуть відтворювати зареєстрований чи поданий на реєстрацію знак для товарів і послуг або бути його частиною.

10.12.2014р. Державною службою інтелектуальної власності видано свідоцтво України № 194394 на знак для товарів і послуг "Етнос Волинь горілка" (комбіноване позначення), а також рішення про видачу патенту України №42697 від 08.12.2014р. на промисловий зразок - етикетку, словесна частина якого містить: "Етнос Волинь Вірність традиціям".

В судовому засіданні з 18.02.2015р. по 04.03.2015р. було оголошено перерву.

18.02.2015р. представник позивача через канцелярію суду подала клопотання про приєднання до матеріалів справи копії листа Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.02.2015р. №17/1.21-281 «Про результати розгляду подання», яке судом задоволено.

04.03.2015р. представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання №1605 від 03.03.2015р. про розгляд справи по суті та винесення рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

в с т а н о в и в:

в грудні 2014 року Волинська обласна рада звернулась до господарського суду Волинської області з позовною заявою №1980/50/2-14 від 25.12.2014р., в якій просила заборонити відповідачу використовувати герб Волинської області для позначення алкогольної продукції при її виготовленні та реалізації; зобов'язати відповідача знищити наявні у нього етикетки для горілчаних виробів, на які нанесено герб Волинської області.

За змістом статті 54 Господарського процесуального кодексу України позивач самостійно визначає предмет та підстави поданого позову, тобто, зміст вимоги та матеріально-правові обставини, на які він посилається; разом з цим позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гетьман", яке знаходиться у місті Львові, неправомірно, всупереч вимог п.п. 3.7, 3.10 Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області, затвердженого рішенням обласної ради № 10/8 від 16.03.2004р., використовує на горілчаній продукції "Етнос Волинь Вірність традиціям", "Етнос Полісся Вірність традиціям" герб Волинської області без дозволу Волинської обласної ради.

На виконання вимог суду щодо того, до якого виду об'єктів цивільних прав з огляду на норму ст.177 Цивільного кодексу України позивач відносить право на використання герба Волинської області (ухвала від 15.01.2015р.), позивачем були подані письмові пояснення №98/48/2-15 від 28.01.2015р. (а.с.64-68), в яких він відносить герб та прапор Волинської області до об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селиш, міст області, управління якими згідно із Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Цивільним кодексом України здійснює Волинська обласна рада.

Позивач пояснює, що об'єктом захисту в даній справі виступає місцева символіка (герб Волинської області), як майно, яке перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області, та майнові права щодо місцевої символіки, які виражені у вигляді права володіти, користуватися та розпоряджатися (надавати дозвіл на використання) цією символікою.

Позивач вважає, що відповідач порушує це право позивача, використовуючи місцеву символіку на горілчаній продукції "Етнос Волинь Вірність традиціям", "Етнос Полісся Вірність традиціям" герб Волинської області без дозволу Волинської обласної ради.

Позивач не відносить спір, що виник між ним і відповідачем, до спорів, пов'язаних із захистом права інтелектуальної власності.

Отже, фактичні обставини справи, якими позивач обґрунтовує матеріально-правову вимогу до відповідача, дозволяють віднести спір, що виник між сторонами у справі, до спору щодо захисту права власності на майно, яким позивач в даному випадку вважає місцеву символіку.

У п. 3 рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 р. N 04-5/120 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначається, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з захистом права власності, в тому числі з визнанням цього права.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені в ст. 16 ЦК України.

Під способами захисту прав слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Як випливає із змісту позовної заяви, змісту письмових пояснень №98/48/2-15 від 27.01.2015р. (а.с.58-62) способом захисту свого порушено права позивач обрав один із способів, визначений ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, а саме: припинення дії, яка порушує право шляхом заборони ТзОВ «Гетьман» використовувати герб Волинської області для позначення алкогольної продукції при її виготовленні та реалізації.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України визначено територіальну підсудність справ господарському суду.

Як зазначено в частинах 1, 2 цієї норми закону справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Таким чином, правила виключної підсудності на позови, що виникають із зобов'язань щодо прав на майно не поширюються. До таких позовів застосовуються загальні правила підсудності.

Відповідачем у даній справі є товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гетьман". З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 122-123) вбачається, що місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гетьман" є: м. Львів, вул. Волинська,будинок 10-а.

За таких обставин дана справа не підсудна господарському суду Волинської області.

Відповідно до ч. 1 ст.17 Господарського процесуального кодексу України якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

Враховуючи наведене, справу за територіальною підсудністю слід надіслати до господарського суду Львівської області.

Доводи відповідача про продовження розгляду справи по суті не заслуговують на увагу.

Посилаючись на ухвалу господарського суду Львівської області від 08.12.2014р., відповідач в процесі судового розгляду стверджував, що справа, порушена господарським судом Волинської області 29.12.2014р. за позовною заявою Волинської обласної ради №1980/50/2-14 від 25.12.2014р., є справою про порушення майнових прав інтелектуальної власності позивача, а тому підлягає розгляду по суті господарським судом Волинської області - за місцем вчинення порушення.

Однак, з такими доводами погодитись не можна. Справа №№903/1309/14, яка порушена господарським судом Волинської області 29.12.2014р., порушена за позовною заявою Волинської обласної ради №1980/50/2-14 від 25.12.2014р., а предметом розгляду господарським судом Львівської області була інша позовна заява Волинської обласної ради - №1762/50/2-14 від 26.11.2014р.

Разом з цим, аналіз підстав позовних вимог, викладених в позовній заяві №1980/50/2-14 від 25.12.2014р., враховуючи письмові пояснення позивача №98/48/2-15 від 27.01.2015р., дозволяє дійти висновку про те, що спір у справі №903/1309/14 не має ознак спору, пов'язаного із захистом позивачем права інтелектуальної власності, оскільки згідно із п. «г» ч. 1 ст. 10 Закону України «Про авторське право і суміжні права» символіка територіальних громад не є об'єктом авторського права.

Керуючись ч.2 ст.15, ч.1 ст.17 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

справу №903/1309/14 за позовом Волинської обласної ради, м. Луцьк до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гетьман", м. Львів про припинення використання герба Волинської області, надіслати господарському суду Львівської області за територіальною підсудністю.

Ухвалу може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

Суддя І. О. Якушева