ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Справа № 923/866/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівФролової Г.М.,
Яценко О.В.,
розглянувши
касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постанову від 11.11.2014 Одеського апеляційного господарського суду
у справі№923/866/14 господарського суду Херсонської області
за позовом третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаПрокурора Цюрупинського району Херсонської області в в інтересах держави в особі відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Новомаячківська селищна рада
до за участюФізичної особи-підприємця ОСОБА_4 Заступника Прокурора Херсонської області
провизнання недійсним договору оренди комунального майна та повернення майна
За участю представників сторін:

Від позивача - не з'явились

Від відповідача - не з'явились

Від Генеральної прокуратури - Атаєва Д.К.

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року прокурор Цюрупинського району Херсонської області в інтересах держави в особі відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди комунального майна від 01.11.2008, укладеного між особі відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації і ФОП ОСОБА_4 та повернення майна. Позовні вимоги прокурор обґрунтовані ст. 9 Закону України "Про позашкільну освіту", ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Рішенням господарського суду Херсонської області від 22.07.2014 (суддя Ємленінова З.І.) у задоволені позову відмовлено.

Постановою колегії суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі: Лашина В.В., Аленіна О.Ю., Воронюка О.Л. рішення господарського суду першої інстанції скасовано, позов задоволено, визнано договір № 1 оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, укладений 14 лютого 2014 року між Цюрупинським районним відділом культури районної державної адміністрації Цюрупинського району Херсонської області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9, недійсним на майбутнє; зобов'язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_9 повернути відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області частину нежитлового приміщення будівлі дитячої музичної школи площею 33,83 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

ФОП ОСОБА_4 у касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення господарського суду першої інстанції залишити в силі.

Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судом апеляційної інстанції норм чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно із рішенням № 734 ХХХIV сесії V скликання Новомаячківської селищної ради Херсонської області від 29.10.2008 будівлю Новомаячківської дитячої музичної школи було передано у повне господарське відання відділу культури Цюрупинської райдержадміністрації та визнано його балансоутримувачем на 10 років.

За актом приймання-передачі основних засобів від 01.01.2009 будівля музичної школи передана відділу культури і туризму Цюрупинської районної державної адміністрації, у тому числі спірне орендоване приміщення.

Відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно серія САС № 268227, виданого 19.10.2009 виконавчим комітетом Новомаячківської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області, власником нежитлової будівлі музичної школи за адресою: АДРЕСА_1 є територіальна громада в особі Новомаячківської селищної ради відповідно до рішення виконавчого комітету Новомаячківської селищної ради від 26.08.2009 за № 74.

19.10.2009 Херсонським державним бюро технічної інвентаризації на підставі вищезазначеного свідоцтва зареєстровано право комунальної власності на нерухоме майно музичної школи.

14.02.2014 між Цюрупинським районним відділом культури районної державної адміністрації Херсонської області та ФОП ОСОБА_4 був укладений договір № 1 оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, за умовами якого відповідачу було передано у строкове платне користування частину нежитлового приміщення будівлі дитячої музичної школи площею 33,83 кв.м, розміщену за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться на балансі Цюрупинського районного відділ культури райдержадміністрації зі строком дії договору до 14.01.2017. Майно передано з метою розміщення магазину.

Прокурор, зазначаючи, що спірним договором у користування відповідача було передано частину приміщення дитячої музикальної школи для розміщення магазину роздрібної торгівлі, тобто з метою, не пов'язаною з діяльністю закладу позашкільної освіти, що є порушенням ст. 9 Закону України "Про позашкільну освіту", ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", звернувся до суду з даним позовом. Крім того, прокурор зазначав, що знаходження під одним дахом дитячої музичної школи та магазину з продуктами харчування та алкогольними напоями негативно впливає на роботу дитячого закладу. У магазині здійснюється продаж пива, про що свідчить Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи №02/3-485 від 26.06.2006, хоча відповідно до п.3 ч.1 ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у приміщеннях та на території навчальних закладів забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Із змісту зазначеної статті випливає, що правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, до яких, зокрема, треба віднести: законність змісту правочину, наявність у особи, яка вчиняє правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності; вільне волевиявлення учасника правочину та його відповідність внутрішній волі; відповідність форми вчинення правочину вимогам законодавства, його спрямованість. Правочин є чинним, якщо він не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам громадського суспільства.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України правочин є дійсним, якщо його зміст не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та загальним умовам дійсності правочину.

Відповідно до п. 1.1 Статуту дитячої музичної школи відділу культури і туризму Цюрупинської райдержадміністрації Херсонської області, школа належить до системи позашкільної освіти.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про позашкільну освіту" державна політика у сфері позашкільної освіти спрямована на збереження та розвиток мережі державних та комунальних позашкільних навчальних закладів без права їх перепрофілювання, перепідпорядкування, злиття, закриття, передачі приміщень, обладнання, техніки в оренду.

Частиною 5 статті 63 Закону України "Про освіту" передбачено, що об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Державні санітарні правила і норми влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу (ДСанПіН 5.5.2.008-01), затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України " 63 від 14.08.2001, є обов'язковим для виконання документом, що регламентує безпечні для здоров'я дітей і підлітків умови навчання та виховання, які сприяють підвищенню їх працездатності протягом навчального дня, тижня, року, поліпшують психофізіологічний розвиток та зміцнюють здоров'я дитини.

Згідно із пунктом 3.19 ДСанПіН 5.5.2.008-01 здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Таким чином, оскільки сторони, укладаючи спірний договір, припустилися порушення законодавства, апеляційний господарський суд обгрунтовано дійшов висновку, що це є достатньою правовою підставою для визнання договору недійсним на підставі положень ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України.

Вимога про повернення орендованого приміщення є похідною, а тому оскільки задоволена вимога про визнання договору оренди недійсним, ця вимога також задоволена правомірно.

Що стосується посилання касатора на ч.2 п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 за №796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності", якою передбачена можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі, воно не приймається до уваги, оскільки частиною 5 статті 63 Закону України "Про освіту" прямо заборонено використовувати об'єкти освіти і науки не за призначенням.

Враховуючи викладене, постанова апеляційної інстанції про задоволення позову відповідає нормам чинного законодавства і має бути залишена без змін.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову від 11.11.2014 Одеського апеляційного господарського суду у справі №923/866/14 господарського суду Херсонської області залишити без змін.

Головуючий суддя І. Ходаківська

Судді Г. Фролова

О. Яценко