ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2015 р. Справа №909/1076/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді:Плотніцького Б.Д.

Суддів: Мирутенка О.Л.

Кравчук Н.М.

при секретарі: Лук'яненко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника): Гоголь І.Р. по довіреності від 19.01.2015р.

від відповідача: Стефунько О.М. по довіреності №02.2-14/08 від 12.01.2015р.

посадова особа ДНЗ №1 "Дзвіночок": Стеблинська Н.В. згідно наказу №208-к від 15.10.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеко", с.Верхня, Калуського району, Івано-Франківської області

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.11.2014р. (суддя Булка В.І.)

у справі №909/1076/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтеко», с.Верхня, Калуського району, Івано-Франківської області

до відповідача: Галицької міської ради, м.Галич, Івано-Франківської області

про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 106 173,60грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 27.11.2014р. у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтеко» до відповідача Галицької міської ради про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору №21/2013-А від 01.10.2013р. про постачання теплової енергії в сумі 106 173,60грн. відмовлено. Судові витрати залишено за позивачем.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтеко», не погоджуючись з вказаним рішенням, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, постановити нове, яким стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 106 173,60грн. та сплачений судовий збір в загальній сумі 3 185,25грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з неповним з'ясуванням обставин, що мали значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, як вказує апелянт, за договором про закупівлю теплової енергії за державні кошти №1/32014-А від 02.01.2014р., ціна якого складала 36 955,00грн. діяв тариф на постачання теплової енергії у розмірі 780грн/1Гкал. Термін дії вказаного договору був до 31.01.2014р. Після закінчення терміну дії договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтеко» продовжувало надавати послуги з постачання теплової енергії Дошкільному навчальному закладу №1 «Дзвіночок» за адресою: м.Галич, вул.Вівчаренка,24а в обсягах, необхідних для забезпечення температурного режиму не нижче +18 градусів С. 25.03.2014р. сторони уклали додаткову угоду №1 до вказаного договору, якою збільшили суму договору на 63 025,00грн., та встановили строк дії зазначеної угоди до 30.04.2014р. Скаржник зазначає, що він повністю виконав взяті на себе зобов'язання за договором, однак відповідач спожив 351,34Гкал на загальну суму 241 146,60грн., а розрахувався на загальну суму 134 973,00грн., внаслідок чого і утворилась заборгованість у сумі 106 173,60грн. Таким чином, апелянт вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), помилково не застосовано до спірних правовідносин с.3 ст.178 ГК України, ч.6 ст.19 та ч.6 ст.25 Закону України «Про теплопостачання» №2633-IV від 02.06.2005р.; п.п.18,20 «Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005р.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу №02.2-14/59 від 03.02.2015р., в якому проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а саме зазначає, що він розрахувався з позивачем за надані послуги по теплопостачанню у повному обсязі, і станом на 01.10.2014р. заборгованості перед позивачем не обліковується. При цьому відповідач вказує, що за період з 01.10.2013р. по 30.04.2014р. відповідно до бюджетних асигнувань та укладених договорів замовляв у позивача послуги з постачання теплової енергії в кількості 174,82Гкал.

У судових засіданнях 11.02.2015р., 25.02.2015р. представник апелянта підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив рішення господарського суду скасувати та прийняте нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судових засіданнях 11.02.2015р., 25.02.2015р. представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення господарського суду законним, обґрунтованим та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 25.02.2015р. представник ДНЗ №1 «Дзвіночок» надала пояснення щодо підписання акту про закінчення опалювального сезону від 16.04.2014р., підтвердила факт того, що лічильник обліку теплової енергії встановлено за адресою: вул.Вівчаренка,16, а також підтвердила, що у ДНЗ №1 було опалення протягом опалювального сезону 2014 року, зокрема і протягом лютого та березня 2014р..

Відповідно ст.99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.102 ГПК України, апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Дослідивши докази матеріалів справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтеко" та Галицькою міською радою було укладено договір №21/2013-А від 01.10.2013р. про постачання теплової енергії, за яким виробник (позивач) зобов'язався постачати споживачеві (відповідачу) послуги з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами) - послуги з постачання теплової енергії для централізованого опалення, а споживач (відповідач) - своєчасно проводити оплату за використану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені договором.

Відповідно до п.2.1. договору енергія постачається у Дошкільний навчальний заклад №1 "Дзвіночок", що знаходиться за адресою: м.Галич, вул.Н.Вівчаренко,24а та є на балансі споживача (відповідача), в межах передбачених бюджетних асигнувань. Енергія постачається в обсягах 15,55Гкал. в місяць, і повинна бути такої якості, щоб забезпечити температурний режим не нижче +180 С у всіх приміщеннях.

Згідно з п.п.2.2, 2.3 договору, на момент укладення договору тариф на теплову енергію, що надається на об'єкт теплопостачання споживача, становить 750,11грн./1Гкал. Ціна договору становить 34 993,00грн.

Пунктом 9.1 встановлено, що термін дії вказаного договору до 31.12.2013р.

Одночасно, рішенням Галицької міської ради №108 від 17.10.2013р. затверджено ТзОВ "Альтеко" тариф на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для бюджетних споживачів у вартості 780грн./1Гкал.

На виконання п.5.3.3 договору встановлено теплолічильник №013538 для обліку вироблених гігакалорій, що підтверджується актом №003 від 23.10.2013р., показник лічильника - « 0000». Вказаний лічильник встановлено за адресою:м.Галич, вул.Вівчаренко,16.

Щодо розташування лічильника тепла №013538 за іншою адресою, ніж об'єкт опалення, Галицька міська рада на виконання ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 11.02.2015р. надала акт обстеження теплотраси котельні №02.2-20/35 від 13.02.2015р., в якому зазначено: «На виході з підвального приміщення поліклініки встановлено лічильник теплової енергії №р., який обліковує теплову енергію, що подається в ДНЗ №1 м.Галича «Дзвіночок». (а.с.153)

Після закінчення дії договору №21/2013-А від 01.10.2013р., між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтеко" та Галицькою міською радою було укладено договір №1/3/2014-А від 02.01.2014р. про закупівлю теплової енергії за державні кошти, за яким виробник (позивач) зобов'язався постачати споживачеві (відповідачу) послуги з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами) - послуги з постачання теплової енергії для централізованого опалення, а споживач (відповідач) - своєчасно проводити оплату за використану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені договором.

Відповідно до умов вказаного договору, енергія постачається у Дошкільний навчальний заклад №1 "Дзвіночок", що знаходиться за адресою: м.Галич, вул.Н.Вівчаренко,24а та є на балансі споживача (відповідача), в межах передбачених бюджетних асигнувань, і повинна бути такої якості, щоб забезпечити температурний режим не нижче +180 С у всіх приміщеннях, планова кількість товару складає 47,37Гкал/міс.,

Згідно з п.п.2.2, 2.3 договору, на момент укладення договору тариф на теплову енергію, що надається на об'єкт теплопостачання споживача становить 780грн./1Гкал. Ціна договору становить 36 955,00грн.

Пунктом 9.1 встановлено, що термін дії договору до 31.01.2014р.

25.03.2014р. між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору №1/3/2014-А від 02.01.2014р. про закупівлю теплової енергії за державні кошти.

Відповідно до умов цієї угоди збільшено суму договору на 63 025,00грн.(п.1). Ціною договору вважаються планові витрати споживача на придбання планової кількості товару. Вартість одиниці товару (1Гкал) становить 780грн. (п.2). Строк дії додаткової угоди до 30.04.2014р.(п.5).

В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що після закінчення дії договору він продовжував надавати послуги з постачання теплової енергії Дошкільному навчальному закладу №1 "Дзвіночок", що знаходиться за адресою: м.Галич, вул.Н.Вівчаренко,24а. А саме, за період з 23.10.2013р. по 16.04.2014р. відповідачу надано послуги з теплопостачання Дошкільного навчального закладу №1 "Дзвіночок" в кількості 351,34Гкал., про що зазначено в акті про закінчення опалювального сезону №16/2014 від 16.04.2014р.

Однак, відповідач частково розрахувався за спожиту теплову енергію, а саме сплатив за поставлену теплову енергію в кількості 215,22Гкал на загальну суму 134 973,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких знаходяться в матеріалах справи. (а.с.35-38)

З матеріалів справи вбачається, що 17.04.2014р. позивач направив міському голові м.Галич лист №1/38-14 з проханням оплатити борг у розмірі 106 173,60грн. На вказаний лист позивач отримав лист - відповідь Галицької міської ради №02.2-14/278 від 22.05.2014р., в якому зазначено, що станом на 01.05.2014р. не числиться заборгованість за надані послуги з теплопостачання для ДНЗ №1 м. Галича.

02.07.2014р. позивач направив відповідачу претензію №1/43-14 з вимогою погасити заборгованість в розмірі 106 173,6грн.

24.07.2014р. відповідач надав відповідь на претензію №02.2-14/407, в якій вказав, що бюджетом Галицької міської ради на 2014 рік на оплату за послуги з теплопостачання заплановано 99 980,00грн., що і було передбачено договорами, які укладені між сторонами. За таких обставин, заборгованість відсутня, зобов'язання за договорами відповідачем виконано в повному обсязі.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 106 173,60грн.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що судом першої інстанції помилково розглядались позовні вимоги про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору №21/2013-А від 01.10.2013р. про постачання теплової енергії в сумі 106 173,60грн., в той час, як у п.2 прохальної частини позовної заяви позивачем зазначено: «стягнути з відповідача - Галицької міської ради на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтеко» заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 106 173,60грн. та сплачений судовий збір в сумі 2 123,50грн., внаслідок чого суд прийшов до неправильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, колегією суддів апеляційної інстанції переглядається справа №909/1076/14 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтеко» з вимогою: скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.11.2014р. та прийняти нове, яким задовольнити позов і стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 106 173,60грн. та сплачений судовий збір у загальній сумі 3 185,25грн.

Колегією суддів встановлено, що розрахунок суми заборгованості за опалення здійснено відповідно до показників теплолічильника №013538. Як зазначено в акті про закінчення опалювального сезону №16/2014 від 16.04.2014р., показник лічильника становить 351,34Гкал.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтеко» здійснює постачання теплової енергії Дошкільному навчальному закладу №1 "Дзвіночок", що знаходиться за адресою: м.Галич, вул.Н.Вівчаренко,24а. Вказане приміщення знаходиться на балансі Галицької міської ради.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

У судовому засіданні посадовою особою ДНЗ №1 «Дзвіночок» підтверджено те, що у ДНЗ №1 постачалось опалення протягом опалювального сезону 2014 року, зокрема, і протягом лютого та березня 2014р. Вказаний факт відповідачем також не заперечувався.

Як зазначено у відзиві, відповідач сплатив за надані послуги з теплопостачання на суму 134 973,00грн., які і замовляв згідно укладених з позивачем договорів, і вважає, що виконав взяті на себе зобов'язання у повному обсязі.

Згідно приписів ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та ст.19 Закону України "Про теплопостачання" відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг мають здійснюватися виключно на договірних засадах. При цьому, обов'язком споживача послуг є укладання договору на отримання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем або виробником на основі типового договору. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. А відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція з викладена в постанові Верховного Суду України №6-59цс13 від 30.10.2013р.

На підставі наведеного, судовою колегією встановлено факт отримання відповідачем теплової енергії в належному йому приміщенні, зокрема, і у той період, коли між сторонами не існувало договірних відносин, а саме з лютого по березень 2014р. Крім того, на адресу ТОВ «Альтеко» відмови Галицької міської ради від послуг з надання теплової енергії в період з лютого по березень 2014 року не надходило.

Таким чином, протягом опалювального сезону 2013-2014рр. позивачем поставлено відповідачу теплової енергії у кількості 351,34Гкал, відповідачем оплачено 215,22Гкал. Відтак, за період з 01.02 по 24.03.2014р. позивач поставив відповідачу 136,12Гкал теплової енергії. Враховуючи, що в цей період діяв тариф на постачання теплової енергії у розмірі 780грн/1Гкал, то сума заборгованості становить 106 173,60грн.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами гл.83 ЦК України.

Крім того, згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №3-38гс11 від 16.05.2011р., споживання енергії за відсутності договору надає право постачальнику енергії на стягнення зі споживача у даному випадку вартості спожитої ним енергії на підставі статей 1212 та 1213 ЦК України.

Так, відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, в силу ч.2 вказаної норми, зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення зазначеної глави застосовуються, згідно п.4 ч.3 ст.1212 ЦК України, і до відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, виходячи зі змісту вищевказаної норми, для з'ясування чи набула особа відповідного зобов'язання, визначеного ст.1212 ЦК України, необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов'язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.

Оскільки, відповідач протягом лютого-березня 2014р. за відсутності договірних зобов'язань, отримував послуги з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами) - послуги з постачання теплової енергії для централізованого опалення об'єкту, який знаходиться в нього на балансі, і не здійснив її оплату, тому до вказаних правовідносин суд вважає за належне застосувати ст.ст.1212, 1213 ЦКУкраїни та стягнути з відповідача вартість поставленої у вказаний період теплової енергії.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд у своїх постановах по справах №904/6761/13 від 21.05.2014 року, №908/4206/13 від 26.02.2015р., №922/2996/13 від 23.04.2014р.

З огляду на викладене, рішення господарського суду першої інстанції винесене з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мали значення для справи, зокрема, судом не надано належну оцінку факту постачання теплової енергії в той період, коли між сторонами були відсутні договірні відносини.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, ст.ст.33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження та спростовують висновки, викладені в оспорюваному рішенні суду першої інстанції, а позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за постачання теплової енергії в сумі 106 173,60грн. є обґрунтованими та доведеними позивачем і підлягають задоволенню.

Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.11.2014р. по справі №909/1076/14 скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.105 ГПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний господарський суд приймає постанову, в якій має бути зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Таким чином, згідно до ст.49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви до господарського суду та за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтеко», с.Верхня, Калуського району, Івано-Франківської області задовольнити.

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.11.2014р. по справі №909/1076/14 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтеко», с.Верхня, Калуського району, Івано-Франківської області задовольнити. Стягнути з Галицької міської ради (77100, Івано-Франківська область, м.Галич, майдан Різдва,16, , р/р 1208 в УДКС в Галицькому районі, МФО 836014) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтеко» (77324, Івано-Франківська область, Калуський р-н, с.Верхня, вул.Шевченка,102, , р/р 9 в АТ «Райффайзен банк Аваль» в м.Києві, МФО 380805) заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 106 173,60грн. (сто шість гривень 60 копійок) та сплачений судовий збір у загальній сумі 3 185,25грн. (три тисячі сто вісімдесят п'ять гривень 25 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Львівський апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Повний текст постанови складено 02.03.2015р.

Головуючий суддя Б.Д. Плотніцький

Судді О.Л. Мирутенко

Н.М. Кравчук