ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Справа № 915/43/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 54001

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, АДРЕСА_2, 54001

про стягнення заборгованості за договором № 24-07 від 15.08.2007 року в сумі 122 696, 02 грн., в тому числі: 92 727, 26 грн. - суми основного боргу; 6 416, 04 грн. - 3% річних від простроченої суми; 23 552, 72 грн. - інфляційного збільшення заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, паспорт серія НОМЕР_4, виданий Центральним РВ ММУ УМВС в Миколаївській області, 19.06.2001 року;

від відповідача: представник не з'явився;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: представник не з'явився;

До господарського суду Миколаївської області надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у сумі 122 696, 02 грн. за договором № 24-07 від 15.08.2007 року, в тому числі 92 727, 26 грн. - суми основного боргу; 6 416, 04 - 3 % річних від простроченої суми; 23 552, 72 грн. - інфляційного збільшення заборгованості.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.01.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 та призначено розгляд справи в судовому засіданні 03.02.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03.02.2015 року відкладено розгляд справи на 05.03.2015 року.

В судовому засіданні 05.03.2015 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач в судовому засіданні 05.03.15 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

Між позивачем ФОП ОСОБА_2 та відповідачем ФОП ОСОБА_3 було укладено договір № 24-07 від 15.08.2007 року, предметом якого було надання юридичних послуг у вигляді представлення інтересів ФОП ОСОБА_3 у адміністративному та судовому узгодженні сум податкових та інших зобов'язань, нарахованих на підставі Акта документальної перевірки ДПІ в Центральному районі м. Миколаєва від 10.08.2007 року № 315/17-100/НОМЕР_1 за відповідними податковими повідомленнями-рішеннями з оформленням всіх необхідних супутніх документів і наданням відповідних консультацій.

ФОП ОСОБА_2 залучила до виконання зобов'язань за даним договором в день його укладення 15.08.2007 року ФОП ОСОБА_4

Юридичні послуги були надані відповідачу ФОП ОСОБА_3 Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань за договором відповідач не розрахувався в повному обсязі за надані юридичні послуги.

Враховуючи прострочення відповідачем зобов'язання з оплати за надані юридичні послуги, позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано 3 % річних та інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 526, 625, 837, 854 ЦК України.

Відповідач не скористався наданим йому ст. 22 ГПК України правом та в судові засідання 03.02.2015 року, 05.03.2015 року не з'явився, повноважного представника не направив, письмового відзиву по суті спору не подав.

Ухвали господарського суду Миколаївської області від 19.01.2015 року, від 03.02.2015 року отримані відповідачем, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (том І, арк. справи 244; том ІІ, арк. справи 4). Отже, відповідач ФОП ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 в судове засідання 03.02.2015 року не з'явився, повноважного представника не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та підпис ФОП ОСОБА_4 на повідомленні про дату розгляду справи (том ІІ, арк. справи 3, 5).

В судовому засіданні 03.02.2015 року ФОП ОСОБА_4 зазначив про наявність правових підстав для задоволення позову, про що зазначено в протоколі судового засідання від 03.02.2015 року.

При цьому, судом враховано наступне.

Явка відповідача та третьої особи не визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року з останніми змінами від 10.07.2014 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За таких обставин, судом здійснено усі заходи щодо повідомлення належним чином відповідача та третьої особи про дату, час та місце судових засідань.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до п. 3.9.2 вищевказаної Постанови у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

В період з 30.07.2007 року по 07.08.2007 року органом державної податкової служби у СПД ОСОБА_3 була проведена виїзна позапланова документальна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), результати якої оформлені Актом від 10.08.2007 року № 315/17-100/НОМЕР_1 (том І, арк. справи 63-83).

17.08.2007 року в. о. начальника ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва С. В. Гаценко були прийняті шість податкових повідомлень-рішень:

1) податкове повідомлення-рішення № /0 від 17.08.2007 року;

2) податкове повідомлення-рішення № /0 від 17.08.2007 року;

3) податкове повідомлення-рішення № /0 від 17.08.2007 року;

4) податкове повідомлення-рішення № /0 від 17.08.2007 року;

5) податкове повідомлення-рішення № /0 від 17.08.2007 року;

6) рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 17.08.2007 року (том І, арк. справи 84-89).

В подальшому, між позивачем ФОП ОСОБА_2 (виконавець) та відповідачем ФОП ОСОБА_3 (клієнт) було укладено Договір № 24-07 від 15.08.2007 року, предметом якого було надання юридичних послуг у вигляді представлення інтересів ФОП ОСОБА_3 у адміністративному та судовому узгодженні сум податкових та інших зобов'язань, нарахованих на підставі Акта документальної перевірки ДПІ в Центральному районі м. Миколаєва від 10.08.2007 року № 315/17-100/НОМЕР_1 за відповідними податковими повідомленнями-рішеннями з оформленням всіх необхідних супутніх документів і наданням відповідних консультацій (розділ 1 Договору) (том І, арк. справи 24).

Договір підписано сторонами та скріплено печаткою відповідача.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами Договору сторони погодили наступне.

Відповідно до п. 2.1.4, п. 2.1.5 Договору клієнт зобов'язується оплачувати послуги виконавця на умовах, передбачених даним договором. Видати виконавцю довіреність на представництво інтересів клієнта в межах предмету договору та не відкликати її до моменту прийняття остаточного рішення.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору виконавець зобов'язується в межах своєї компетенції приймати на себе надання наступних послуг: представництво у встановленому законом порядку в якості представника інтереси клієнта в податкових органах, судах усіх інстанцій на всіх стадіях адміністративного та судового узгодження по предмету договору. В межах виконання даного пункту договору виконавець: 1) вивчає надані клієнтом документи та інформує клієнта про можливі варіанти вирішення проблеми; 2) готує необхідні процесуальні документи: скарги будь-якого роду, заяви, клопотання, листи, запити тощо та здійснює представництво інтересів клієнта на всіх стадіях процесу в якості представника.

Відповідно до п. 3.1 Договору вартість робіт (послуг) за даним договором складається з:

- гонорару виконавця в розмірі 50 500 грн. без ПДВ за ведення справи в межах адміністративного узгодження в органах державної податкової служби - ДПІ в Центральному районі м. Миколаєва, ДПА в Миколаївській області, ДПА України, судового узгодження - в усіх судових інстанціях на всіх стадіях судового процесу у відповідності з підвідомчістю та підсудністю відповідної категорії справи, встановленої Законом. При цьому, скорочення кількості органів, в яких розглядаються відповідні скарги, позови, звернення клієнта чи в його інтересах в межах предмету даного договору, незалежно від причин, з яких вказане сталось, (задоволення скарги клієнта на будь-якій з інстанцій при адміністративному узгодженні, відмова клієнта від подальшого адміністративного узгодження на будь-якій з інстанцій при адміністративному узгодженні, прийняття рішення судом та вступ його в силу без подальшого оскарження органами державної податкової служби чи відмови клієнта від можливого оскарження тощо) не тягне за собою повернення гонорару чи його зменшення. Гонорар оплачується виконавцю повністю протягом 3-х банківських днів з дати підписання договору.

- винагороди в розмірі 2, 5 % від суми, вказаної у скасованому (-них) податковому (-их) повідомленні-рішення (-ях) у випадку винесення рішення на користь клієнта. Винагорода оплачується протягом 3-х банківських днів з дати набрання законної сили відповідним рішенням.

У вартість робіт (послуг) не включено витрати, пов'язані з переїздом в міському та міжміському сполученні, витрати на проживання виконавця в готелях тощо, які компенсуються клієнтом на підставі відповідних підтверджуючих документів.

Відповідно до п. 3.2 Договору розрахунок може здійснюватись як в готівковому, так і в безготівковому порядку, а також частинами з дотриманням вказаного в п. 3.1 строку.

Відповідно до п. 4.1 Договору виконання робіт (послуг) по договору оформлюється актом виконаних робіт, який підписується обома сторонами.

Відповідно до п. 6.1 Договору договір вступає в силу з моменту підписання та діє до виконання зобов'язань.

Судом встановлено наступне.

З метою належного виконання умов Договору позивач ФОП ОСОБА_2 залучила до виконання зобов'язань за Договором в день його укладення 15.08.2007 року Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4, про що між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 було укладено Договір № 24-07/сп від 15.08.2007 року (том І, арк. справи 25-26).

На виконання п. 2.1.5 Договору відповідачем ФОП ОСОБА_3 було видано на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_2 довіреність від 15.08.2007 року на представництво його інтересів зі строком дії до 15.08.2010 року, яка посвідчена нотаріально нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованою в реєстрі за № 4344 (том І, арк. справи 90) та в подальшому довіреність від 04.09.2010 року на представництво його інтересів зі строком дії до 04.09.2013 року, яка посвідчена нотаріально приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованою в реєстрі за № 3314 (том І, арк. справи 91-92).

На виконання п. 3.1 Договору ФОП ОСОБА_3 проведено оплату гонорару виконавця в розмірі 50 500 грн. без ПДВ, що підтверджується позивачем ФОП ОСОБА_2 в позовній заяві.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 09.11.2010 року по справі № 7/592/07:

- скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва № /0 від 17.08.07 року, яким визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій СПД ОСОБА_3 за платежем податок на додану вартість, на загальну суму 3 670 593, 60 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № /0 від 17.08.2007 року скасовано в частині визначення суми податкового зобов'язання СПД ОСОБА_3 за платежем: податок з доходів фізичних осіб в розмірі 36 594, 08 грн. (том І, арк. справи 27-41).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2012 року постанову господарського суду Миколаївської області від 09.11.2010 року залишено без змін (том І, арк. справи 42-45).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.04.2013 року ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2012 року та постанову господарського суду Миколаївської області від 09.11.2010 року залишено без змін (том І, арк. справи 46-48).

Постановою господарського суду Миколаївської області від 11.12.2007 року по справі № 7/728/07:

- скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва № /0 від 17.08.07 року, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок з реклами у сумі 202, 73 грн., з яких за основним платежем 32, 73 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 170 грн.;

- скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва № /0 від 17.08.07 року, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок з реклами - за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1700 грн. (том І, арк. справи 49-52).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2008 року постанову господарського суду Миколаївської області від 11.12.2007 року залишено без змін (том І, арк. справи 52-53).

Постановою господарського суду Миколаївської області від 11.12.2007 року по справі № 7/729/07 в задоволенні позовних вимог відмовлено (том І, арк. справи 56-57).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2009 року постанову господарського суду Миколаївської області від 11.12.2007 року залишено без змін (том І, арк. справи 58-60).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.08.2012 року ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2009 року та постанову господарського суду Миколаївської області від 11.12.2007 року залишено без змін (том І, арк. справи 61-62).

Факт надання юридичних послуг щодо здійснення представництва інтересів клієнта ОСОБА_3 підтверджується поданими до матеріалів справи копіями процесуальних документів з розгляду справ № 7/728/07, № 7/729/07, № 7/592/07 (том І, арк. справи 95-227).

За таких обставин, судове рішення по справі № 7/592/07 набрало законної сили 19.09.2012 року, а по справі № 7/728/07 - 11.12.2008 року (день прийняття апеляційною інстанцією відповідних ухвал).

Таким чином, враховуючи, що по двом судовим справам прийнято позитивне рішення відносно ФОП ОСОБА_3, в силу приписів п. 3.1 Договору про надання юридичних послуг, укладеному між сторонами у даній справі, у ФОП ОСОБА_3 протягом 3-х банківських днів з дати набрання законної сили відповідним рішенням виник обов'язок сплатити винагороду в розмірі 2, 5 % від суми, вказаної у скасованих податкових повідомленнях-рішеннях.

Отже, сума винагороди відповідно до п. 3.1 Договору в спірному випадку становить: (3 670 593, 60 грн. + 36 594, 08 грн. + 32, 73 грн. + 170 грн. + 1700 грн.) Х 2, 5 % = 92 727, 26 грн.

02.06.2014 року позивач ФОП ОСОБА_2 звернулась до відповідача ФОП ОСОБА_3 із претензією, до якої було додано рахунок-фактуру від 03.10.2012 року № 13-54, в якій позивач просив провести оплату в розмірі 92 727, 26 грн. Факт направлення та отримання претензії відповідачем підтверджується поштовою квитанцією та повідомленням про вручення поштового відправлення (том І, арк. справи 248-251).

Доказів направлення відповідачем відповіді на вказану претензію суду не подано.

Враховуючи, що строк оплати за надані юридичні послуги згідно умов Договору № 24-07 ставиться у залежність від факту виконання робіт (надання послуг) у вигляді результату - набрання судовими рішеннями законної сили, а не від факту підписання між сторонами актів виконаних робіт, суд дійшов висновку, що строк оплати за надані юридичні послуги в силу п. 3.1 Договору та ст. 530 ЦК України настав.

Станом на день розгляду справи відповідачем в порушення п. 3.1 Договору не проведено оплату винагороди за Договором про надання юридичних послуг в розмірі 92 727, 26 грн.

Суду не подано доказів оплати суми заборгованості за надані юридичні послуги, як і не спростовано позовних вимог. Отже, в цій частині позов є обґрунтованим, підтвердженим належними доказами та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 6 416, 04 грн. - 3 % річних та 23 552, 72 грн. - інфляційних втрат, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.13 року з останніми змінами від 10.07.14 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Вказана позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 23.01.12 року по справі № 37/64.

Позивачем нараховано відповідачу 23 552, 72 грн. - інфляційних втрат за період з жовтня 2012 року по грудень 2014 року на суму 92 727, 26 грн. Судом встановлено, що позивачем правильно застосовано період нарахування та суму заборгованості. Детальний розрахунок інфляційних втрат, зроблений позивачем, наявний у матеріалах справи (том І, арк. справи 8-9). Натомість, перевіривши розрахунок, судом встановлено, що інфляційні втрати за вказаний період становлять 23 751, 51 грн. (том ІІ, арк. справи 7). Враховуючи вищевикладене, не виходячи за межі розміру позовних вимог без відповідного клопотання сторони (п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України), суд дійшов висновку про необхідність стягнення індексу інфляції в розмірі, заявленому до стягнення позивачем, що становить 23 552, 72 грн. Отже, позовна вимога в частині стягнення 23 552, 72 грн. - інфляційних втрат підлягає задоволенню.

Позивачем нараховано відповідачу 6 416, 04 грн. - 3 % річних за період з 25.09.2012 року по 15.01.2015 року (842 дні) на суму заборгованості в розмірі 92 727, 26 грн. В судовому засіданні 05.03.2015 року позивач ФОП ОСОБА_2 підтвердила, що період нарахування 3 % річних є з 25.09.2012 року по 15.01.2015 року, про що зазначено в протоколі судового засідання від 05.03.2015 року. Детальний розрахунок 3 % річних, здійснений позивачем, наявний у матеріалах справи (том І, арк. справи 8-9). Перевіривши розрахунок розміру 3 % річних, судом встановлено, що позивачем правильно визначено період нарахування та суму боргу, на яку проведено нарахування, однак помилково зазначено неправильну кількість днів, а саме: період з 25.09.2012 року по 15.01.2015 року становить 843 дні. Здійснивши перерахунок суми 3 % річних за період з 25.09.2012 року по 15.01.2015 року, судом встановлено, що сума 3% річних становить 6 422, 82 грн. Розрахунок суми 3% річних здійснено судом за допомогою Бази даних «Законодавство», здійснений судом детальний перерахунок суми 3 % річних наявний у матеріалах справи (том ІІ, арк. справи 8). Враховуючи вищевикладене, не виходячи за межі розміру позовних вимог без відповідного клопотання сторони (п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України), суд дійшов висновку про необхідність стягнення 3 % річних в розмірі, заявленому до стягнення позивачем, що становить 6 416, 04 грн. Отже, позовна вимога в частині стягнення 6 416, 04 грн. - 3 % річних підлягає задоволенню.

Приписами ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Згідно зі ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір в сумі 2 453, 93 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, ст. 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_3 (код за ДРФО НОМЕР_1) на користь позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 54001 (код за ДРФО НОМЕР_3):

- 92 727, 26 грн. (дев'яносто дві тисячі сімсот двадцять сім грн. 26 коп.) - суми основного боргу;

- 6 416, 04 грн. (шість тисяч чотириста шістнадцять грн. 04 коп.) - 3 % річних від простроченої суми;

- 23 552, 72 грн. (двадцять три тисячі п'ятсот п'ятдесят дві грн. 72 коп.) - інфляційного збільшення заборгованості;

- 2 453, 93 грн. (дві тисячі чотириста п'ятдесят три грн. 93 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 11.03.2015 року.

Суддя Е.М. Олейняш