ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р. Справа № 914/1912/14

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

Матущака О.І.

При секретарі судового засідання: Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни за вих. № 16453/4.1 від 22.12.2014 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2014 року

у справі № 914/1912/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Яричів», с. Старий Яричів Львівської області

про розірвання кредитного договору № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012 року та стягнення 18 015 740,53 грн. заборгованості

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Яричів», с.Старий Яричів Львівської області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», м. Київ

про зобов'язання виконати умови кредитного договору № 1-0040/12/24/KL від 13.12.2012 року.

за участю представників за первісним позовом:

від позивача: Жулінський А.А. - довіреність № 10/11-01 від 22.01.2015 року;

від відповідача: Анохіна Н.Ю. - довіреність б/н від 11.07.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до ТзОВ «Яричів» про розірвання кредитного договору № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012 року та стягнення 18015740,53 грн. заборгованості.

17.07.2014 року ТзОВ «Яричів» звернулось до Господарського суду Львівської області із зустрічним позовом до ПАТ «Банк Форум» про зобов'язання виконати умови кредитного договору № 1-0040/12/24/KL від 13.12.2012 року в частині прощення заборгованості за кредитним договором № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012 року в сумі 2 289 000,00 грн. та зобов'язання виконати умови кредитного договору № 1-0040/12/24-KL від 13.12.2012 року, в частині прощення заборгованості за кредитним договором № 1-00040/12/24-KL та кредитним договором № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012 року договору (враховуючи заяву про збільшення позовних вимог).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.12.2014 року у справі № 914/1912/14 (суддя Кидисюк Р.А.) у задоволенні первісного позову ПАТ «Банк Форум» до ТзОВ «Яричів» про розірвання кредитного договору № 1-0039/12/24-KL та стягнення заборгованості, відмовлено. Зустрічний позов ТзОВ «Яричів» до ПАТ «Банк Форум» задоволено частково. Суд виніс рішення, яким зобов'язав ПАТ «Банк Форум» в особі уповноважених органів управління, виконати умови кредитного договору № 1-0040/12/24-KL від 13.12.2012 року, а саме здійснити прощення заборгованості за кредитним договором № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012 року в сумі 2 289 000, 00 грн. В решті зустрічних позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни за вих. № 16453/4.1 подало апеляційну скаргу від 22.12.2014 року, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2014 року скасувати, прийняти нове рішення, яким первісний позов задоволити, а в зустрічному відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи та дослідженні обставин справи не було враховано те, що починаючи із моменту введення Тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду, позивачем введено обмеження щодо вчинення кредитних операцій, залучення та обслуговування грошових коштів, проведення розрахункових операцій та проведення будь-яких інших банківських операцій, що в свою чергу призводить до зменшення розміру отриманого банком прибутку.

Відповідачем за первісним позовом було подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н від 26.01.2015 року, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області - без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.2012 року між ПАТ «Банк Форум» (банк) та ТзОВ «Яричів» (позичальник) було укладено наступні кредитні договори:

- кредитний договір № 1-0039/12/24-KL, згідно умов якого позичальнику відкрито невідновлювальну кредитну лінію із максимальним лімітом в розмірі 21 067 740, 53 грн. із кінцевим терміном погашення заборгованості - 12 грудня 2019 року та зі сплатою процентів за користування кредитом із фіксованою ставкою на весь період дії кредитного договору в розмірі 0,01 процентів річних (з урахуванням додаткового договору №1 від 17.06.2013 р.);

- кредитний договір № 1-0040/12/24-KL, згідно умов якого позичальнику відкрито невідновлювальну кредитну лінію із максимальним лімітом заборгованості в розмірі 59100000,00 грн. із кінцевим терміном погашення заборгованості - 12 грудня 2019 року та зі сплатою процентів за користування кредитом із фіксованою ставкою на весь період дії кредитного договору в розмірі 20 процентів річних (з врахуванням додаткового договору №1 від 17.06.2013р.).

Цільовим призначенням кредитних коштів за кредитними договорами № 1-0040/12/24-KL № 1-0039/12/24-KL, є рефінансування заборгованості товариства за укладеними між позичальником та банком кредитними договорами №10/08/02-KLEP від 02.09.2008 р. та №06/08/02-KLMV від 20.06.2008 р.

У березні 2014 року ТзОВ «Яричів» звернувся до ПАТ «Банк Форум» з повідомленням вих. № 26/01 від 26.03.2014р. про те, що подальшу сплату відсотків та тіла кредиту по кредитних зобов'язаннях ТзОВ «Яричів», що виникли внаслідок укладених кредитних договорів, буде проводити ТзОВ «Кондитерська фабрика «Ярич», як поручитель, права та обов'язки якого випливають із забезпечень, викладених в договорах поруки від 13.12.2012р. № 1-0315/12/24-Р та № 1-0316/12/24-Р.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 13.03.2014 року №135 ПАТ «Банк Форум» був віднесений до категорії неплатоспроможних банків.

У зв'язку з цим, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) розпочала процедуру виведення Банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації з 14 березня 2014 року по 13 червня 2014 року.

Так, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.03.2014 року №14 було призначено Уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації. Згідно статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

16.06.2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 49 «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» призначено начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Соловйову Наталію Анатоліївну строком на 1 рік з 16 червня 2014 року по 16 червня 2015 року.

Згідно статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на етапі ліквідації банку, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення виконує повноваження органів управління банку.

Банк в особі Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що кредитний договір № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012 року є збитковим та таким, виконання якого має негативний вплив на фінансовий стан банку, а отже підлягає розірванню згідно п. 4 ч. 2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" із стягненням залишку непрощеної заборгованості з позичальника.

Не погоджуючись із вимогами за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом вказав, що банк належним чином не обґрунтував те, що договір є збитковим для банку як і те, що його виконання має негативний вплив на фінансовий стан банку. У зв'язку з чим, ТзОВ «Яричів» подало до суду зустрічну позовну заяву до ПАТ «банк Форум» про зобов'язання виконати умови кредитного договору № 1-0040/12/24/KL від 13.12.2012 року в частині прощення заборгованості за кредитним договором № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012 року в сумі 2 289 000 грн. та зобов'язання виконати умови кредитного договору № 1-0040/12/24-KL від 13.12.2012 року, в частині прощення заборгованості за кредитним договором № 1-00040/12/24-KL та кредитним договором № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012 року.

Позивач за зустрічним позовом одночасно вважає, що дії банку в особі Уповноваженої особи Фонду щодо відмови прощення заборгованості за кредитним договором є неправомірними, оскільки є односторонньою відмовою від виконання договору, що не ґрунтується на законі чи договорі.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

При поданні позову про розірвання кредитного договору № 1-0039/12/24-KL позивач за первісним позовом посилався на положення п. 4 ч. 2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній на момент подачі позову), згідно якої Уповноважена особа Фонду мала право відмовлятися від виконання або розривати в порядку, встановленому законодавством України, будь-які договори (правочини) за участю банку, які є збитковими чи непотрібними для банку або виконання яких має негативний вплив на фінансовий стан банку.

Збитковістю кредитного договору №1-0039/12/24-KL, банк вважає суму прощення за договором №1-0039/12/24-KL, що має здійснюється відповідно до кредитного договору №1-0040/12/24-KL. Зазначена сума за твердженнями позивача за первісним позовом є збитками для останнього згідно частини 2 статті 224 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Таким чином, передумовою визначення тих чи інших втрат як збитків за статтею 224 Господарського кодексу України до категорії збиткових може бути порушення зобов'язань іншою стороною договору або недодержання правил здійснення нею господарської діяльності.

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина.

При цьому позивачем за первісним позовом не конкретизовано, чи мало місце у відносинах сторін знищення або пошкодження майна, чи зроблені або мають бути зроблені позивачем витрати, які пов'язуються з відновленням порушеного права (реальні збитки), також не встановлено, що заявлена до стягнення сума є упущеною вигодою; більше того, не зазначено в чому полягає порушення зобов'язання позичальником.

Судом встановлено, що позичальник належно виконував умови Кредитного договору № 1-0039/12/24-KL та Кредитного договору №1-0040/12/24-KL. Прощення заборгованості є встановленим договором обов'язком Банку, процентна ставка за користування кредитами також встановлена договорами, - отже ці положення були належним чином узгоджені сторонами при укладенні договорів. Оскільки Банк отримує те, на що розраховував при укладенні кредитних договорів, то в суду відсутні підстави вважати розмір процентної ставки чи прощення заборгованості згідно умов вказаних договорів збитками в розумінні статті 224 Господарського кодексу України.

Порядок надання кредитів, їх повернення встановлено статтею 1054 Цивільного кодексу України і здійснюється виключно на договірних умовах. Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, можливість вирішення питання щодо реструктуризації заборгованості за кредитними договорами, внесення змін до кредитних договорів щодо порядку погашення кредиту та процентів врегульована статтями 6, 12, 13 Цивільного кодексу України, за якими сторонам цивільних правовідносин надане право врегулювати свої правовідносини в договорі на власний розсуд.

Таким чином, при укладенні вказаного договору банк виходить із економічної доцільності та ефективності проведення реструктуризації за вказаних умовах, самостійно приймаючи відповідне рішення. Банк здійснив прощення заборгованості позичальника частинами із відкладальною умовою, що є більш вигідним для банку аніж одночасне прощення всієї суми заборгованості.

Судом встановлено, що кредитний договір № 1-0039/12/24-KL повинен оцінюватися в сукупності із оцінкою впливу кредитного договору № 1-0040/12/24-K 13 грудня 2012 року, оскільки ці два договори є єдиним комплексом щодо реструктуризації попередньої заборгованості позичальника.

Рішення про укладення відповідних кредитних договорів приймались враховуючи, що прив'язавши прощення боргу в сумі 763 тис. грн. щоквартально упродовж 7 років за умови вчасного обслуговування кредиту в сумі 59 млн. грн., Банк сприяв тому, що клієнт обслуговує вчасно основну суму заборгованості, а саме: сплачує відсотки на рівні 20% річних та тіло кредиту відповідно до графіку погашення і при цьому значно покращено структуру забезпечення боргу.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що кредитний договір № 1-0039/12/24-KL є збитковим, непотрібним чи має негативний вплив на фінансовий стан банку, а отже первісна позовна вимога про розірвання договору із підстав зазначених в позовній заяві, є необґрунтованою та не може бути задоволена.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що п. 7.2.4 кредитного договору № 1-0039/12/24-KL передбачено право банку в односторонньому порядку відмовитися від виконання договору, що матиме наслідком його розірвання, але виключно у випадку настання порушення зобов'язань за договором, передбачених статтею п. 7.1. кредитного договору № 1-0039/12/24-KL. Судом встановлено, що позичальником належним чином виконуються умови кредитних договорів № 1-0039/12/24-KL, №1-0040/12/24-KL від 13.12.2014 року, тому в даній справі відсутні передбачені договором підстави для розірвання кредитного договору № 1-0039/12/24-KL.

Також колегія суддів зазначає, що згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативному впливу на стабільність банківської системи" від 04.07.2014 року, було викладено в новій редакції п. 4 ч. 1 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", на яку банк посилається як на правову підставу розірвання Кредитного договору № 1-0039/12/24-KL.

Нова редакція відповідної норми, яка була чинною на момент розгляду справи, не передбачає право Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів розривати договори з підстав їх збитковості, непотрібності чи негативного впливу на фінансовий стан Банку. Згідно статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" повноважена особа Фонду з дня свого призначення заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх. Тобто, розірвання договору згідно статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" можливе лише у випадку, якщо відповідне право Банку передбачено законом.

Посилання позивача за первісним позовом на те, що починаючи з 14.03.2014 року (час введення Тимчасової адміністрації) для нього суттєво змінилися умови здійснення банківської діяльності, що призводить до зменшення розміру отриманого банком прибутку, на який останній розраховував під час укладення кредитних договорів, подальше виконання умов кредитних договорів призведе до негативних змін фінансово-економічним показників діяльності Банку.

Згідно статті 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті,- змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно п.1 Інформаційного листа ВГСУ від 24.11.2011 N 01-06/1642/2011 закон пов'язує можливість розірвання договору за рішенням суду не безпосередньо з істотною зміною обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України за істотної зміни обставин (постанова від 23.05.2011 N 53/325-09).

Суд вважає, що запровадження в ПАТ «Банк Форум» тимчасової адміністрації та його ліквідація не можуть вважатися тими обставинами, які істотно змінились в розумінні статті 652 ЦК України. Зокрема, ПАТ «Банк Форум» міг передбачити власні можливі фінансові чи інші проблеми, що призвели до його ліквідації.

Враховуючи те, що в позові щодо розірвання кредитного договору № 1-0039/12/24-KL відмовлено то суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу в частині первісних позовних вимог щодо стягнення достроково 18 015 740,53 грн., заборгованості, за необґрунтованістю.

Адже, відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 345 ГК України, у кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Закон не пов'язує настання строку виконання зобов'язання із введенням тимчасової адміністрації чи ліквідацією Банку. Оскільки Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачає дострокового стягнення заборгованості позичальників перед банком, то така заборгованість може бути стягнена виключно в строк та в порядку передбаченому договором або законом.

Щодо зустрічних позовних вимог про зобов'язання виконати умови кредитного договору № 1-0040/12/24/KL від 13.12.2012 року в частині прощення заборгованості за кредитним договором № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012 року в сумі 2 289 000,00 грн. та зобов'язання виконати умови кредитного договору № 1-0040/12/24-KL від 13.12.2012 року, в частині прощення заборгованості за кредитним договором № 1-00040/12/24-KL та кредитним договором № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012 року договору, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що діяла станом на 09.04.2014 року, уповноважена особа Фонду мала право відмовлятися від виконання саме договорів (правочинів) за участю банку за умови їх збитковості, непотрібності чи негативного фінансового впливу на стан Банку, але не відмовлятися частково від своїх зобов'язань за договором, при цьому, приймаючи виконання зобов'язання іншої сторони, в даному випадку - позичальника.

Згідно статті 538 ЦК України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 538 ЦК України, сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Умовами пунктів 10.1 - 10.4. кредитного договору № 1-0040/12/24-KL передбачено, що банк здійснюватиме прощення боргу за кредитним договором № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012 року в сумі 21 067 740,53 грн. в межах графіку зменшення кредитного ліміту за умови належного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором № 1-0040/12/24-KL, за умови дотримання графіку погашення заборгованості, визначеної п. 1.5. Кредитного договору №1-0040/12/24-KL від 13.12.2014 року.

Відповідно до п. 10.3 кредитного договору № 1-0040/12/24-KL прощення боргу здійснюється щоквартально, не пізніше 10-го календарного дня, що слідує за звітним кварталом, та до повного остаточного прощення заборгованості за кредитним договором № 1-0039/12/24-KL за умови настання відкладальної обставини у відповідному кварталі.

Таким чином, прощення заборгованості за кредитним договором № 1-0039/12/24-KL є зустрічним зобов'язанням банку перед позичальником за виконання останнім умов договору № 1-0040/12/24-KL.

Загальний розмір боргу, що повинен підлягати прощенню згідно умов кредитного договору № 1-0040/12/24-KL у разі належного виконання позичальником зобов'язань за договором складе 21 067 740, 53 грн.

Судом встановлено, що прощення боргу в сумі 763 000,00 грн. за результатами виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № 1-0040/12/24-KL та договорами забезпечення в першому кварталі 2014 року, а саме 10.04.2014 року, не відбулося з огляду на прийняття Уповноважено особою Фонду розпорядження № 17-б від 09.04.2014 року «Щодо відмови від виконання деяких умов кредитування ТзОВ «Яричів», а саме виконання умов кредитного договору 1-0040/12/24-KL в частині прощення боргу кредитним договором № 1-0039/12/24-KL до 13.06.2014 включно. Про вказане розпорядження Банк повідомив позичальника згідно довідки вих. № 1545/32 від 25.04.2014 р. (а.с. 153, т. 1) про стан заборгованості по кредитних договорах № 1-0039/12/24-KL та № 1-0040/12/24-KL.

Вказана довідка була надіслана позичальнику після настання дати чергового автоматичного списання заборгованості (10.04.2014 року) та після виконання ним зобов'язань перед банком у першому кварталі 2014 року, а отже після настання відкладальної обставини за перший квартал 2014 року.

Зважаючи на те, що за перший квартал 2014 року заборгованість підлягала прощенню 10.04.2014 року, то повідомлення позичальника про відмову в такому прощенні 25.04.2014 р. після настання дати автоматичного прощення та прийняття Розпорядження Тимчасової Адміністрації №17-б від 09.04.2014 року про відмову в подальшому виконувати умови кредитного договору №1-0040/12/24-KL, тобто вже після виконання позичальником зобов'язань за січень, лютий та березень 2014 року по сумі 763 000,00 грн., відбулося всупереч вимогам статті 538 ЦК України та є неправомірним.

Крім того, строк дії вказаного Розпорядження Тимчасової Адміністрації №17-б від 09.04.2014 року в частині призупинення виконання умов, передбачених п.п.10.1-10.4 Кредитного договору №1-0040/12/24-KL від 13.12.2014 року (п. 1 Розпорядження), сплив 13.06.2014 року. Проте, банк не поінформував позичальника повторно про подальшу відмову від виконання умов договору, оскільки станом на дату наступного прощення заборгованості за другий та третій квартали 2014 року, а саме 10.07.2014 р. та 10.10.2014 року, розпорядження, яким банк обґрунтовував відмову від виконання окремих умов Кредитного договору №1-0040/12/24-KL втратило чинність, а про наявність нового відповідного розпорядження Позичальника повідомлено не було, як і не було повідомлено про відмову від подальшого виконання договору.

Таким чином, банком було допущено порушення права позичальника, не здійснивши прощення 10.07.2014 року та 10.10.2014 року (за другий та третій квартали) та не повідомивши позичальника про продовження невиконання зобов'язань за договором.

Беручи до уваги наведене вище, зокрема: відсутність підстав вважати кредитний договір №1-0040/12/24-KL від 13.12.2014 року є збитковим, чи є таким, що має негативний вплив на фінансовий стан Банку, недоведеність відповідної обставини банком в особі Фонду; відсутність передбаченого законом права відмовлятися від виконання лише частини власних зобов'язань за договором; прийняття Розпорядженням Тимчасової Адміністрації №17-б від 09.04.2014 року про відмову в подальшому виконувати умови кредитного договору №1-0040/12/24-KL після настання відкладальної обставини у першому кварталі 2014 року; втрату чинності вказаним розпорядженням на момент настання строку автоматичного прощення заборгованості згідно кредитного договору №1-0040/12/24-KL в другому (10.07.2014 року) та третьому (10.10.2014 року) кварталах 2014 року; порушення порядку повідомлення позичальника про відмову від виконання зустрічного зобов'язання за кредитним договором №1-0040/12/24-KL, а також настання відкладальної обставини у кожному кварталі 2014 року, у зв'язку із належним виконанням позичальником та поручителями зобов'язань за кредитними договорами, - суд вважає односторонню відмову ПАТ «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виконувати умови п.п.10.1 -10.4 Кредитного договору №1-0040/12/24-KL від 13.12.2014 року, а саме здійснення прощення заборгованості за кредитним договором № 1-0039/12/24-KL в сумі 2 289 000 грн. - неправомірною та такою, що порушує права та інтереси позичальника.

Кредитним договором №1-0040/12/24-KL (п.7.2.4.) передбачено право банку в односторонньому порядку відмовитися від виконання договору, але виключно у випадку настання порушення зобов'язань за договором, передбачених статтею п. 7.1. Кредитного договору №1-0040/12/24-KL.

Враховуючи, що позичальником належним чином виконувалися умови кредитного договору № 1-0039/12/24-KL та кредитного договору №1-0040/12/24-KL від 13.12.2014 року, а також договорів забезпечення, то в даній справі відсутні передбачені договором підстави для односторонньої відмови від виконання умов кредитного договору №1-0040/12/24-KL.

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ч. 7 та ч. 6 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином; зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Згідно 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 615 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено, що банк відмовився здійснювати прощення заборгованості за перші три квартали 2014 року необґрунтовано та з порушенням процедури. Відтак, зустрічні позовні вимоги в частині зобов'язання ПАТ «Банк Форум» в особі уповноважених органів управління виконати умови кредитного договору № 1-0040/12/24-KL від 13.12.2012 року, а саме здійснити прощення заборгованості за кредитним договором № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012 року в сумі 2 289 000 грн., є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо решти вимог за зустрічним позовом, а саме щодо зобов'язання ПАТ «Банк Форум» в особі уповноважених органів управління, належно виконувати умови кредитного договору № 1-0040/12/24-KL від 13.12.2012 року, а саме здійснювати прощення заборгованості за кредитним договором № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012 згідно умов кредитного договору № 1-0040/12/24-KL та кредитного договору № 1-0039/12/24-KL від 13.12.2012, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в цій частині позову. Адже, позовна вимога зобов'язального характеру на майбутнє не відповідає способам захисту права.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2014 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2014 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено і підписано 02.03.2015 року

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Матущак О.І.