ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. справа № 911/100/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг», Київська обл., смт Гостомель

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2», Київська обл., м. Сквира

про стягнення 109 144,40 гривень

за участю представників:

від позивача: Чугуєнко Д.В. (довіреність б/н від 03.12.2014)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.01.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» (далі-ТОВ «Агрохолдинг»/позивача) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» (далі-ТОВ «Край-2»/відповідач) про стягнення, з урахуванням поданих заяв про зменшення розміру позовних вимог, 109 144,40 грн, з яких: 93 983,67 грн заборгованості за договором поставки №612 від 25.01.2008, 13 458,02 грн інфляційних втрат та 1 702,70 грн 3% річних.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.01.2015 порушено провадження у справі №911/100/15 та призначено справу до розгляду на 03.02.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.02.2015 розгляд даної справи було відкладено на 17.02.2015.

В судові засідання 03.02.2015 та 17.02.2015 представник відповідача не прибув, витребувані судом документи не надав, про причини їх ненадання суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

25.01.2008 між ТОВ «Агрохолдинг» (далі-постачальник) та ТОВ «Край» (далі-покупець) було укладено договір поставки №612 (далі-договір), відповідно до якого постачальник поставляє і передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленням покупця та останньою узгодженою специфікацією, товаросупроводжувальною документацією, які складають невід'ємну частину цього договору, на умовах цього договору .

Договір укладений строком до 31.12.2008 року. Строк дії цього договору автоматично продовжується на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менше ніж за 30 днів до закінчення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір припинити його дію (п. 8.1 договору).

Оскільки сторонами до 01.12.2008, 01.12.2009, 01.12.2010, 01.12.2011, 01.12.2012, 01.12.2013 не було заявлено про припинення дії договору, строк дії останнього, у відповідності до п. 8.1 договору, було продовжено на наступні 2009-2014 календарні роки.

Відсутність заперечень сторін щодо продовження строку дії договору підтверджується також і поясненнями представника позивача, наданими в судових від засіданнях.

Водночас, 26.01.2010 між ТОВ «Агрохолдинг», ТОВ «Край» та ТОВ «Край-2» було укладено додаткову угоду про заміну сторони у зобов'язанні, відповідно до якої сторони дійшли згоди про заміну сторони покупця за договором поставки №612 від 25.01.2008 з ТОВ «Край» на ТОВ «Край-2» у зобов'язанні по договору з 26.08.2010.

Пунктами 2 та 5 вказаної додаткової угоди передбачено, що з 26.08.2010 всі права (як кредитора у зобов'язанні по договору) і обов'язки (як боржника у зобов'язанні по договору) сторони покупця по договору поставки переходять з ТОВ «Край» до ТОВ «Край-2» і ТОВ «Край» вибуває із зобов'язання по договору як сторона.

Судом встановлено, що позивач свої обов'язки за договором виконав належним чином, здійснивши протягом квітня-вересня 2014 на користь відповідача, як нового покупця за договором, поставку товару загальною вартістю 97 887,74 грн, що підтверджується підписами та відбитками печаток сторін на видаткових накладних:

- РН-0004241 від 18.04.2014 на суму 10 196,40 грн,

- РН-0004282 від 19.04.2014 на суму 8 053,08 грн,

- РН-0004431 від 24.04.2014 на суму 13 778,40 грн,

- РН-0004448 від 24.04.2014 на суму 9 550,20 грн,

- РН-0004484 від 25.04.2014 на суму 4 451,40 грн,

- РН-0004536 від 26.04.2014 на суму 738,12 грн,

- РН-0004864 від 07.05.2014 на суму 3 893,76 грн,

- РН-0004897 від 08.05.2014 на суму 1 264,08 грн,

- РН-0005047 від 14.05.2014 на суму 2 694,36 грн,

- РН-0005048 від 14.05.2014 на суму 628,38 грн,

- РН-0005093 від 15.05.2014 на суму 8 852,40 грн,

- РН-0005674 від 12.06.2014 на суму 1 376,52 грн,

- РН-0005675 від 12.06.2014 на суму 779,16 грн,

- РН-0005676 від 12.06.2014 на суму 2 281,92 грн,

- РН-0005903 від 19.06.2014 на суму 3 286,56 грн,

- РН-0006061 від 26.06.2014 на суму 1 832,40 грн,

- РН-0006062 від 26.06.2014 на суму 6 762,00 грн,

- РН-0006063 від 26.06.2014 на суму 505,80 грн,

- РН-0006107 від 27.06.2014 на суму 1 814,40 грн,

- РН-0006247 від 03.07.2014 на суму 3 502,32 грн,

- РН-0006248 від 03.07.2014 на суму 686,64 грн,

- РН-0006778 від 31.07.2014 на суму 1 210,32 грн,

- РН-0007091 від 13.08.2014 на суму 2 056,56 грн,

- РН-0007142 від 15.08.2014 на суму 1 530,48 грн,

- РН-0007266 від 19.08.2014 на суму 849,00 грн,

- РН-0007730 від 05.09.2014 на суму 2 098,56 грн,

- РН-0007945 від 12.09.2014 на суму 1 455,60 грн,

- РН-0008129 від 19.09.2014 на суму 1 759,92 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення першим умов договору.

Втім, відповідач свої обов'язки за договором в частині оплати вартості поставленого товару згідно означених накладних належним чином не виконав, сплативши 3 905,07 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями банківських виписок з поточного рахунку позивача за спірний період, внаслідок чого за відповідачем утворилось 93 983,67 грн заборгованості. При цьому, зазначені у банківських виписках додатково сплачені відповідачем кошти (понад 3 905,07 грн), згідно наданих суду пояснень, були зараховані в рахунок оплати накладних за попередній період, які не охоплюють спірні.

З метою досудового врегулювання даного спору, 13.12.2014 позивачем було надіслано відповідачу претензію №1, відповідно до якої позивач інформував останнього про наявність заборгованості за договором та вимагав її невідкладної сплати (цінний лист №326, надісланий з описом вкладення від 13.12.2014 через КМД УДППЗ «Укрпошта»). Зазначену претензію відповідач отримав 16.12.2014 (за довіреністю), що підтверджується інформацією про відстеження пересилання поштового відправлення УДППЗ «Укрпошта» №326.

Наявність 93 983,67 грн заборгованості відповідача за договором підтверджується довідкою б/н б/д, підписаною в.о. генерального директора та бухгалтером ТОВ «Агрохолдинг» і скріпленою відбитком печатки товариства.

Посилаючись на те, що відповідач на вказану претензію не відповів, остаточні розрахунки за договором не провів, позивач просить суд стягнути, зокрема, 93 983,67 грн заборгованості по оплаті вартості товару, поставленого за накладними РН-0004241 від 18.04.2014, РН-0004282 від 19.04.2014, РН-0004431 від 24.04.2014, РН-0004448 від 24.04.2014, РН-0004484 від 25.04.2014, РН-0004536 від 26.04.2014, РН-0004864 від 07.05.2014, РН-0004897 від 08.05.2014, РН-0005047 від 14.05.2014, РН-0005048 від 14.05.2014, РН-0005093 від 15.05.2014, РН-0005674 від 12.06.2014, РН-0005675 від 12.06.2014, РН-0005676 від 12.06.2014, РН-0005903 від 19.06.2014, РН-0006061 від 26.06.2014, РН-0006062 від 26.06.2014, РН-0006063 від 26.06.2014, РН-0006107 від 27.06.2014, РН-0006247 від 03.07.2014, РН-0006248 від 03.07.2014, РН-0006778 від 31.07.2014, РН-0007091 від 13.08.2014, РН-0007142 від 15.08.2014, РН-0007266 від 19.08.2014, РН-0007730 від 05.09.2014, РН-0007945 від 12.09.2014, РН-0008129 від 19.09.2014 згідно договору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 265, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 1 ст. 712 та ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 1.1 додатку №3 до договору передбачено, що покупець оплачує реалізовані товари за період один календарний тиждень у магазинах покупця протягом 7 календарних днів з дня закінчення календарного тижня за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені накладні (у формі відповідно до інструкцій покупця) на адресу покупця, яка вказана в замовленні, протягом не більше, ніж 7 днів з дня поставки. Якщо постачальник не надасть накладні вчасно, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки наданих документі.

З системного аналізу наведеного пункту слідує, що оплачується товар, реалізований у магазинах покупця протягом одного календарного тижня, а розрахунок за такий товар має бути здійснений протягом 7 календарних днів з дня закінчення календарного тижня протягом якого товар був реалізований, відповідно за умови що постачальник протягом не більше ніж 7 днів з дня поставки надасть належним чином оформлені накладні на адресу покупця.

Таким чином, при визначенні розміру грошових зобов'язань відповідача за договором, слід визначити вартість товару, реалізованого протягом календарного тижня, встановити сплив семи календарних днів з дня закінчення тижня впродовж якого було реалізовано товар, а також надання позивачем, як постачальником, належним чином оформлених накладних, відповідно по кожному календарному тижню окремо.

Аналогічна правова позиція щодо обов'язку суду з'ясовувати питання вартості реалізованого за договором товару при розгляді спору про стягнення заборгованості за договором поставки викладена у постанові Вищого господарського суду України у справі №904/3546/14.

Натомість, ненадання сторонами у справі доказів реалізації товару на суму 93 983,67 грн поставленого за спірними накладними унеможливлює встановлення судом як обґрунтованості посилань позивача на реалізацію відповідачем такого товару, так і на виникнення у відповідача обов'язку по сплаті існуючої заборгованості у строки, встановлені п. 1.1 додатку №3 до договору.

Проте, частиною 2 статті 530 ЦК України унормовано, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до п. 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

З огляду наведеного, підписання відповідачем спірних видаткових накладних без будь-яких зауважень щодо кількості, якості та вартості поставленого товару, свідчить про прийняття відповідачем цього товару, а отримання останнім 16.12.2014 вимоги позивача №1 від 12.12.2014 про сплату заборгованості на суму 93 983,67 грн, породжує в останнього обов'язок щодо оплати таких накладних у повному обсязі, в силу положень ч. 2 ст. 530 ЦК України, до 24.12.2014.

Аналогічна правова позиція про підставність застосування положень ч. 2 ст. 530 ЦК України при вирішенні спору про стягнення заборгованості за договором поставки у разі відсутності доказів реалізації товару за спірними накладними викладена у постанові Вищого господарського суду України від 05.11.2014 у справі №922/2045/14.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи те, що станом на день прийняття рішення відповідач решту поставленого позивачем товару не оплатив, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 93 983,67 грн заборгованості по оплаті вартості товару, поставленого за накладними РН-0004241 від 18.04.2014, РН-0004282 від 19.04.2014, РН-0004431 від 24.04.2014, РН-0004448 від 24.04.2014, РН-0004484 від 25.04.2014, РН-0004536 від 26.04.2014, РН-0004864 від 07.05.2014, РН-0004897 від 08.05.2014, РН-0005047 від 14.05.2014, РН-0005048 від 14.05.2014, РН-0005093 від 15.05.2014, РН-0005674 від 12.06.2014, РН-0005675 від 12.06.2014, РН-0005676 від 12.06.2014, РН-0005903 від 19.06.2014, РН-0006061 від 26.06.2014, РН-0006062 від 26.06.2014, РН-0006063 від 26.06.2014, РН-0006107 від 27.06.2014, РН-0006247 від 03.07.2014, РН-0006248 від 03.07.2014, РН-0006778 від 31.07.2014, РН-0007091 від 13.08.2014, РН-0007142 від 15.08.2014, РН-0007266 від 19.08.2014, РН-0007730 від 05.09.2014, РН-0007945 від 12.09.2014, РН-0008129 від 19.09.2014 згідно договору підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та визнана відповідачем у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором, позивач просить суд стягнути 13 458,02 грн інфляційних втрат та 1 702,70 грн 3% річних, нарахованих з 28.04.2014 по 12.01.2015 на суму заборгованості по кожній спірній накладній окремо, із розрахунку 7 днів після закінчення календарного тижня в якому була здійснена поставка за кожною накладною.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Натомість, в силу вимог ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи встановлені ч. 2 ст. 530 ЦК України строки виконання боржником обов'язку по проведенню грошових розрахунків, суд дійшов висновку, що право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних за порушення відповідачем строків оплати вартості поставленого товару за спірними накладними у позивача виникло з 24.12.2014.

Враховуючи наведене, заявлений позивачем період нарахування заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, а також відсутність у суду права виходити за межі позовних вимог, суд здійснював обрахунок інфляційних втрат та 3% річних з 24.12.2014 по 12.01.2015 на 93 983,67 грн сукупної заборгованості за договором.

Оскільки арифметично вірний розмір інфляційних втрат та 3% річних, заявлених позивачем до стягнення та обрахованих судом, з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону та положень договору, становить 0,00 грн (відсутність інфляційних процесів протягом розрахункового періоду) та 154,49 грн відповідно, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення 13 458,02 грн інфляційних втрат та часткове задоволення вимоги про стягнення 1 702,70 грн 3% річних у розмірі 154,49 грн.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ч. 5 ст. 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530 612, 625, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 265 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» (09000, Київська обл., Сквирський р-н, м. Сквира, вул. Леніна, 22, ідентифікаційний код 35231874) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» (08290, Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Радгоспна, 34, ідентифікаційний код 32754128) 93 983 (дев'яносто три тисячі дев'ятсот вісімдесят три) грн 67 коп. заборгованості, 154 (сто п'ятдесят чотири) грн 49 коп. 3% річних та 1 882 (одну тисячу вісімсот вісімдесят дві) грн 76 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 23.02.2015.

Суддя В.А. Ярема