РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2015Справа №910/778/15-г

За позовом Приватного підприємства «Нарі»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна»

Про стягнення 15 500,00 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача не з"явився

від відповідача Млечко І.В., довіреність № б/н від 02.03.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Нарі» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» (далі - відповідач) про стягнення 15 500,00 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 51/12 від 12.11.2013р. про перевезення вантажів.

Ухвалою суду від 20.01.2015р. порушено провадження у справі № 910/778/15-г та призначено розгляд на 09.02.2015 р.

09.02.2015р. представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явились, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали, про причини своєї відсутності суд не повідомили.

Суд відклав розгляд справи на 06.03.2015р., у зв'язку з відсутністю представників сторін.

16.02.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі та клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

06.03.2015р. відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов.

06.03.2015р. представник позивача у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав неякісного надання позивачем послуг перевезення.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2013р. між позивачем (експедитор) та відповідачем (перевізник) було укладено договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 51/12 (далі - договір перевезення).

Згідно п.1.1 договору. експедитор замовляє, а перевізник надає послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжміському сполученні.

У відповідно до укладеного договору перевезення, відповідач надав позивачу заявки-доручення відповідно до яких були надані послуги і виставлені для оплати рахунки-фактури на загальну суму 31 000,00 грн.

Пунктом 3.2 договору перевезення визначено, що підставою для проведення розрахунків по договору є підписаний сторонами акт наданих послуг, оригінал ТТН з підписами та штампами вантажовідправника та вантажоодержувача, рахунок, та податкова накладна. Експедитор зобов'язаний сплатити вартість наданих послуг протягом 10 банківських днів з моменту отримання пакету вищезазначених документів, оформлених згідно діючого законодавства.

Відповідач, в порушення умов договору, за виконані роботи з перевезення розрахувався частково у розмірі 15 500,00 грн., про що свідчать долучені до матеріалів справи докази, проте остаточний розрахунок за надані позивачем послуги не провів, чим спричинив виникнення заборгованості у розмірі 15 500,00 грн.

Внаслідок того, що відповідач не розрахувався з наявною заборгованістю, у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15 500,00 грн. боргу та судові витрати.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором перевезення.

Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 920 ЦК України визначено що, у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем було неякісно надано послуги, що призвело до нестачі товару, який перевозив позивач, проте судом зазначено, що обставини, на які посилається відповідач є підставами для розгляду такого спору в іншому позовному провадженні і до даного спору, в якому розглядається питання не оплати вартості наданих послуг перевезень, не відноситься.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вина відповідача в порушенні зобов'язань по оплаті за надані позивачем послуги перевезення доведена матеріалами справи .

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» (04073, м. Київ, Московський проспект 6, ) на користь Приватного підприємства «Нарі» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Перекопська 15, офіс 8, ) 15 500 (п'ятнадцять тисяч п'ятсот) грн. - боргу, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. - судового збору.

Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 12.03.2015р. )

Суддя В.І.Мельник