ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.03.2015 Справа № 920/2069/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АСАС»,

с. Дробишів, Н.-Сіверського району Чернігівської області;

до відповідачів: 1) Інституту біоорганічної хімії та нафтохімії Національної

академії наук України, м. Київ,

2) Малого приватного підприємства «Рай», м. Шостка

Сумської області;

про визнання дій незаконними,

Суддя: ДЖЕПА Ю.А.

Представники:

від позивача: Величко Л.Ю. (довіреність № 4 від 12.01.2015 р.);

від відповідачів: 1) не з'явився,

2) не з'явився;

При секретарі судового засідання: Лєпковій О.О.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати дії випробувальної лабораторії Інституту біоорганічної хімії та нафтохімії Національної академії наук України по прийому зразків проби бензину автомобільного неетильованого А-95 «Premium» класу В, якій надійшов на лабораторні дослідження 08.11.2014 р., по проведенню цих лабораторних досліджень та по складанню протоколу дослідження показників якості № 090/13 від 15.11.2013 р. незаконними; а також визнати дії Малого приватного підприємства «Рай» щодо неприсутності його представника 22.10.2013 р. під час відбору зразків продукції та складання акту відбору зразків продукції № 000100 від 22.10.2013 р. незаконними.

Ухвалою господарського суду від 10.02.2015 р. задоволено клопотання позивача про заміну неналежного відповідача, та відповідно до вимог ст. 21, 24 ГПК України, замінено первісного першого відповідача - випробувальну лабораторію Інституту біоорганічної хімії та нафтохімії Національної академії наук України, на належного першого відповідача - Інститут біоорганічної хімії та нафтохімії Національної академії наук України.

Представник позивача в судових засіданнях та в письмових поясненнях від 14.01.2015 р., 06.02.2015 р. позов підтримав в повному обсязі, з врахуванням заміни первісного першого відповідача на належного першого відповідача. Також в дане судове засідання, на виконання вимог ухвали господарського суду від 10.02.2015 р., надав докази надсилання позовної заяви та доданих до неї документів на юридичну адресу належного першого відповідача - Інституту біоорганічної хімії та нафтохімії Національної академії наук України, дані документи судом оглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник першого відповідача - Інституту біоорганічної хімії та нафтохімії Національної академії наук України, в судове засідання не з'явився, однак Інститутом надіслано до суду відзив від 02.03.2015 р., в якому проти задоволення позову заперечує, вважаючи всі дії стосовно дослідження якості бензину автомобільного неетильованого А-95 «Premium» класу В, якій надійшов на лабораторні дослідження до випробувальної лабораторії цього Інституту 08.11.2014 р., правомірними, а також зазначає про розгляд справи за відсутності свого представника у зв'язку з відсутністю фінансування на відповідне відрядження.

Представник другого відповідача в судове засідання також не з'явився, однак 16.01.2015 р. на адресу суду надійшов відзив даного підприємства, в якому проти задоволення позову заперечує у зв'язку із несвоєчасним попередженням позивачем другого відповідача про необхідність присутності представників останнього при проведенні перевірки та відбору зразків бензину Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Сумській області, а також надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника другого відповідача.

Таким чином, враховуючи те, що всі учасники провадження про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши наявні в справі докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних встановлених обставин та положень чинного законодавства:

22.10.2013 р. відповідно до направлення на проведення перевірки № 587 від 21.10.2013 р. головним спеціалістом інспекції з питань захисту прав споживачів у Сумській області Малимоненко О.І. проведено перевірку дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг при реалізації продукції на АЗС ТОВ «АСАС», розташованої за адресою: Сумська область, м. Середина-Буда, пров. Ювілейний, 4-А, за результатами якої складено акт перевірки № 000563 від 22.10.2013 р.

В межах здійснення планової перевірки діяльності ТОВ «АСАС» на підставі рішення начальника вищезазначеної Інспекції від 21.10.2013 р. № 101, яким, зокрема, доручено провести відбір зразка бензину автомобільного марки А-95 відповідно до вимог ДСТУ 4488:2005 «Нафта і нафтопродукти. Методи відбору проб», контролюючим органом здійснено відбір проби бензину А-95, про що складено акт відбору зразків продукції від 22.10.2013 р. № 000100.

Відібраний зразок був направлений для проведення випробування до випробувальної лабораторії першого відповідача - Інституту біоорганічної хімії та нафтохімії Національної академії наук України.

Згідно протоколу дослідження показників якості № 090/13 від 15.11.2013 р. відібраний зразок продукції не відповідає вимогам ДСТУ 4839:2007 «Бензини автомобільні підвищеної якості. Технічні умови» за такими показниками: детонаційна стійкість, густина, вміст сірки, об'ємна частка вуглеводнів (ароматичних), об'ємна частка бензолу, фракційний склад.

Як вбачається з п. 2.1. протоколу дослідження показників якості від 15.11.2013 р. № 090/13, складеного працівниками випробувальної лабораторії Інституту біоорганічної хімії та нафтохімії Національної академії наук України, зразок доставлено до випробувальної лабораторії 08.11.2013 р. та зареєстровано в журналі реєстрації під № 090/13.

13.12.2013 р. на адресу ТОВ «АСАС» від відповідача надійшов лист від 09.12.2013 р. за № 2865/04-12 із Протоколом дослідження показників якості від 15.11.2013 р. № 090/10.

Зазначені обставини вбачаються з матеріалів справи, сторонами не заперечуються, а також встановлені судовими рішеннями, зокрема ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2014 р., в адміністративній справі № К/800/46186/14 за позовом ТОВ «АСАС» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Сумській області про визнання дій протиправними.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Звертаючись до господарського суду з вимогами до Інституту біоорганічної хімії та нафтохімії Національної академії наук України і МПП «РАЙ» позивач вважає неправомірними дії першого відповідача щодо прийняття на експертизу та дослідження відібраної проби бензину, а також дії другого відповідача щодо неприсутності його представника 22.10.2013 р. під час відбору зразків продукції та складання акту відбору зразків продукції № 000100 від 22.10.2013 р.

Так, відповідно до п. 8 Порядку проведення перевірки екологічних показників нафтопродуктів, які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі, який затверджено постановою КМУ від 14.04.2004 р. № 488, відбір, пакування, транспортування та зберігання проб нафтопродуктів здійснюється відповідно до Порядку відбору у суб'єктів господарської діяльності сфери торгівлі, громадського харчування і послуг зразків товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості, який затверджено постановою КМУ від 02.04.1994 р. № 215.

В свою чергу у відповідності до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі-Закон) зазначено, що для питань, пов'язаних зі здійсненням державного нагляду (контролю), за рішенням органу державного нагляду (контролю) або його заступника може призначатися (випробування). Строк проведення експертизи (випробування) становить п'ять робочих днів з дня прийняття рішення про призначення експертизи (випробування). Строк проведення експертизи (випробування) може бути продовжено тільки в разі, якщо методикою проведення такої експертизи (випробування) передбачається більш тривалий час.

Разом з тим, у відповідності до Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України № 271/121 від 04.06.2007 р., порушення вимог ДСТУ 4488 «Нафта і нафтопродукти. Методи відбирання проб», допущені під час оформлення проб, фіксуються лабораторією в журналі реєстрації проб за формою № 3-НК. Результати випробування таких проб не можуть застосовуватись для оформлення паспортів якості на партію нафти або нафтопродуктів та не мають арбітражної сили, про що попереджається замовник випробувань. Проби, відібрані або оформлені з порушенням ДСТУ 4488 лабораторією на арбітражні випробування не приймаються.

Відповідно до зазначених вище норм зразок проби бензину доставлено до випробувальної лабораторії першого відповідача з порушенням строку, виходячи з дати надходження проби, зареєстрованої в журналі реєстрації під № 090/13.

З огляду на зазначене перший відповідач не мав право брати на дослідження та проводити лабораторні дослідження відібраного зразку бензину, оскільки строк проведення випробовування уже витік.

Викладені у відзиві від 02.03.2015 р. доводи відповідача щодо відсутності у нього правових підстав для неприйняття на дослідження відібраних проб бензину, з огляду на вищезазначені положення законодавства та встановлені судом обставини, суд вважає безпідставними.

Крім того, згідно з п. 9 Постанови КМУ від 02.04.1994 р. № 215 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дослідження якості товарів проводиться в термін, який визначається виходячи з того, щоб результати дослідження і відповідне рішення суб'єкт господарювання одержав стосовно товарів, що швидко псуються, - до початку другої половини терміну їх придатності, а стосовно інших товарів - до початку останньої третини терміну їх придатності, але не пізніше ніж через три тижні після відбору зразків.

Проте, випробування відібраних проб було проведено пізніше встановленого чинним законодавством строку.

Крім того, згідно з пунктом 4.1.8 Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України № 271/121 від 04.06.2007 р. термін виконання випробувань нафти або нафтопродукту в обсязі вимог нормативного документа має становити не більше п'яти діб від дати надходження проби бензину до лабораторії; в обсязі переліку показників, передбачених для контрольних випробувань (додаток 1),- не більше двох діб (якщо іншого терміну не обумовлено договором).

Тобто термін дослідження випробувальною лабораторією першого відповідача проби бензину перевищує встановлений законодавством строк.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, надані ним у відзиві від 02.03.2015 р., щодо непорушення ним зазначених строків через наявність укладеного між першим відповідачем та Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Сумській області договору № 007/ВЛ-2013 на проведення науково-дослідних робіт щодо визначення якості нафтопродуктів від 30.04.2013 р., оскільки дійсно п. 4.18. Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України № 271/121 від 04.06.2007 р., передбачає можливість встановлення в договорі з випробувальною лабораторією іншого терміну проведення випробування, але це стосується лише обсягу контрольних випробувань показників, згідно з переліком, зазначених у Додатку 1 до даної Інструкції.

Зазначений Додаток № 1 до Інструкції застосовується не підприємствами нафтопродуктозабезпечення, а підприємствами-виробниками - тільки при прийманні нафти та відпуску нафтопродуктів, а також при виробництві нафтопродуктів підприємства-виробники контролюють їх якість за повним переліком показників, які наведено в нормативному документі. Тобто, договір контрольних випробувань показників з випробувальною лабораторією укладається між підприємствами нафтопродуктозабезпечення чи підприємствами-виробниками щодо визначення якості нафтопродуктів відповідно до переліків показників.

Таким чином, вказане не стосується проведення досліджень зразків бензину у відповідності до укладеного договору між Інспекцією з питань захисту прав споживачів та випробувальною лабораторією першого відповідача на відповідність їх вимогам ДСТУ 4839:2007 «Бензини автомобільні підвищеної якості. Технічні умови».

Порушення строку проведення експертизи також встановлено судовим рішенням - ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2014 р. в адміністративній справі № К/800/46186/14 за позовом ТОВ «АСАС» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Сумській області про визнання дій протиправними.

Так, вказаним судовим рішенням в адміністративній справі № К/800/46186/14 встановлено, що акт відбору зразків продукції від 22.10.2013 р. № 0001000, колегія суддів вважає таким, що відповідає встановленим вимогам.

В той же час, відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V для з'ясування питань, пов'язаних із здійсненням державного нагляду (контролю), за рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) або його заступника може призначатися експертиза (випробування).

Посадові особи, які здійснюють державний нагляд (контроль), зобов'язані ознайомити суб'єкта господарювання з рішенням про призначення експертизи (випробування), а після її закінчення - з висновком експертизи (випробування).

Строк проведення експертизи (випробування) становить 14 робочих днів з дня прийняття рішення про призначення експертизи. Строк проведення експертизи може бути продовжено тільки в разі, якщо методикою проведення такої експертизи (випробування) передбачається більш тривалий час.

Як встановлено судом, рішення про експертизу було прийнято 21.10.2013 р., зразки продукції доставлено до випробувальної лабораторії 08.11.2013 р., протокол дослідження показників якості № 090/13 складено 15.11.2013 р. та направлено позивачу 12.12.2013 р.

Таким чином, як також встановлено ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2014 р. в адміністративній справі № К/800/46186/14, в даному випадку порушено вимоги ч.4 ст. 17 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V щодо недотримання строків проведення експертизи.

Згідно з положеннями наведеної статті у разі незгоди з результатами експертизи (випробування) суб'єкт господарювання має право оскаржити їх в суді.

Для проведення повторної експертизи (випробування) використовується контрольний зразок продукції, відібраний відповідно до вимог цього Закону.

Суб'єкт господарювання за своєю ініціативою може провести експертизу (випробування) зразка, що залишився у нього, в уповноваженій та/або акредитованій організації. У разі розходження результатів експертизи (випробування), проведених органом державного нагляду (контролю) та суб'єктом господарювання, спір вирішується судом.

В свою чергу, в результаті дій випробувальної лабораторії першого відповідача позивач був позбавлений права провести повторну експертизу, оскільки термін зберігання відібраного зразку бензину автомобільного закінчився. Так, відповідно до п. 10.2 ДСТУ 4488:2005 «Нафта і нафтопродукти. Методи випробувань» на випадок розбіжностей в оцінці якості проби нафтопродукту зберігають протягом 45 діб із дня відбору. Протокол дослідження показників якості № 090/13 ТОВ «АСАС» було отримано 13.12.2013 р., тобто через 52 дня після відбору зразків.

Враховуючи викладене, позивач з метою захисту своїх порушених прав звернувся до суду із вимогою про визнання дій Інституту біоорганічної хімії та нафтохімії Національної академії наук України по прийому його випробувальною лабораторією зразків проби бензину автомобільного неетильованого А-95 «Premium» класу В, якій надійшов на лабораторні дослідження 08.11.2014 р., по проведенню цих лабораторних досліджень та по складанню протоколу дослідження показників якості № 090/13 від 15.11.2013 р. незаконними.

Відповідно до вимог ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. При цьому частиною другою зазначеної статті визначено, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, крім визначених нею, іншими способами, передбаченими законом. З даною статтею кореспондується положення ст. 16 Цивільного кодексу України про те, що кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обрання способів захисту цивільних прав передбачає свободу вибору суб'єктом захисту виду способу захисту, обов'язковість легального переліку способів захисту, а також можливість застосування способів захисту за аналогією, адже способи захисту є юридичними конструкціями, які в цілому аналогічні іншим правовим побудовам і знаходять свій вираз у певних нормах права, що можуть застосовуватися за аналогією за прямими приписами закону (ст. 8 Цивільного кодексу України). Відсутність можливості захисту суб'єктом своїх прав та законних інтересів є неправомірною з точки зору положень ст. 55 Конституції України та позицій ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи вищезазначені положення чинного законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача та задоволення позову в частині визнання незаконними дій Інституту біоорганічної хімії та нафтохімії Національної академії наук України по прийому його випробувальною лабораторією зразків проби бензину автомобільного неетильованого А-95 «Premium» класу В, якій надійшов на лабораторні дослідження 08.11.2014 р., по проведенню цих лабораторних досліджень та по складанню протоколу дослідження показників якості № 090/13 від 15.11.2013 р.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач також просив визнати незаконними дії Малого приватного підприємства «Рай» щодо неприсутності його представника 22.10.2013 р. під час відбору зразків продукції та складання акту відбору зразків продукції № 000100 від 22.10.2013 р., обґрунтовуючи це тим, що власником АЗС за адресою: Сумська область, м. Середина-Буда, пров. Ювілейний, 4-А, є другий відповідач - МПП «РАЙ». ТОВ «АСАС» користується АЗС на підставі договору оренди №8/12, який укладений 23.07.2012 р. Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «АСАС» використовує в господарській діяльності все майно, обладнання та устаткування, яке знаходиться на АЗС. Порядок відбору зразків продукції визначено ст. 14 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V, якою зазначено, що відбір зразків продукції здійснюється посадовою особою органу державного нагляду (контролю) в присутності керівника суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи і засвідчується актом відбору зразків продукції. Суб'єкт господарювання має бути присутнім при всіх діях посадової особи органу державного нагляду (контролю) під час відбору зразків продукції і заявляти клопотання з приводу цих дій, про що здійснюється запис до акта відбору зразків продукції.

Представник позивача в позові, а також в судових засіданнях зазначив, що ТОВ «АСАС» зверталося до власника АЗС з вимогою бути присутнім при здійснення перевірки продукції та відбору зразків продукції, однак МПП «Рай» порушило зазначені норми, оскільки, як власник майна, на думку позивача, мав бути присутнім при проведенні перевірки та здійсненні відбору зразків, чим порушив вимоги закону, а саме: зобов'язаний був внести свої заперечення щодо порушень строків відібрання проб до акту відбору зразків продукції № 000100 від 22.10.2013 р. Зазначені дії другого відповідача, на думку позивача, призвели в наступному до направлення прострочених зразків до випробувальної лабораторії першого відповідача.

Проаналізувавши норми чинного законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог до другого відповідача за їх необґрунтованістю. Так, в матеріалах справи відсутні та представником позивача до суду не надані жодні докази своєчасного попередження другого відповідача про необхідність присутності його представників при проведені перевірки та відборі зразків Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Сумській області 22.10.2013 р., як й необґрунтовано визначення чинним законодавством відповідного обов'язку другого відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V, Постановою КМУ від 02.04.1994 р. № 215 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Інструкцією з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України № 271/121 від 04.06.2007 р., Порядком проведення перевірки екологічних показників нафтопродуктів, які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі, який затверджено постановою КМУ від 14.04.2004 р. № 488 ст. ст. ст. 33, 34, 35, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати дії Інституту біоорганічної хімії та нафтохімії Національної академії наук України по прийому його випробувальною лабораторією зразків проби бензину автомобільного неетильованого А-95 «Premium» класу В, якій надійшов на лабораторні дослідження 08.11.2014 р., по проведенню цих лабораторних досліджень та по складанню протоколу дослідження показників якості № 090/13 від 15.11.2013 р., незаконними.

3. В частині позовних вимог про визнання дій Малого приватного підприємства «Рай» щодо неприсутності його представника 22.10.2013 р. під час відбору зразків продукції та складання акту відбору зразків продукції № 000100 від 22.10.2013 р. незаконними - відмовити.

Повне рішення складено 06.03.2015 року.

СУДДЯ Ю.А. ДЖЕПА