ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2015 р.Справа № 922/5523/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в о. Харківської Обласної Дирекції, м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Бідоленко Є.І.,дов.,№ 428/12 від 10.10.2012р.

відповідача - ОСОБА_4,дов.,№1308 від 06.06.2012р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської Обласної Дирекції, звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, в якій просить суд стягнути з відповідача :

- суми заборгованості за кредитом в розмірі 1 742 749,62грн.,

- у тому числі прострочена сума за тілом кредиту - 131 528,28грн.,

- сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 92 389,59грн.,

- сума пені , нарахована за порушення строку погашення тіла кредиту - 6 841,27грн.,

- сума пені, нарахована за порушення строку погашення відсотків - 4 779,06грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на укладення між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 кредитного договору № 010-1/07-01-0800-08 укладеного у відповідності до Генеральної кредитної угоди №07-01-177-08 від 16 жовтня 2008 року, з урахуванням змін та доповнень відповідно до договору.

Відповідно до Кредитного договору № 010-1/07-01-0800-08 від 16.10.2008 р., позичальнику було надано кредитні кошти в сумі 3 000 000,00 гривень, до 16 жовтня 2018 року.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, щодо погашення суми кредиту, нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками АТ "Райффайзен Банк Аваль» направило Позичальнику вимогу про усунення порушення за вих. № 140-11-0-00/8/1828 від 15.10.2014р., однак вимога позивача про усунення порушення відповідачем виконана не була, заборгованість залишились непогашеною, вказані обставини стали підставою для звернення позивача з позовом.

Ухвалою господарського суду від 03.12.2014року порушено провадження у справі№922/5523/14, розгляд справи призначено на 18.12.2014року.

Ухвалами господарського суду, розгляд справи відкладався з 18.12.2014року до 20.01.2015року, та з 20.01.2015року до 29.01.2015року.

Ухвалою господарського суду від 29.01.2015року, задоволено клопотання сторін щодо продовження строку розгляду справи на підставі ч.3 ст. 69 ГПК України, розгляд справи відкладено до 10.02.2015року.

09.02.2015року від Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в о. Харківської Обласної Дирекції, м. Харків надійшли пояснення (вх.№4971) , в яких позивач визначив до стягнення з відповідача наступні суми:

- сума заборгованості за кредитом складає - 1 742 749,62 грн.;

-сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 80 389,59грн.;

-сума пені, нарахована за порушення строку погашення тіла кредиту - 4 926,90грн.;

- сума пені, нарахована за порушення строку погашення відсотків - 3 619,65грн.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема статтею 22 цього Кодексу не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Розглянувши вищевказані пояснення позивача до позовної заяви, господарський суд кваліфікує їх як подання заяви про зменшення позовних вимог та приймає її до розгляду як таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству.

В судовому засіданні 10.02.2014 року оголошено перерву до 16.02.2015року , з метою надання сторонами доказів в підтвердження заявлених вимог та заперечень.

Представник позивача в судовому засіданні 16.02.2015 року підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі, через канцелярію господарського суду (вх.№5935 від 16.02.2015року) надав письмові пояснення стосовно права позивача на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором , оскільки вважає, що відповідачем було прострочено повернення чергових частин кредиту , також позивач вказує на те, що відповідно до виписок по рахункам станом на 01.10.2014року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість (вихідний залишок )

- по рахунку НОМЕР_2- 1 742 749,62грн. основна заборгованість за кредитом,

- порахунку НОМЕР_3 -90 336,49грн.

Представник відповідача, в судовому засіданні 16.02.2015року заперечував проти заявлених позовних вимог, в процесі розгляду справи через канцелярію господарського суду (вх.№3363 від 29.01.2015року) надав відзив на позовну заяву визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за користування кредитом в розмірі 80 389,59грн., в іншій частині позовних вимог заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Також, в процесі розгляду справи від громадянина України ОСОБА_5 надійшла заява про залучення останнього в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача на підставі ст. 27 ГПК України(вх.№5014 від 09.02.2015року) .

Господарський суд, розглянувши заяву громадянина України ОСОБА_5 про залучення останнього в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (вх.№5014 від 09.02.2015року), не вбачає правових підстав для її задоволення, у зв'язку із закінченням процесуальних строків визначених ст.69 ГПК України .

Враховуючи те, що норми ст.38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, та відповідача встановив наступне.

16.10.2008р. між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником за всіма правами та обов'язками якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (позивач по справі) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (відповідач) було укладено Кредитний договір №010-1/07-01-0800-08, у відповідності до Генеральної кредитної угоди №07-01-177-08 від 16.10.2008р. згідно п.1.1 якого кредитор, надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. Кредитний ліміт - 3 000 000,00 грн. , кінцева дата повернення кредиту - 16 жовтня 2018р.

На підтвердження надання боржнику кредиту в сумі 3 000 000,00 грн. банком було видано платіжні доручення , які містяться в матеріалах справи (а.с.34-47).

Також, сторонами 21.12.2010р. було підписано додаток №1 до кредитного договору №010-1/07-01-0800-08, відповідно до якого сторони погодили графік погашення кредитної заборгованості; додаткову угоду №1 від 21.12.10р. додаткову угоду №2 від 21.10.10р. відповідно до якого сторони погодили графік погашення кредитної заборгованості.

Згідно п.3.6. договору сторонами визначено, що позичальник зобов'язаний здійснювати повернення основної заборгованості за кредитом (позичкова заборгованість) починаючи з першого місяця видачі першого траншу за кредитом у сумі визначеній позичальником, з дотриманням вимог п.1.1. цього договору щодо зменшення ліміту кредитування .

Пунктами 6.1., 6.2. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується використати кредит у зазначені у цьому договорі цілі і строки, передбачені цим договором, забезпечити повернення кредитору одержаного кредиту та сплати нарахованих процентів , передбачених цим договором комісій, неустойок, відшкодування витрат та збитків кредитора викликаних неналежним використанням цього договору. У випадку порушення умов цього договору сплачувати кредитору пеню та інші штрафні санкції , передбачені цим договором.

Відповідно до пункту 10.2. договору за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цих договором, позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості , з кожний день прострочення

Як вбачається із матеріалів справи, взятих на себе зобов'язань, щодо повернення кредитних коштів та процентів у відповідності до умов Кредитного договору №010-1/07-01-0800-08 від 16.10.2008 р., позичальник не виконав, в зв'язку з чим перед позивачем виникла загальна сума заборгованості, яка станом на день розгляду складає 1 831 759,54 гривень (з врахуванням наданих позивачем пояснень вх.№4971 від 09.02.2015року), де:

- сума заборгованості за кредитом складає - 1 742 749,62 грн.;

- сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 80 389,59грн.;

- сума пені, нарахована за порушення строку погашення тіла кредиту - 4 926,90грн.;

- сума пені, нарахована за порушення строку погашення відсотків - 3 619,65грн.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, щодо погашення суми кредиту, нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками АТ "Райффайзен Банк Аваль» направило Позичальнику вимогу про усунення порушення за вих. № 140-11-0-00/8/1828 від 15.10.2014р., однак вимога позивача про усунення порушення відповідачем виконана не була, заборгованість залишились непогашеною, вказані обставини стали підставою для звернення позивача з позовом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Фінансовим кредитом, відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" від 12.07.01р., є кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під певні проценти.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором .

Статтею 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №010-1/07-01-0800-08 від 16.10.2008 р., щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, а також те, що станом на момент прийняття рішення у даній справі відповідачем не надано доказів на підтвердження погашення заборгованості за вказаним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором №010-1/07-01-0800-08 від 16.10.2008 р., заборгованості за кредитом 1 742 749,62 грн., та нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом 80 389,59грн.

Також, у позовній заяві, позивач просить суд стягнути з відповідача пені, нарахована за порушення строку погашення тіла кредиту - 4 926,90грн. за період з 21.06.2014 року по 30.09.2014 року, пені, нарахованої за порушення строку погашення відсотків - 3 619,65грн. за період з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року.

Відповідно до ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши нараховану позивачем пеню, суд встановив, що розрахунок пені виконано позивачем без урахування ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а тому позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню, а саме: пені, нарахованої за порушення строку погашення тіла кредиту - 4 926,90грн. за період з 21.06.2014 року по 30.09.2014 року, пені, нарахованої за порушення строку погашення відсотків - 3 619,65грн. за період з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору оскільки з його вини спір було доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 232, 343, ГК України, ст.ст. 1, 15, 526,530, 549, 610, 611, 629, 1048,1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (61024, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської Обласної Дирекції (61166, м. Харків, вул. Новгородська, 11, , МФО 350589, р/р 649989 у Харківській обласній дирекції "Райффайзен Банк Аваль") - суми заборгованості за кредитом - 1 742 749,62 грн., суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 80 389,59грн., суми пені, нарахована за порушення строку погашення тіла кредиту - 4 926,90грн., суми пені, нарахована за порушення строку погашення відсотків - 3 619,65грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 36633,71грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.02.2015 р.

Суддя О.О. Присяжнюк