ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" лютого 2015 р. Справа № 5019/1830/12

Суддя Горплюк А.М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ Рітейл" про заміну стягувача як сторони виконавчого провадження у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий екватор"

до відповідача Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" в особі філії "Рівненський райавтодор"

про стягнення в сумі 59 252 грн. 00 коп.

Орган виконання судового рішення: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області

В засіданні приймали участь:

Від заявника: не з'явився.

Від позивача : не з'явився.

Від відповідача : не з'явився.

Від органу ДВС: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотий екватор" звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до відповідача - Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі філії "Рівненський райавтодор" про стягнення 59 252 грн. 00 коп. заборгованості.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 18.12.2012р. у справі №5019/1830/12 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий екватор" задоволено.

03.01.2013 року на примусове виконання вказаного рішення видано наказ.

23.12.2014р. товариство з обмеженою відповідальністю "ВОГ Рітейл" подало заяву про заміну стягувача як сторони виконавчого провадження. Зазначає, що 15.12.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Золотий екватор" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОГ Рітейл" укладено договір про уступку права вимоги, згідно якого від Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий екватор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ Рітейл" перейшло право вимоги першого стягнення заборгованості та витрат по сплаті судового збору. Посилаючись на 2 ГПК України та ст.ст. 512, 514 ЦК України та ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" просить замінити стягувача у виконавчому провадженні по виконанні наказу Господарського суду Рівненської області у справі №5019/1830/12 від 03.01.2013р..

Ухвалою суду від 24.12.2014р. розгляд питання про заміну стягувача як сторони виконавчого провадження у справі №5019/1830/12 призначенло на 10.02.2015р.

Ухвалою суду від 10.02.2015р. розгляд справи відкладено на 19.02.2015р.

У судовому засіданні 19.02.2015р. року заявник підтримав заяву про зміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалою суду від 19.02.2015р. розгляд справи відкладено на 26.02.2015р.

23.02.2015р. заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОГ Рітейл", через відділ канцелярії та документального забезпечення суду подав клопотання, в якому просив суд розглянути заяву про заміну сторони у виконавчому провадження по справі №5019/1830/12 без присутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ Рітейл".

Позивач, відповідач та орган ДВС не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання 26.02.2015р., хоча про дату, місце та час судового засідання належним чином повідомлені.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані документи, суд встановив наступне.

У відповідності до статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до положень частини 1, 2 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Статтею 17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, накази господарських судів.

12.05.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43253432 з виконання наказу № 5019/1830/12 виданого 03.01.2013р..

Відповідно до статті 25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

За змістом норм розділу XIV ГПК України, статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, є завершальною стадією судового провадження.

У відповідності до положень частин 1, 2, 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

В абзаці 3 пункту 1.4 постанови від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що статтею 25 ГПК передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі.

Судом встановлено, що 15.12.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОГ РІТЕЙЛ" (новий кредитор) був укладений правочин № 373 про уступку права вимоги (відступлення права вимоги в порядку статті 512-519 ЦК України).

Розділом 1, даного правочину встановлено, що первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає право вимоги першого і стає кредитором Дочірнього підприємства "Рівненський Облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні Дороги України" (ДП "Рівненський облавтодор "ВАТ"ДАК"Автомобільні Дороги України) (надалі боржник).

Пунктом 1.2. Правочину встановлено, що предметом відступлення є вимога до боржника по погашенню заборгованості в сумі 45 859 грн. 83 коп., в тому числі 44 250 грн. 33 коп. основної суми заборгованості та 1 609 грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору, що виникла на підставі рішення господарського суду Рівненської області від 18.12.2013р. по справі № 5019/1830/12 та договору № 406 поставки нафтопродуктів від 07.03.2012р., укладеного між боржником та первісним кредитором.

Загальна сума заборгованості, що уступається згідно умов даного правочину становить 45 859 грн. 83 коп. (пункт 1.3. Правочину).

Пунктом 2.1. Правочину встановлено, що за даним правочином до Боржника переходять обов'язки визначені розділом 1 даного Правочину.

Згідно пункту 2.2. Правочину, Первісний кредитор зобов'язується передати Новому кредитору всю необхідну інформацію, копії документів, що підтверджують зобов'язання боржника перед Первісним Кредитором.

У пункті 3.1. Правочину сторони погодили, що даний правочин вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

В силу норм частини 1 статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 Цивільного кодексу України регламентовано, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником надано належні докази, які підтверджують здійснення правонаступництва, подана заява про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 5019/1830/12 не суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 25, 33 та 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ Рітейл" про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 5019/1830/12 задоволити.

2. Змінити сторону виконавчого провадження (стягувача) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ідентифікаційний код: 37425075), яке відкрите відповідно до постанови відділу ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області від 12.05.2015р. (ВП № 43253432) по виконанню наказу господарського суду Рівненської області у справі № 5019/1830/12 від 03.01.2013р., на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОГ Рітейл" (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ідентифікаційний код: 37821544).

3. Ухвалу направити сторонам по справі.

Суддя Горплюк А.М.