РІШЕННЯ

"03" березня 2015 р.Справа № 921/77/15-г/17

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

при секретарі судового засідання Суслові П.В.

розглянув справу

за позовом: Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області, м.Зборів Тернопільської області

до відповідача: Зборівської міської ради, м.Зборів Тернопільської області

про cтягнення 9 901,12грн

за участю представників:

позивача: Данильчук Л.В., юрисконсульт, довіреність №84108 від 22.01.2015р.;

відповідача: Загородня О.В., завідувач юридичного відділу міської ради, довіреність №б/н від 16.02.2015р.

В судовому засіданні представникам сторін роз'яснено їх права та обов'язки у відповідності до приписів ст.ст. 20, 22, 811 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Позивач - Відділ освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області, м.Зборів Тернопільської області, звернувся 26.01.2015р. (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за №80) до господарського суду Тернопільської області з позовом до Зборівської міської ради, м.Зборів Тернопільської області, про стягнення 9901,12грн зайво сплачених коштів на оплату праці кочегарів, задіяних в опаленні приміщення дитячого ясла-садка №2 у м.Зборів за період з жовтня 2011р. по грудень 2012р. та нарахувань на неї.

Позовні вимоги обґрунтовуються копіями наступних документів: атом ревізії фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації №17-22/212 від 13.08.2013р.; постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.04.2014р. у справі №819/499/14-а; договором про відшкодування затрат за воду, природний газ, світло від 15.10.2012р. та від 15.10.2011р.; актом приймання-передачі основних засобів та малоцінних предметів; детальною розшифровкою нарахованої зарплати кочегарам; іншими матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 28.01.2015р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 17.02.2015р., з подальшим оголошенням перерви в судовому засіданні, в порядку ст.77 ГПК України, на 03.03.2015р.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, з підстав, викладених у позові. Зокрема, зазначив, що Відділ освіти Зборівської РДА опалює приміщення дитячого ясла-садка №2 та ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 у м.Зборів Тернопільської області. Дані приміщення опалюються котельнею, що знаходиться на балансі відділу освіти і фінансується з районного бюджету; приміщення дитсадка перебуває у комунальній власності міста Зборів та фінансується з місцевого бюджету. В період з 26.06.2013р. по 06.08.2013р. Тернопільською об'єднаною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Зборівської РДА, в ході якої встановлено, що за період з жовтня 2011р. по травень 2013р. з районного бюджету, тобто за рахунок позивача, зайво сплачено видатки на оплату праці кочегарів, яка використовувалася для опалення приміщення вказаного дитячого ясла-садка. Дані кошти районному бюджету не відшкодовувалися з місцевого бюджету. Водночас, представник звертав увагу суду на те, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.04.2014р. у справі №819/499/14-а задоволено адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Тернопільській області та зобов'язано Відділ освіти Зборівської РДА Тернопільської області виконати пункти 10 та 11 обов'язкових вимог інспекції щодо проведення роботи в частині повернення зайво сплачених коштів за спожиті комунальні послуги та повернення зайво понесених витрат з оплати праці кочегарів шляхом пред'явлення позовів до суду про стягнення відповідних коштів. Дані обставини стали підставою для стягнення в судовому порядку з відповідача 9901,12грн витрат, понесених на оплату праці кочегарів.

Відповідач позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у запереченні на позовну заяву (вх.№5900 від 11.02.2015р.). Серед іншого, зазначив, що відповідно до договорів про відшкодування затрат на електроенергію, природний газ від 22.10.2008р., 22.09.2011р., 15.10.2011р., 15.10.2012р., укладених між Зборівською міською радою та Відділом освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області, відповідач взяв на себе зобов'язання з відшкодування понесених позивачем витрат з оплати комунальних платежів за опалення відповідно до виставлених рахунків. При цьому, звертає увагу, що видатки на оплату праці кочегарів та нарахувань на неї в договорах не значаться. Станом на дату розгляду справи заборгованість по даних договорах у відповідача відсутня, а тому позовні вимоги останній вважає безпідставними. Щодо акту ревізії фінансової інспекції, то відповідачем дана підстава позовних вимог заперечується, оскільки заборгованість на суму 9901,12грн виникла внаслідок невірного відображення у документах фінансової звітності господарської діяльності позивача, зокрема порушення позивачем п.п.20, 22, 29 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002р. №228, ст.116 Бюджетного кодексу України, ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

15 жовтня 2011 року та 15 жовтня 2012 року між Відділом освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області та Зборівською міською радою укладено договори про відшкодування затрат за воду, природний газ, світло, відповідно до умов яких Зборівська міська рада зобов'язалася відшкодувати у безготівковій формі Зборівській РДА понесені затрати по оплаті електроенергії, природного газу та води, що будуть використані для опалення приміщення дитячого ясла-садка №2 за діючими тарифами в період з 15.10.2011р. по 15.10.2012р. та з 15.10.2012р. по 15.04.2013р.

Розпорядженням голови Зборівської районної державної адміністрації №756 від 22.10.2008р. надано дозвіл на початок роботи з 23.10.2008р. котельні ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 міста Зборова. У грудні 2008 року Тернопільське обласне комунальне підприємство "Тернопільтеплокомуненерго" передало, а Зборівська районна державна адміністрація прийняла у власність котельню по вул.Гоголя, 12 в м.Зборів.

З наявних в матеріалах справи наказів №164 від 24.10.20008р., №№82, 863, 81 від 15.10.2011р., №№32-к, 33-к, 31-к від 17.04.2012р., №№90-к, 92-к, 91-к від 15.10.2012р., вбачається, що оператори газових котлів (кочегари) перебували у трудових відносинах із позивачем, яким, відповідно, і здійснювалася оплата праці.

Матеріали справи свідчать, що за період з грудня 2011 року по грудень 2012 року Зборівською міською радою оплачено на рахунок Зборівської районної державної адміністрації грошові кошти на загальну суму 204910,35грн, в якості відшкодування понесених витрат з оплати спожитої електроенергії, природного газу та опалення дитячого ясла-садка №2.

Разом з тим, актом ревізії №17-22/121 від 13.08.2013р. фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації в період з 01.02.2011р. по 31.01.20013р. встановлено, що відділом освіти впродовж опалювального сезону протягом жовтня 2011 року - травня 2013 року здійснено видатки на оплату праці кочегарів, задіяних в опаленні приміщень, в тому числі дитячого ясла-садка №2. Згідно акту ревізії встановлено, що на підставі укладених договорів, Зборівською міською радою відшкодовано понесені витрати на оплату комунальних послуг, однак видатки на оплату праці кочегарів, праця яких використовувалася для опалення приміщень та нарахувань на неї, впродовж вказаного опалювального періоду здійснювалося Відділом освіти Зборівської РДА та не відшкодовувалися власником приміщення. У зв'язку з наведеним, фініспекція дійшла висновку, що Відділом освіти Зборівської РДА покрито видатки інших юридичних осіб, в тому числі Зборівської міської ради на суму 9901,12грн.

Згідно наданого розрахунку понесених витрат на оплату праці кочегарів, які опалюють приміщення ЗОШ І-ІІІ ступенів міста Зборів і дитячого ясла - садка №2 міста Зборова з нарахуванням на зарплату, відділом освіти за період з жовтня по грудень 2011 року та з січня по грудень 2012 року понесено витрати на зарплату кочегарів на суму 9901,12грн.

За адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Тернопільській області згідно постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.04.2014р. у справі №819/499/14-а, зобов'язано Відділ освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області виконати пункти 10 та 11 вимог фінінспекції щодо проведення відповідно роботи з повернення зайво понесених видатків на оплату праці кочегарів на суму 9901,12грн шляхом пред'явлення позову до суду про стягнення таких коштів в примусовому порядку.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги з наведених позивачем підстав, не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків у тому числі, щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди) є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Предметом позовних вимог у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 9901,12грн, які витрачені позивачем на виплату заробітної плати кочегарам за опалення приміщення дитячого ясла-садка №2 у м.Зборів; підставою позову позивачем визначено акт ревізії фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації від 13.08.2013р. №17-22/2012, яким встановлено, що Зборівською міською радою не проводилось відшкодування затрат відділу освіти по виплаченій заробітній платі кочегарам в частині опалення приміщення дитячого ясла-садка №2 у м.Зборів.

Судом встановлено, що під час проведення фінінспекцією ревізії, результати якої оформлено актом №17-22/212 від 13.08.2013р., виявлено, що відповідно до укладених договорів та виставлених рахунків, іншими юридичними особами, опалення приміщень яких проводилося за рахунок відділу освіти, відшкодовувалися понесені витрати на сплату комунальних послуг. Втім, відділ освіти здійснював видатки на оплату праці кочегарів та нарахувань на неї впродовж опалювального періоду 2011, 2012, 2013 років. В ході проведення ревізії проведено розрахунок загальної суми відшкодування заробітної плати кочегарів, яка використовувалася для опалення Зборівського дитячого садка №2 в період з жовтня 2011р. по травень 2013р. та складає 9901,12грн.

В акті ревізії вказано, що відділом освіти проведено оплату праці кочегарів на зазначену вище суму, що є порушенням п.п.5, 46 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002р. № 228 та п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996-XIV, внаслідок чого районному бюджету завдано збитків на суму 9901,12грн.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Однак, для покладення відповідальності за цивільне правопорушення, необхідною умовою є вина заподіювача.

Загальні положення про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної або юридичної особи, унормовано у главі 82 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2 зазначеної статті, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків - це міра відповідальності за правопорушення в сфері господарювання, тому її застосування можливе лише за наявності підстави відповідальності, передбаченої законом.

Виходячи з вищевикладеного, обов'язковою передумовою задоволення позовних вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: наявність збитків; причинний зв'язок між діями відповідача та заподіянням збитків позивачеві; протиправність поведінки відповідача як заподіювача збитків; вина відповідача. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків (зазначеної правової позиції щодо наслідку відсутності будь-якої з ознак збитків дотримується Вищий господарський суд України у своїх постановах від 25.01.2011р. №2/125-10, від 18.06.2014 р. №902/1548/13, від 27.11.2014 р. №904/400/14).

При цьому, на кредитора покладається обов'язок доведення факту протиправної поведінки, наявності збитків і їх розміру та причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою й понесеними збитками.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В даному випадку, це стосувалося позивача, який мав довести суду обов'язок відповідача відшкодувати витрати, понесені відділом освіти з оплати праці кочегарів та нарахувань на неї.

Судом встановлено, що єдиним доказом на підтвердження заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача 9901,12грн позивачем зазначено акт ревізії фінансово - господарської діяльності відділу освіти Зборівської РДА №17-22/212 від 13.08.2013р. та постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.04.2014р. у справі №819/499/14-а. Правовими нормами вказано статті 16, 526, 530 ЦК України, тобто, норми, що регулюють порядок виникнення зобов'язання.

З аналізу наданого акту не вбачається встановлення протиправності поведінки відповідача у взаємовідносинах з позивачем.

Слід зазначити, що акт ревізії Тернопільської об'єднаної державної фінансової інспекції №17-22/212 від 13.08.2013р. не є належним доказом порушення відповідачем договірних чи інших зобов'язань в частині відшкодування витрат на оплату праці та нарахувань на неї в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови договірних відносин між сторонами та не можуть їх змінювати.

Так, згідно ст.15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єкту, що ревізується.

Довідка контрольно-ревізійного управління чи акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - пред'явлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами. Такі висновки суду узгоджуються з постановами Вищого господарського суду України від 15.01.2013р. у справі №5015/2427/12, від 22.02.2013р. у справі № 5006/18/13/2012, від 15.02.2012р. у справі №5004/1660/11, Верховного суду України від 22.01.2013р. у справі №5006/18/13/2012).

При цьому, суд зазначає, що відповідно до роз'яснень Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000р., № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" (із змінами та доповненнями) акти ревізії не мають обов'язкового характеру.

Позивачем в порядку господарського судочинства не доведено належними та допустимими доказами порушення міською радою існуючих договірних зобов'язань за договорами від 15.10.2011р. та від 15.10.2012р., а також обов'язку відповідача відшкодувати витрати, понесені з оплати праці кочегарів та нарахувань на неї.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що актом ревізії виявлено здійснення відділом освіти оплати праці кочегарам, які опалювали дитячий садочок №2 у м.Зборів, згідно трудових контрактів, а згідно договорів від 15.10.2011р. та від 15.10.2012р. сторони дійшли згоди по відшкодуванню витрат на опалення дитячого ясла-садка №2 у м.Зборів, і дані обставини не є тотожними.

Окрім того, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення коштів як зайво сплачених з посиланням на приписи ст.ст.526, 530 ЦК України, адже дані правові норми регулюють правовідносини зобов'язального характеру. Таким чином, за умови існування між сторонами договірних відносин (що є в даному випадку), неналежне виконання обов'язку відповідачем є підставою для відповідальності за порушення зобов'язання. Виникнення зобов'язання щодо повернення зайво отриманих коштів обумовлюється випадком, коли сума сплати перевищує погоджений у договорі обсяг та вартість наданих комунальних послуг. Утім, судом не встановлено, і таке підтверджено сторонами в судових засіданнях, оплата відповідачем сум за електроенергію, природний газ, воду тощо проводилася в розмірі, вказаному позивачем у виставлених рахунках на оплату даних послуг (копії рахунків знаходяться в матеріалах справи), відтак, переплат грошових коштів за договірними зобов'язаннями не існує.

При таких обставинах справи, виходячи з наведених законодавчих положень, характеру правовідносин, враховуючи недоведеність позивачем факту неналежного виконання відповідачем умов договорів від 15.10.2011р. та 15.10.2012р., суд дійшов висновку , що вимога позивача про стягнення з відповідача 9901,12грн сплачених коштів як оплату праці кочегарів, котрі задіяні в опаленні приміщення дитячого садка-ясел №2 міста Зборів і перебувають у трудових відносинах з позивачем, є необґрунтованою, безпідставною, а тому до задоволення не підлягає.

Судові витрати, в силу ст.49 ГПК України, покладаються на позивача у справі.

У судовому засіданні 03.03.2015р. оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду відповідно до ст. 85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.11, 16, 22 ЦК України, ст.ст. 42-47, 22, 32, 33-34, 43, 44, 49, 811, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено "10" березня 2015 року.

Суддя Н.О. Андрусик