ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.02.15р. Справа № 904/145/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТО-ТРЕЙД", м. Підгородне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

до Селянського (фермерського) господарства "Агрофортуна", с. Червоноармійське, Солонянський район, Дніпропетровська область

про стягнення 70 635,71 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

Від позивача: Норочевський О.О., довіреність № 02/10-14 від 02.10.14р.

Від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТО-ТРЕЙД" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Агрофортуна" про стягнення (з урахуванням доповненої позовної заяви від 13.02.2015 р.) 62730,00 грн. - заборгованості за поставлені нафтопродукти, 6087,00 грн. - пеню, 654,05 грн. - 3 % річних, 5018,40 грн. - інфляційного збільшення суми та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки нафтопродуктів № 750314 від 20.03.2014 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2015 р. прийнято справу № 904/145/15 до свого провадження та призначено її до розгляду у судове засідання 24.02.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні доповнену позовну заяву підтримав та просив суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, в якому зазначив, що відповідач через складну економічну ситуацію, прострочив виконання свого зобов'язання зі сплати поставленого, тому просить зменшити розмір штрафних санкцій нарахованих позивачем відповідачу на 95 %, що буде складати 217,40 грн.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 24.02.2015 року оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

.

ВСТАНОВИВ:

20.03.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "НАФТО-ТРЕЙД" (продавець) та Селянським (фермерським) господарством "Агрофортуна" (покупець) укладений Договорі поставки нафтопродуктів № 750314 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця нафтопродукти, іменовані надалі товар, в кількості та асортименті, що передбачені за умовами даного договору, а покупець зобов'язується прийняти товар від продавця та оплатити його загальну вартість на умовах даного договору.

Асортимент, ціна, кількість, умови і термін поставки товару обмовляються в додатках, що є невід'ємною частиною даного Договору. Сторони допускають узгодження зазначених у даному пункті Договору умов без складання додатка ( п. 1.3. Договору).

Згідно до п. 1.6. Договору кількість товару, який постачається однією партією, встановлюється сторонами за даними, що зазначені в додатках до даного договору, або товаротранспортних, або видаткових документах.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що загальна сума договору становить вартість поставленого на підставі Договору товару.

За умовами п. 4.2. Договору розрахунки за товар здійснюються покупцем не пізніше строку узгодженому у Додатку, який є невід'ємною частиною даного Договору. У випадках, передбачених п. 1.4. даного Договору, оплата за поставлений товар здійснюється покупцем на користь продавця протягом 5 робочих днів з моменту отримання покупцем товару.

Даний договорі набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 9.13. Договору).

Відповідно п.п. 1., 4. до Додатку № від 03.10.2014 р. до Договору на виконання умов Договору поставки нафтопродуктів № 750314 від 20.03.2014 р. продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв партію товару: дизельне паливо - Л - Євро 5-ВО на суму 62730,00 грн.

Факт поставки товару покупцю підтверджується видатковою накладною: № РН-0001087 від 03.10.2014 року на суму 62730,00 грн. (а.с. 17).

Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати товару на суму 62730,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту Господарський кодекс України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

На момент розгляду справи заборгованість відповідача складає 62730,00 грн., докази погашення якої в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Водночас, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 6.3. Договору у випадку порушення термінів оплати вартості товару покупцем, останній зобов'язаний сплатити на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочення до моменту повної оплати ним боргу.

Крім того покупець, який прострочив сплату, зобов'язаний сплатити постачальнику, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

На підставі п. 6.3. Договору позивачем відповідачу нараховано 6087,00 грн. (за період з 10.10.2014 р. по 05.05.2015 р.) - пеню та на підставі п. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані 654,05 грн. - 3 % річних (за період з 10.10.2014 р. по 13.02.2015 р.) та 5018,40 грн. - інфляційного збільшення суми (за період з 01.11.2014 р. по 31.01.2015 р.)

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, 3 % річних та інфляційного збільшення суми, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 62730,00 грн. - заборгованості за поставлені нафтопродукти, 6087,00 грн. - пеню, 654,05 грн. - 3 % річних, 5018,40 грн. - інфляційного збільшення суми.

Пунктом 1 ст. 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні досплати штрафні санкції надмірно великі порівняно iз збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й iнші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина 3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий poзміp збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Стаття 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зi сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Враховуючи, вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 47, 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Доповнений позов задовольнити.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Агрофортуна" (52421, Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Червоноармійське; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТО-ТРЕЙД" (52001, Дніпропетропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Комсомольська, 22; ) 62730,00 грн. (шістдесят дві тисячі сімсот тридцять грн. 00 коп.) - заборгованості за поставлені нафтопродукти, 6087,00 грн. (шість тисяч вісімдесят сім грн. 00 коп.) - пеню, 654,05 грн. (шістсот п'ятдесят чотири грн. 05 коп.) - 3 % річних, 5018,40 грн. (п'ять тисяч вісімнадцять грн. 40 коп.) - інфляційного збільшення суми, 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України " 26 " лютого 2015 р.