ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 р. Справа № 923/1869/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006",

до Приватного підприємства "Фаворит-ІІІ"

про стягнення 236 220 грн. 29 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Мудрак Д.В., представник за дорученням № 38/15 від 31.01.2015р.;

від відповідача - Лаврінок Р.М., паспорт серії АС 858540 виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 28.08.2002р.

Сутність справи: Позивач (приватне підприємство "Бізон-Тех 2006", м. Запоріжжя, код 34216986) звернувся з позовом, в якому просить господарський суд стягнути з відповідача (Приватне підприємство "Фаворит-ІІІ", Херсонська область, Каховський район, с. Роздольне, ) 236220 грн. 29 коп., у тому числі: 99526 грн. 35 коп. інфляційних втрат та 24723 грн. 87 коп. річних за ставкою 3%, нарахованих за прострочення боржником грошового зобов'язання по проведенню розрахунку за присудженими до стягнення на підставі рішення господарського суду від 24.06.2014 р. по справі № 923/692/14 сумах, у тому числі: 383193 грн. 87 коп. основного боргу та 187306 грн. 19 коп. індексації ціни товару, а також 55778 грн. 22 коп. нарахованої з суми основного боргу та індексації ціни товару, пені за прострочення виконання грошового зобов'язання та 56191 грн. 85 коп. штрафу, нарахованого із суми індексації ціни за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання понад 20 календарних днів, обов'язок сплати яких передбачений пунктами 8.1.3 та 8.2 укладеного між сторонами договору поставки пестицидів № КХ-П-118 від 11.06.2012 р.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на наявність судового рішення про стягнення сум основного боргу та індексації ціни, яке набрало законної сили, отже, відповідно до положень ст. 35 ГПК України, встановлені у ньому факти є обов'язковими для справи, що розглядається; невиконання відповідачем грошових зобов'язань по перерахуванню присуджених сум, те, що після винесення судового рішення зобов'язання між кредитором і боржником не припинились і продовжують існувати, а отже не припинились грошові зобов'язання сторін за договором, з огляду на що пеня, штраф, річні та інфляційні втрати можуть нараховуватися до повного погашення боргу, а штраф за прострочку оплати понад 20 календарних днів у розмірі 30% від простроченої суми, позивач вправі також нараховувати і з суми індексації товару у еквіваленті гривні до долару.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що пеня та штраф за прострочку оплати товару вже були стягнуті на підставі рішення господарського суду Херсонської області по справі 923/692/14 від 24.06.2014 р., яке набрало законної сили.

Повторне нарахування пені та штрафу після винесення рішення чинним законодавством не передбачено і призводить до подвійної відповідальності за одне й те саме порушення.

Порядок нарахування штрафних санкцій за прострочення грошового зобов'язання встановлений приписами частини 6 статей 231 та 232 ГК України, відповідно до яких нарахування пені обмежено шестимісячним строком, починаючи з дати порушення зобов'язання, щодо решти строку, то пеню нараховано за межами законодавчо встановленого строку, що є підставою для відмови в її стягненні.

Звертає увагу на те, що при проведенні розрахунку інфляційних втрат, позивач застосував для розрахунку періоди, які вже були враховані та стягнуті рішенням по господарській справі № 923/692/14.

Частину боргу в розмірі 318474 грн. 96 коп. погашено на підставі укладеного між сторонами договору № 18/10/2012 купівлі-продажу права вимоги від 28.12.2012 р.

Розгляд справи відбувався з перервою, яка оголошувалася до 20.02.2015 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 24.06.2014 р. у справі №923/692/14, залишеним без змін постановами апеляційного та касаційного судів, відповідно від 09.09.2014 р. та 26.11.2014 р. задоволено позов ПП "Бізон-Тех 2006", з відповідача (ПП "Фаворит-ІІІ") на користь позивача стягнуто 383193 грн. 87 коп. основного боргу, 187306 грн. 19 коп. індексації ціни товару у еквіваленті української гривні до долару США, 82848 грн. 60 коп. пені за прострочення боржником грошового зобов'язання по оплаті товару, 114958 грн. штрафу в розмірі 30% від простроченої суми оплати понад 20 календарних днів від встановленого строку виконання грошового зобов'язання та 15366 грн. 14 коп. витрат по оплаті судового збору (а.с. 16-32).

Відповідно до частини 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду по справі № 923/692/14 є преюдиціальними для справи, що розглядається, і не підлягають доказуванню.

24.08.2014 р. стягувачеві був виданий наказ № 923/692/14 про примусове виконання рішення господарського суду від 24.06.14 р., яке набрало законної сили 09.09.2014 р. (а.с. 33).

10 жовтня 2014 р. відділом державної виконавчої служби Каховського міськрайуправління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45023589 по примусовому виконанню наказу № 923/692/14, виданого господарським судом 24.09.14 р. (а.с. 34).

Рішення господарського суду по справі № 923/692/14 боржником до теперішнього часу не виконано, в рахунок погашення присудженої суми боржником грошові кошти не направлялися, сума боргу залишилася незмінною.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 509 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання (п. 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Нарахування процентів та річних за судовим рішенням здійснюються з дня, наступного за днем набрання законної сили відповідним судовим рішенням (абз. 4 п. 7 ст. 7 вищеназваної Постанови від 17.12.2013 р. № 14).

В процесі вирішення справи № 923/692/14 позивач не заявляв вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та річних.

На дату складання позовної заяви заборгованість відповідача по присуджених сумах основного боргу складає 383193 грн. 87 коп., індексації ціни - 187306 грн. 19 коп.

Згідно наданого позивачем розрахунку втрат від інфляції за період прострочення боржником оплати основного боргу в сумі 383193 грн. 87 коп. з листопада 2012 р. по листопад 2014 р. включно, позивач перерахував борг із застосуванням встановленого Державним комітетом статистики України індексу інфляції. За зазначений період часу індекс інфляції становив 121,95%, відповідно розмір інфляційних втрат складає 84111 грн. 05 коп. (383193,87 х 121,95 : 100 = 467304,92-383193,87).

За період прострочення боржником грошового зобов'язання по оплаті суми індексації ціни товару - 187306 грн. 129 коп. за період із серпня 2014 р. (тобто з дати набрання рішенням законної сили - 09.09.2014 р.) по листопад 2014 р. включно інфляційні втрати складають 15415 грн. 30 коп. (187306,19 х 108,23% : 100 = 202721,49 - 187306 грн. 19 коп.). Всього сума інфляційних втрат складає 99526 грн. 35 коп. (84111,05 + 15415,30).

За прострочку оплати основного боргу в сумі 383193 грн. 87 коп. за період прострочки з 16.10.12 р. по 09.12.14 р. сума річних за ставкою 3% складає 24723 грн. 87 коп. (383193,87 х 3 х 785 : 365 : 100 = 24723,87).

Рішенням господарського суду Херсонської області від 24.06.2014 р. по справі №923/692/14 встановлено, що в період з 11.06.2012 р. по 25.09.12 р. між сторонами було укладено 34 специфікації на поставку товару на загальну суму 1343542 грн. 84 коп.

Умовами пунктів 5.1, 5.2., 7.11.1, укладеного між сторонами договору поставки пестицидів № КХ-П-118 від 11.06.2012 р. передбачено, що відповідач зобов'язується здійснити розрахунок за товар в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача у строки та в розмірах, які зазначені в специфікаціях.

У пунктах 3 специфікацій сторони визначили кінцевим терміном розрахунків - 15.10.2012 р., відтак зобов'язання по оплаті товару вважається відповідачем порушеним з 16.10.2012 р.

Таким чином, розрахунок інфляційних втрат у зв'язку з неоплатною основного боргу в сумі 383193 грн. 87 коп. з листопада 2012 р., річних з 16.10.2012 р. повністю відповідає встановленим у договорі домовленостям, а інфляційних втрат з суми індексації ціни товару в розмірі 187306 грн. 19 коп. - з серпня 2014 р. - з дати набрання рішенням законної сили (09.09.14 р. - дата винесення апеляційною інстанцією постанови).

З врахуванням положень ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст. ст. 598, 599, 610, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 ЦК України, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 99526 грн. 35 коп. та 24723 грн. 87 коп. річних є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У пункті 8.1.3 договору поставки № КХ-П-118 передбачено, що за прострочення виконання грошових зобов'язань відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов'язання за кожний день прострочення оплати понад 20 календарних днів, відповідач сплачує додатково штраф в розмірі 30% від простроченої суми.

Згідно п. 8.2 зазначеного договору сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань за цим договором не обмежується шістьома місяцями, а здійснюється до моменту їх фактичного виконання, а строк позовної давності по вимозі щодо стягнення штрафних санкцій з врахуванням припису ст. 259 ЦК України збільшено до трьох років.

Рішенням господарського суду по справі № 923/692/14 стягнуто пеню, нараховану за період з 16.10.2012 р. по 22.04.2014 р., а також стягнуто 114958 грн. 16 коп. штрафу за прострочку оплати товару понад 20 календарних днів, виходячи із суми основного боргу (383193 грн.87 коп.).

Зважаючи на встановлену між сторонами у вищенаведених пунктах договору домовленість, приписи ч. 6 ст. 232 ГК України, якими встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не передбачено законом або договором, а укладеним договором передбачено нарахування пені до повного виконання грошового зобов'язання, а її стягнення - в межах загального строку позовної давності; пеня є поточною санкцією, те, що прийняття судового рішення не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, нарахування позивачем за період з 23.04.2014 р. по 09.12.2014 р. (231 день) за прострочку оплати основного боргу (383193,87 грн.) пені в сумі 44258 грн. 89 коп. та за прострочку оплати за період з 09.08.2014 р. (дата набрання чинності рішенням по справі № 923/692/14) по 09.12.14 р. (123 дні) боргу по сумі індексації ціни (187306,19 грн.) пені в сумі 11519 грн. 33 коп., разом 55778 грн. 22 коп. є обґрунтованим та здійснено у повній відповідності з вимогами чинного законодавства і встановленими між сторонами домовленостями.

Відтак, позов в частині стягнення 55778 грн. 22 коп. пені є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення 56191 грн. 85 коп. штрафу у розмірі 30% від суми індексації ціни (187306,19 грн.), нарахованої на дату складання позовної заяви за вих. № 162/14-юр від 28.04.14 р., по якій було порушено справу № 923/692/14.

В частині стягнення зазначеного штрафу в позові відмовляється з огляду на наступне.

У пункті 8.1.3 договору поставки № КХ-П-118 сторони передбачили поряд із сплатою пені за прострочку виконання грошового зобов'язання по оплаті товару, додатково сплату штрафу в розмірі 30% від простроченої суми за прострочку оплати товару понад двадцять календарних днів.

На відміну від пені, зазначений штраф не є поточною санкцією, будучи однією із форм неустойки, його стягнення поряд з пенею передбачено за порушення зобов'язання по оплаті товару понад двадцять календарних днів.

Позивач вже реалізував своє право на стягнення цього штрафу в межах провадження, порушеного по справі № 923/692/14.

Відтак, вимога щодо повторного стягнення зазначеного штрафу за одне порушення, тим більше із суми індексації ціни товару, розрахованої станом на 28.04.14 р. (дата складання позовної заяви в межах провадження по справі № 923/692/14)є безпідставною та такою, що не ґрунтується на чинному законодавстві.

Витрати по оплаті судового збору в сумі 3600 грн. 57 коп. пропорційно задоволеним вимогам покладаються на відповідача.

Доводи відповідача є безпідставними, ґрунтуються на хибному тлумаченні норм діючого законодавства і повністю спростовуються поданими в матеріали справи належними та допустимими доказами.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства "Фаворит-ІІІ", Херсонська область, Каховський район, с. Роздольне, Комплекс будівель, буд. 6, , п/р 1001 в Миколаївській філії ПАТ "Укрінбанк", м. Миколаїв, вул. Якова Новицького, 11, код банку 326580 на користь приватного підприємства "Бізон-Тех 2006", м. Запоріжжя, код 34216986, п/р №40 в ПАТ "БМ Банк", код банку 380913, - 99526 (дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот двадцять шість) грн. 35 коп., інфляційних втрат, 24723 (двадцять чотири тисячі сімсот двадцять три) грн. 87 коп. річних, 55778 (п'ятдесят п'ять тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 22 коп. пені та 3600 (три тисячі шістсот) грн. 57 коп. витрат по оплаті судового збору.

2. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 25.02.2015 р.

Суддя Н.О. Задорожна