ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" березня 2015 р.Справа № 916/44/14

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Ніколаєві П.В.

за участю представників сторін :

від позивача (стягувача - Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України"): Шмаюн Н.В. за довіреністю № 59 від 13.11.2014р.;

від відповідача (боржника - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОФІРМА „Чорноморська"): не з'явився;

від Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу „Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України" (далі - ДП) на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції у Одеській області (далі - ДВС) подану в порядку ст.121-2 ГПК України у справі № 916/44/14 за позовом ДП „Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України" до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОФІРМА „Чорноморська" про стягнення заборгованості в розмірі 264810, 38 грн. -

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду Одеської області від 24 березня 2014 р. у справі №916/44/14 позовні вимоги ДП „Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України" - задоволені повністю.

З сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОФІРМА „Чорноморська" на користь ДП „Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України" стягнуто: суму основного боргу в розмірі 203700 грн. 29 коп., суму штрафу в розмірі 61110 грн. 09 коп. та судового збору в сумі 5296 грн. 21 коп.

На виконання вказаного рішення господарським судом 11.04.2014.р. виданий відповідний наказ.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10 червня 2014 року вказане рішення залишено без змін.

В касаційному порядку дана справа не розглядалась.

16 січня 2015 р. до господарського суду Одеської області звернувся стягувач (Державне підприємство „Державний резервний насіннєвий фонд України") із скаргою на бездіяльність ДВС у якій зазначає таке.

На виконання вказаного рішення господарським судом 11.04.2014.р. виданий наказ.

10 липня 2014 року ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

24 вересня 2014 року ДП звернулось до ДВС із заявою про повернення виконавчого документу.

Проте, станом на 02 грудня 2014 р. жодного документу від ДВС ДП на отримало.

Згідно ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження" (далі - Закон) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки виконавчий документ стягувач не отримав, він вважає що бездіяльність ДВС у даному випадку повинна бути визнана неправомірною

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1,11,12.82 Закону України „Про виконавче провадження" ( далі - Закон") скаржник просить:

- визнати неправомірною бездіяльність ДВС щодо не направлення постанови про повернення виконавчого документу та наказу господарського суду Одеської області від 11 квітня 2014 року стгувачу;

- зобов'язати ДВС усунути допущені порушення законодавства та вчинити всі необхідні дії.

Під час розгляду скарги, в засіданні суду 02.03.2015 р. представник скаржника надав суду доповнення до скарги, за якими 24 лютого 2015 р. до ДП від ДВС надійшла постанова про повернення виконавчого документа та вказаний наказ господарського суду Одеської області. Копія супровідного листа ДВС, постанови та наказу додані до доповнень.

Представники боржника та ДВС в засідання суду не з'явились, були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши скаргу, додані до неї докази, матеріали справи, додані до скарги доповнення, вислухавши представника скаржника, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють оскарження дій чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими і речовими доказами.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України, - Скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень та яка може бути оскаржена.

Згідно п. 9.13 Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", - За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Як зазначає скаржник, 10 липня 2014 року ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання вказаного наказу господарського суду Одеської області.

24 вересня 2014 року ДП звернулось до ДВС із заявою про повернення виконавчого документу. Проте, станом на 02 грудня 2014 р. жодного документу від ДВС ДП на отримало.

Згідно ст. 31 вказаного Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, з приведеного випливає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З доданого скаржником супровідного листа ДВС від 29.09.2014 р. № 439/47484 про направлення скаржнику (стягувачу) постанови про повернення виконавчого документа від 29.09.2014 р. випливає, що вказана постанова направлена скаржнику 29.09.2014 р. в день її прийняття виконавцем та затвердженням начальником відділу без рекомендованого листа з повідомленням про вручення.

Згідно штампу скаржника на цьому листі він отриманий скаржником 24.02.2015 р.

Таким чином, з приведеного випливає, що вказану постанову скаржник отримав майже через 5 місяців з дня відправлення (судячи з дати супровідного листа).

Доказів зворотнього та доказів направлення вказаного листа з постановою про повернення виконавчого документа від 29.09.2014 р. рекомендованим листом ДВС суду не надав.

Представник ДВС в засідання суду не з'явився, копію виконавчого провадження та пояснення з приводу скарги не надав.

З приведеного суд робить висновок що вважати, що вказана постанова про повернення виконавчого документа від 29.09.2014 р. була надіслана скаржнику (стягувачу) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, згідно ст. 47 вказаного Закону, неможна.

Отже, скарга в частини визнання бездіяльності ДВС незаконною щодо не направлення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві та наказу господарського суду Одеської області від 11 квітня 2014 року є правомірною, обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимог про зобов'язання ДВС усунути допущені порушення законодавства та вчинити всі необхідні дії, господарський суд зазначає таке.

Скаржник також просить зобов'язати ДВС усунути допущені порушення законодавства та вчинити всі необхідні дії, при цьому він не зазначає яким саме чином зобов'язати ДВС усунути допущені порушення законодавства та вчинити які всі необхідні дії. Не надав скаржник і уточнень скарги протягом строку її розгляду.

Проте, скаржником під час розгляду скарги надано у засіданні суду копія постанови ДВС про повернення виконавчого документа та вказаний наказ господарського суду Одеської області.

З огляду на викладене та на приписи ст. 22 ГПК України, господарський суд вважає, що у даному випадку щодо цих вимог відсутній предмет спору так як неотримані скаржником документи на момент подачі скарги ним отримані на момент її розгляду.

Таким чином, в цієї частини вимог господарський суд вважає необхідним припинити провадження по скарзі з підстав п.1-1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, господарський суд Одеської області -

у х в а л и в :

Скаргу Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України" - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції у Одеській області щодо не направлення постанови про повернення виконавчого документу та наказу господарського суду Одеської області від 11 квітня 2014 року стягувачеві - Державному підприємству „Державний резервний насіннєвий фонд України".

В решті скарги провадження припинити.

Суддя М.І. Никифорчук