ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р.Справа № 916/2003/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Мишкіної М.А.,

Будішевської Л.О.

при секретарі - Шитря О.М.

за участю представників:

Від позивача: Бровкін І.О.

Від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт»

на рішення господарського суду Одеської області

від 27.08.2014р.

по справі № 916/2003/14

за позовом: Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт»

до відповідача: Відділу освіти Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області

про стягнення 167 144 грн. збитків

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» звернулося до господарського суду Одеської області з позовом (з урахуванням уточнень) до Відділу освіти Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області про стягнення збитків завданих внаслідок порушення зобов'язання за договором оренди державного рухомого майна № КД-15329 від 01.10.2010р. у розмірі 167 144 грн., які складаються з 162 144 грн. - допущеного відповідачем погіршення стану і часткової втрати орендованого майна та 5000 грн. - витрат позивача на проведення незалежної оцінки для визначення розміру матеріального збитку.

Відділ освіти Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області не визнав позов посилаючись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог.

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.08.2014 року (суддя - Никифорчук М.І.) в задоволенні позову відмовлено повністю з мотивів недоведеності позовних вимог.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ДП «Одеський морський торговельний порт» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідністю викладених у рішенні висновків суду обставинам справи та порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 01.10.2010 року між ДП «Одеський морський торговельний порт» (орендодавець) та Відділом освіти Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області (орендар) було укладено договір оренди державного рухомого майна № КД-15329, за умовами п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування рухоме майно, а саме: демонтований тенісний корт з обладнанням, інв. № 060146 (далі - майно), що знаходиться на балансі орендодавця; загальна вартість майна згідно експертної оцінки станом на 12 серпня 2010 р. становить 194 560 грн.; майно передається в оренду для використання у виробничій діяльності; стан майна на момент укладення договору дозволяє використовувати майно відповідно до мети, визначеної у п. 1.3 цього договору.

Згідно з п. 2.4 договору, у разі розірвання даного договору майно повертається орендодавцю. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання - передачі про повернення майна, в якому повинно бути відображено технічний стан на момент передачі (повернення) майна.

Умовами пунктів 5.3, 5.5, 5.6, 5.7, 5.8 даного договору встановлено, що орендар зобов'язаний забезпечити збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню та псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки. Утримувати орендоване майно в стані, передбаченому санітарними і протипожежними правилами, виконувати вимоги охорони праці, нести відповідальність за їх порушення згідно з законодавством України; у разі необхідності своєчасно здійснювати усі види ремонтів орендованого майна; протягом 10-ти банківських днів після укладання цього договору застрахувати орендоване майно на користь орендодавця від ризиків випадкової загибелі та пошкодження; здійснювати витрати, пов'язаних з утриманням орендованого майна; разі припинення або розірвання цього договору повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Пунктом 9.3 договору передбачено, що орендар відшкодовує орендодавцю заподіяні ним матеріальні збитки у повному обсязі незалежно від сплати пені.

Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір набирає чинності з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна та діє до 31 грудня 2010 року.

Зазначене в даному договорі рухоме майно було передано орендареві від орендодавця за актами приймання-передачі № 1 від 01.10.2010р. та від 24.12.2010р. При цьому, в акті від 24.12.2010р. міститься перелік, найменування обладнання та його кількість. В обох актах зазначено, що усе перераховане рухоме майно передано орендареві в орендне користування в робочому стані та без пошкоджень.

Отже, зі змісту вказаних актів вбачається, що орендоване за даним договором оренди майно було прийнято відповідачем у користування без будь - яких зауважень щодо його кількості та технічного стану.

У наступному, додатковими угодами від 31.12.2010р., від 10.02.2012р., від 23.01.2013р. до договору оренди № КД-15329 від 01.10.2010р. сторони продовжували строк дії даного договору до 31.12.2011р., до 31.12.2012р. та до 31.12.2013р. відповідно.

Згідно з актами приймання-передачі від 03.02.2014р. та від 06.03.2014р. відповідач повернув позивачеві орендоване рухоме майно, яке було прийнято останнім із зауваженнями щодо його кількості та незадовільного стану непридатного для подальшої експлуатації за призначенням.

Відповідно до звіту № 1771/14 про незалежну оцінку з визначення розміру матеріального збитку, завданого індивідуально визначеному рухомому майну тенісного корту з обладнанням (інв. № 060146), що знаходиться на балансі ДП «Одеський морський торговельний порт», складеного 11.04.2014 року TOB «Консалтингова компанія «Бюро оцінки Стефанович» за замовленням позивача, розмір матеріального збитку (з урахуванням ПДВ) складає 162 144 грн.

Витрати позивача на проведення TOB «Консалтінгова компанія «Бюро оцінки Стефанович» незалежної оцінки на підставі додаткової угоди № КД-9588/67 від 20.03.2013р. до договору № КД-9588 від 09.10.2006р. складають 5 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 654 від 28.04.2014р.

Згідно з рецензією № 25 від 07.08.2014р. наданою приватним підприємством «Трікод», звіт № 1771/14 від 11.04.2014 року про незалежну оцінку з визначення розміру матеріального збитку, завданого індивідуально визначеному рухомому майну тенісного корту з обладнанням (інв. № 060146), що знаходиться на балансі ДП «Одеський морський торговельний порт», згідно з п. 67 Національного стандарту № 1, класифікується як такий, що в цілому відповідає вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Листом від 06.05.2014 року № 20/1-612 позивач повідомив відповідача про проведення незалежної оцінки з визначення розміру матеріального збитку, завданого індивідуально визначеному рухомому майну тенісного корту з обладнанням, та посилаючись на закінчення строку дії договору оренди і встановлений факт неналежного виконання договірних зобов'язань з боку орендаря щодо забезпечення збереження орендованого майна на підставі п.п. 5.3, 5.6, 5.8 договору оренди виклав вимогу в добровільному порядку протягом 7 робочих днів з моменту отримання цього листа відшкодувати матеріальні збитки в сумі 162 144 грн. та витрати на проведення незалежної оцінки в сумі 5 000 грн.

Не одержавши у встановлений строк від відповідача відповіді та задоволення своїх вимог, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову повністю місцевий господарський суд керувався приписами ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України та послався на те, що виходячи із змісту позову та доданих до нього доказів, Порт вимагає стягнення саме збитків, не зазначаючи яким чином вони утворились, в чому полягають (саме збитки, а не шкода), в чому складається вина відповідача у заподіянні збитків та не доводить причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та утвореними збитками, у зв'язку з чим, на думку місцевого суду, Портом не доведені вимоги щодо стягнення збитків.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, оскільки вони зроблені без аналізу та врахування всіх наявних в матеріалах справи доказів, та вимог закону, що регулює спірні правовідносини.

Частинами 1 та 2 ст. 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 779 ЦК України наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

За змістом ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як було зазначено вище, умовами п. 5.8 договору оренди № КД-15329 від 01.10.2010р. встановлено обов'язок орендаря у разі припинення або розірвання цього договору повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Згідно з приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Як було зазначено вище, умовами п. 9.3 договору оренди № КД-15329 від 01.10.2010р. передбачено, що орендар відшкодовує орендодавцю заподіяні ним матеріальні збитки у повному обсязі незалежно від сплати пені.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки заподіювача шкоди, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно - правова відповідальність не настає.

При цьому саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіюваною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач в порушення п. 5.8 договору оренди після припинення договірних відносин повернув позивачеві орендоване рухоме майно у незадовільному стані, частково втраченим, пошкодженим та непридатним для його подальшої експлуатації за призначенням, що підтверджується актами приймання - передачі від 03.02.2014р. та від 06.03.2014р., зауваженнями ДП «Одеський морський торговельний порт» по комплектності і технічному стану тенісного корту з обладнанням (інв. № 060146) від 03.02.2014р., складеними та підписаними представниками сторін.

Наведене свідчить про наявність з боку відповідача протиправної поведінки, яка полягає у неналежному виконанні своїх зобов'язань за договором оренди щодо забезпечення збереження орендованого майна, запобігання його пошкодженню та псуванню, своєчасного здійснення усіх видів ремонтів орендованого майна та у разі припинення договору повернення орендодавцеві орендованого майна в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу, та відшкодування орендодавцеві збитків у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Для визначення дійсного (реального) розміру матеріальних збитків, завданих індивідуально визначеному рухомому майну тенісного корту з обладнанням (інв. № 060146), що знаходиться на балансі ДП «Одеський морський торговельний порт» та перебувало в орендному користуванні відповідача згідно з договором оренди державного рухомого майна № КД-15329 від 01.10.2010р., судом апеляційної інстанції у справі було призначено судову товарознавчу експертизу.

Згідно з висновком № 5322/26 судової товарознавчої експертизи від 10.12.2014р., проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, розмір матеріальних збитків, завданих індивідуально визначеному рухомому майну тенісного корту з обладнанням (інв. № 060146), у кількості п'яти найменувань, що знаходиться на балансі ДП «Одеський морський торговельний порт» та перебувало в орендному користуванні Відділу освіти Комінтернівської районної державної адміністрації згідно з договором оренди державного рухомого майна № КД-15329 від 01.10.2010р., з урахуванням його стану до передачі в оренду та фізичного зносу за період перебування в оренді з 01.10.2010р. по 03.02.2014р., складає 93 666,65 грн.

У суду не виникає сумнівів у достовірності висновків даної експертизи, оскільки вона проведена з дотриманням встановленого процесуального порядку особою, яка володіє спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед нею питань та має тривалий стаж експертної роботи. Отже, зазначений висновок судової товарознавчої експертизи є належним і допустимим доказом у справі в розумінні ст. 34 ГПК України, у зв'язку з чим складений 11.04.2014 року ТОВ «Консалтингова компанія «Бюро оцінки Стефанович» за замовленням позивача звіт № 1771/14 про незалежну оцінку з визначення розміру матеріального збитку, завданого індивідуально визначеному рухомому майну тенісного корту з обладнанням (інв. № 060146), що знаходиться на балансі ДП «Одеський морський торговельний порт», не приймається судом до уваги.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та понесеними позивачем збитками полягає у тому, що саме неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди щодо забезпечення збереження орендованого майна, запобігання його пошкодженню та псуванню, своєчасного здійснення усіх видів ремонтів орендованого майна, та у разі припинення договору повернення орендодавцеві орендованого майна в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу, призвело до завдання збитків позивачеві внаслідок погіршення стану та часткової втрати орендованого майна.

У свою чергу, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність своєї вини у заподіянні збитків позивачеві.

Твердження відповідача про те, що освітлювальні прожектора у кількості 20 штук та кварцовий пісок у кількості 17 тон в межах встановлених договором оренди правовідносин позивачем відповідачу не передавались, спростовується наявними в матеріалах справи належними доказами, а саме: актом приймання - передачі від 24.12.2010р., актом приймання - передачі (повернення) від 03.02.2014р. та зауваженнями ДП «Одеський морський торговельний порт» по комплектності і технічному стану тенісного корту з обладнанням (інв. № 060146) від 03.02.2014р., складеними та підписаними представниками сторін, належним чином оціненими судом у сукупності з іншими доказами наявними в справі.

Інші доводи відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом апеляційної інстанції, не впливають на правильність вирішення спору по суті.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування збитків, завданих позивачеві порушенням зобов'язання за договором оренди є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково в сумі 93 666,65 грн.

Разом з тим, вимоги позивача в частині стягнення 5000 грн. витрат на проведення незалежної оцінки для визначення розміру матеріального збитку задоволенню не підлягають, оскільки такі витрати не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України та ст. 225 ГК України, не носять для позивача обов'язковий характер та відсутня вина відповідача в їх заподіянні позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову, місцевий господарський суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, надав невіру юридичну оцінку обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що підлягають застосуванню для даних правовідносин, у зв'язку з чим зазначене рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 27 серпня 2014 року у справі № 916/2003/14 скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області (67500, Одеська область, смт. Комінтернівське, проспект 40-річчя Визволення, 2, ) на користь Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, ) збитки в сумі 93 666,65 грн.

В решті частини позову відмовити.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повна постанова складена 26.02.15р.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Мишкіна М.А.

Будішевська Л.О.