ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 р. Справа № 909/1429/14

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , при секретарі судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат Євробуд", вул. Горбачевського, 50, м.Івано-Франківськ, 76000

до відповідача: кооперативу "Зодчий", вул.Косачівська, 23, м.Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200

про стягнення 58359,59 грн.

за участю представників сторін:

представники сторін не з"явилися,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Клімат-Євробуд" звернулося в суд з позовом до кооперативу "Зодчий" про стягнення 58359,59 грн. Позовні вимоги мотивовано невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобов"язань згідно договору субпідряду №4/12 від 20.06.12 в частині оплати виконаних позивачем робіт.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, явки уповноваженого представника в судові засідання жодного разу не забезпечив, про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчать поштове повідомлення №1192 від 03.02.15 про вручення ухвали від 27.01.15 та №2036 від 23.02.15 про вручення ухвали від 17.02.15, замовленням №04 на передачу інформації каналами факсимільного зв"язку.

Згідно з п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови. Згідно з п.3.9.1 зазначеної постанови, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Станом на 24.02.15 клопотань про відкладення розгляду спору від сторін не надходило.

За таких обставин, суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, зважаючи на обмеженість строками розгляду справи, встановленими ст. 69 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, дослідивши подані документи на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Між сторонами даного спору укладено договір субпідряду №4/12 від 20.06.12.

Згідно з п.1 даного договору замовник доручає, а субпідрядник зобов"язується виконати роботи по влаштуванню вентиляції по об"єкту на вул. Р.Крушельницьких, 28, м.Коломия.

Відповідно до п.2 договору субпідрядник виконує роботи, які передбачені проектно-кошторисною документацією та згідно з вимогами ДБН.

Вартість робіт за цим договором визначається на основі договірної ціни і складає 175000,00 грн.(п.3 договору).

Пунктом 4 договору сторони погодили, що розрахунки і уточнення вартості робіт визначаються згідно акта виконаних робіт Ф-2 та Ф-3.

Позивач прийняті на себе договірні зобов"язання виконав належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про вартість виконаних будівельних робіт та актами приймання виконаних підрядних робіт за липень, серпень та грудень 2012 року, які підписані представником відповідача без зауважень.

В порушення прийнятих на себе договірних зобов"язань, виконані позивачем роботи оплачено відповідачем частково. На момент винесення судом рішення заборгованість відповідача перед позивачем згідно договору субпідряду становить 45699,60грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем 01.10.14 на адресу відповідача направлено претензію з вимогою погасити існуючу заборгованість. Проте, дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Доказів погашення даної суми заборгованості відповідачем суду не подано.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Згідно зі ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Наведена правова норма кореспондується зі статтею 509 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковий для виконання сторонами.

В силу ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково(ст.854 Цивільного кодексу України).

Згідно приписів ч.4 ст. 879 ЦК України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 Цивільного кодексу України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань не надав, доводи позивача не спростував.

З огляду на встановлення судом факту порушення відповідачем прийнятого на себе зобов"язання, вимога щодо стягнення з відповідача 45699,60 грн. основного боргу є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов"язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

На підставі вказаної норми закону, позивачем відповідачу нараховані інфляційні втрати в сумі 9978,11 грн. за період з січня 2013 року по грудень 2014 року та 3% річних в сумі 2681,88 грн.

Відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, судом перевірено правильність нарахування інфляційних втрат за період з 01.01.13 по 30.11.14 та трьох відсотків річних та задоволено їх за розрахунком позивача.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст. 49 ГПК України, слід покласти витрати, понесені позивачем в зв"язку з розглядом справи.

На підставі викладеного, у відповідності до 129 Конституції України, ст. 11, 509, 525, 526, 530,610, 612,614, 625, 629, 837, 854 Цивільного Кодексу України, ст.173,193 Господарського кодексу України, керуючись ст. 49, 55,75, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат Євробуд" до кооперативу "Зодчий" про стягнення 58359,59 грн. задовольнити.

Стягнути з кооперативу "Зодчий", вул.Косачівська, 23, м.Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200 (код 22174976) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат Євробуд", вул. Горбачевського, 50, м.Івано-Франківськ, 76000 (код 37183723) -45699,60 (сорок п"ять тисяч шістсот дев"яносто дев"ять гривень шістдесят копійок) - основного боргу, 2681,88 (дві тисячі шістсот вісімдесят одну гривню вісімдесят вісім копійок) - 3% річних, 9978,11 (дев"ять тисяч дев"ятсот сімдесят вісім гривень одинадцять копійок) - інфляційних втрат, а також 1827,00 (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.02.15

Суддя Максимів Т. В.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Матейко І. В. 26.02.15