ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" березня 2015 р.Справа № 922/612/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Трейд Україна", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український м'ясокомбінат", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Сімков С.М.(дов.№1 від 09.01.2015 року).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ Трейд Україна» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український м`ясокомбінат» про стягнення 14023,24 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 1Д від 18.01.2013 року щодо оплати товару. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.02.2015 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 03.03.2015 року.

27.02.2015 року відповідач надав до суду відзив на позов (вх. № 7710), в якому визнає позов в повному обсязі та зазначає про сплату заборгованості в повному обсязі, у зв`язку з чим просить суд припинити провадження у справі. Разом із відзивом відповідачем було надано копії платіжних доручень про сплату заборгованості та судових витрат.

02.03.2015 року позивачем було подано до суду заяву про відмову від позову (вх. № 7917), в якій позивач зазначає про сплату відповідачем суми основної заборгованості, штрафних санкцій та судового збору, у зв`язку із чим позивач відмовляється від позову та просить суд припинити провадження у справі. З наслідками припинення провадження у справі позивачу відомо та зрозуміло.

Представник позивача в судове засідання 03.03.2015 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про вручення.

Представник відповідача в судове засідання 03.03.2015 року з`явився, підтримав заяву позивача про припинення провадження у справі.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

18.01.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВ Трейд Україна» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український м`ясокомбінат» (відповідач) було укладено договір поставки № 1Д, у відповідності до умов якого, позивач зобов`язується поставити товар та передати у власність відповідача, а відповідач зобов`язується прийняти то оплатити товар на умовах визначених договором.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за поставлену продукцію здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача протягом 20 діб з моменту отримання продукції, якщо інший спосіб розрахунку не вказаний у специфікації до кожної поставки, яка є невід'ємною частиною договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов вищезазначеного договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 10500,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № АВ-0000083 від 27.01.2014 року (а.с. 12), яка підписана обома сторонами та скріплена печатками.

З боку відповідача товар був отриманий на підставі довіреності № 38 від 20.01.2014 року (а.с. 13).

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач порушив умови договору та не виконав свого обов'язку оплатити поставлений позивачем товар, у зв`язу з чим у нього виникла заборгованість в сумі 10500,00 грн., що й стало підставою для звернення позивача до суду.

Крім того, позивачем було нараховано відповідачу 3% річних в сумі 300,32 грн., пеню в сумі 944,42 грн. та 2278,50 грн. інфляційних втрат.

З матеріалів справи вбачається, що після порушення провадження у справі 09.02.2015 року відповідач сплатив позивачу основну заборгованість у розмірі 10500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 387 від 09.02.2015 року та 24.02.2015 року відповідачем було сплачено суму 3% річних, пеню, збитки від інфляції та судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням № 588 від 24.02.2015 року на суму 5350,24 грн.

Суд, дослідивши подану позивачем заяву про відмову від позову, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач вправі, до прийняття рішення по справі, змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити позовні вимоги.

Відповідно ч. 2 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, до прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Розглянувши вищевказану заяву позивача про відмову від заявлених позовних вимог, судом встановлено, що його підписано директором ТОВ «АВ Трейд Україна» Семеновим О.С.

За таких обставин, відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України, суд приймає заяву позивача про відмову від позову, у зв`язку з чим провадження у справі № 922/612/15 підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, звертає увагу позивача на те, що наслідком відмови позивача від позову є припинення провадження у справі та недопустимість повторного звернення до господарського суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно положень процесуального закону, повернення судових витрат у випадку припинення провадження у справі (ст. 80 ГПК України), можливе саме у випадку коли спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки в такому випадку відсутній об'єкт справляння судового збору згідно вимог закону.

У всіх інших випадках застосування статті 80 ГПК України, суд має вирішити питання про розподіл між сторонами господарських витрат, тобто про покладення таких витрат або на позивача, або на відповідача у справі.

Відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.03.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. Зокрема, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Як вбачається з наданих сторонами документів, спір між сторонами було врегульовано внаслідок сплати відповідачем суми основного боргу, проте і виник він внаслідок неправильних дій останнього. У зв'язку з чим, суд вважає за доцільне покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору, оскільки сплату заборгованості було здійснено після подання позивачем позовної заяви до суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем вже було відшкодовано позивачу витрати зі сплати судового збору в сумі 1827,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 588 від 24.02.2015 року. У зв`язку з чим судовий збір з відповідача не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 78, п.4 ч.1 ст.80, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі 922/612/15 -припинити

Суддя О.О. Ємельянова