РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015Справа №910/15143/14

За позовом Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Земля"
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву.
про стягнення 537 990,25 грн.
Головуючий суддя Стасюк С.В.

Суддя Босий В.П.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Сабодаш Т. І. ( дов. б/н від 12.09.2014 року)

від відповідача: Горлач В. В. (дов. б/н від 09.01.2014 року)

від третьої особи: Гнатюк О. В. (дов. № 03 від 15.01.2015 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 24 лютого 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Національний педагогічний університет імені М.П. Драгоманова (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Земля" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 574 779,83 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що в порушення умов Договору оренди нерухомого майна № 3066 від 27.04.2006 року та Договору про відшкодування витрат по утриманню орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 1774 від 27.04.2006 року, відповідач не сплатив суму орендної плати та не відшкодував витрат у зв'язку з чим за останнім утворилась заборгованість в розмірі 511 270,86 грн., з яких 296 546,64 грн. заборгованості за договором оренди та 214 724,22 грн. заборгованості за договором про відшкодування витрат по утриманню орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг. Окрім того, за прострочення оплати по вказаним договорам позивач нарахував 65 508,97 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2014 року порушено провадження у справі № 910/15143/14, розгляд справи призначено на 16.09.2014 року.

Розпорядженням заступника Голови Господарського суду міста Києва від 16.09.2014 року справу № 910/15143/14 передано для розгляду судді Пригуновій А.Б., у зв'язку з перебуванням судді Стасюка С.В. у відрядженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2014 року суддя Пригунова А.Б. прийняла справу № 910/15143/14 до свого провадження, розгляд справи призначено на 23.10.2014 року.

Розпорядженням В.о. Голови Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року справу № 910/15143/14 передано для розгляду судді Стасюку С.В., у зв'язку з його поверненням з відрядження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року суддя Стасюк С.В. прийняв справу № 910/15143/14 до свого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2014 року розгляд справи було відкладено на 20.11.2014 року, у зв'язку з необхідністю подання додаткових доказів у справі.

У судовому засіданні 20.11.2014 року представник відповідача надав документи, на виконання вимог ухвали суду.

Представник сторін у судовому засіданні надали клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане сторонами 20.11.2014 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 року розгляд справи було відкладено на 11.12.2014 року, у зв'язку з необхідністю подання додаткових доказів у справі.

Відповідно до статті 46 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суд, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Суд дослідивши матеріали справи, враховуючи категорію спору та те, що спір між сторонами відноситься до складного і для вирішення якого виникла необхідність введення до складу суду додатково ще двох суддів, вирішив здійснювати розгляд справи № 910/15143/14 колегіально у складі трьох суддів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 року суддя Стасюк С.В. вирішив розгляд справи здійснювати колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням від 11.12.2014 року заступник Голови Господарського суду міста Києва розпорядився розглянути справу № 910/15143/14 колегіально у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Босий В.П., суддя Котков О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 року колегія суддів у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Босий В.П., суддя Котков О.В. прийняла справу № 910/15143/14 до свого провадження, розгляд справи призначено на 20.01.2015 року.

06.01.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 537 990,25 грн. заборгованості з яких: 296 546,63 грн. заборгованість за договором оренди, 191 381,35 грн. заборгованість за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, 30 633,58 грн. пені за договором по орендній платі № 3066 від 27.04.2006 року, 19 428,68 грн. пені за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, а також покласти на відповідача судові витрати.

Подана позивачем заява про зменшення позовних вимог приймається судом до розгляду, позовні вимоги розглядаються з урахуванням заяви поданої 06.01.2015 року.

19.01.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов.

Суд, у відповідності до вимог статті 27 Господарського процесуального кодексу України, прийшов до висновку про необхідність залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (), оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року розгляд справи було відкладено на 10.02.2015 року, у зв'язку з залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

У судовому засіданні 10.02.2015 року представник позивача надав документи на часткове виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача та третьої особи у судовому засіданні подали клопотання про продовження строків розгляду спору

Розглянувши подане позивачем 10.02.2015 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 року розгляд справи було відкладено на 24.02.2015 року, у зв'язку з необхідністю подання додаткових доказів у справі.

23.02.2015 року через відділ діловодства від представника третьої особи надійшли пояснення відповідно до яких тертя особа зазначає, що договір оренди № 3066 був укладений на 11 місяців з наступною пролонгацією. У зв'язку закінченням терміну дії 26.01.2009 року договору оренди відповідач звернувся до третьої особи про укладання нового договору оренди. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2010 року у справі № 40/65 зобов'язано третю особу укласти з відповідачем договір оренди загальною площею 222 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. І. Франка, 46, що перебуває на балансі позивача, строком на 5 років. Фактично договір оренди № 3066 від 27.04.2006 року закінчив свій термін 16.07.2014 року на основі переукладання договору оренди № 6861 від 17.07.2014 року за рішенням суду. Договір оренди № 6871 від 17.07.2014 року був укладений строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 17.07.2014 року по 17.06.2017 року.

Розпорядженням від 24.02.2015 року заступник Голови Господарського суду міста Києва розпорядився розглянути справу № 910/15143/14 колегіально у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Босий В.П., суддя Нечай О.В., у зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Коткова О.В.

Ухвалою суду від 24.02.2015 колегія суддів у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Босий В.П., суддя Нечай О. В. прийняла справу № 910/15143/14 до свого провадження.

Представник позивача в судовому засіданні 24.02.2015 року підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.02.2015 року визнав позов частково.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Земля" (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 3066 (надалі по тексту - Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно площею 181,0 кв. м. розміщене за адресою: м. Київ, вул. І. Франка, 46 перший поверх в будівлі навчального корпусу, що знаходиться на балансі Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова (балансоутримувач), вартість якого становить за експертною оцінкою станом на 31.01.2006 року 1 017 338,00 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення кафе з правом продажу товарів.

Договір було укладено терміном на 11 місяців, з 27.04.2006 року по 25.03.2007 рік відповідно до пункту 10.1 Договору.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору (пункт 10.5 Договору).

Крім того, у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди від 26.01.2009 року відповідач звернувся до третьої особи про укладання нового договору оренди. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2010 року у справі № 40/65 зобов'язано третю особу укласти з відповідачем договір оренди нерухомого майна загальною площею 222 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, вул. І. Франка, 46, перебуває на балансі позивача, строком на 5 років. Фактично договір оренди № 3066 від 27.04.2006 року закінчив свій термін 16.07.2014 року на основі переукладання договору оренди № 6861 від 17.07.2014 року за рішенням суду. Договір оренди № 6871 від 17.07.2014 року був укладений строком на 2 роки та 11 місяців, що діє з 17.07.2014 року по 17.06.2017 року.

Відповідно до наказу Фонду державного майна України від 23.08.2000 року № 1774 10 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, який є невід'ємною частиною Договору.

Орендна плата за Договором оренди з урахуванням додаткового договору № 1 від 02.03.2007 року визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати затвердженою постановою Кабінету Міністрів України і становить без ПДВ за перший/базовий/ місяць розрахунку - січень 2007 року: 14 026,69 грн.; оренда плата за січень 2007 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень 2007 року.

Згідно з пунктом 3.3. Договору - перерахування орендної плати здійснюється орендарем самостійно до 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином: 50% орендної плати перераховується орендарем до державного бюджету; 50% орендної плати перераховуються орендарем а розрахунковий рахунок балансоутриувача.

Зазначені зобов'язання Відповідача - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату - передбачені в пункті 5.2 Договору.

Відповідно до пункту 2.2.3. Договору про відшкодування витрат по утриманню орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, орендар зобов'язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача Будівлі, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до вартості приміщення, а також за комунальні послуги і вивезення сміття.

В обґрунтування позову Національний педагогічний університет імені М.П. Драгоманова вказує на те, що зобов'язання згідно Договору оренди та Договору про відшкодування витрат по утриманню орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг відповідачем виконані не були. Станом на день розгляду справи у відповідача утворилась основна заборгованість перед позивачем на загальну суму 487 927,99 грн., а саме заборгованість за Договором оренди складає - 296 546,63 грн. за період з 10.11.2012 року по 10.05.2014 року; заборгованість за Договором про відшкодування витрат по утриманню орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг становить 191 381,35 грн. за період з 10.02.2013 року по 10.05.2014 року.

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому частково заперечив проти позову, посилаючись на те, що позивач включив у розмір орендної плати послуги, які не погоджувалися сторонами та здійснив розрахунок не у відповідності до умов договору оренди, а тому відповідач визнає борг частково в розмірі 169 111,30 грн. за договором оренди нерухомого майна за заявлений період; заборгованість відповідача за договором про відшкодування витрат по утриманню орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг складає 61 730,88 грн., та просить відмовити у позові в частині стягнення з відповідача пені.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору оренди, між сторонами, згідно статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (частина 1 статті 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона(орендодавець) передає другій стороні(орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частина перша статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлює для орендаря обов'язок за користування об'єктом оренди вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини 3 статті 20 та пункту 3 частини 2 статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Частина 1 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлює, що істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг, порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, тощо.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовано, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Земля" існує заборгованість перед позивачем зі сплати орендної плати у розмірі 296 546,64 грн. за період з 10.11.2012 року по 10.05.2014 року по договору оренди та заборгованість у розмірі 191 381,35 грн. за період з 10.02.2013 року по 10.05.2014 року по договору з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна.

Наданий відповідачем акт приймання-передачі (повернення) з оренди нерухомого майна від 31.01.2014 року за підписами позивача та відповідача без погодження третьої особи спростовуються тим, що судом було встановлено той факт, що договір оренди № 3066 від 27.04.2006 року фактично закінчив свій термін 16.07.2014 року на основі переукладання договору оренди № 6861 від 17.07.2014 року за рішенням суду. Договір оренди № 6871 від 17.07.2014 року був укладений строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 17.07.2014 року по 17.06.2017 року.

Відповідач не надав суду інших доказів, які підтверджують відсутність у нього заборгованості зі сплати орендної плати та відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна за Договором оренди та Договором з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 487 927,99 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

За прострочення грошового зобов'язання Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Земля" позивач заявив про стягнення з відповідача пені у розмірі 30 533,58 грн., нарахованої за період з 11.06.2013 року по 10.06.2014 року за прострочення зобов'язань за договором оренди та 19 428,68 грн., нарахованої за період з 11.06.2013 року по 10.06.2014 року за прострочення зобов'язань за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна.

Згідно з пунктом 9.1. Договору оренди в разі невиконання пункту 2.5 цього договору, орендар сплачує неустойку у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення.

Пунктом 4.1. Договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно з статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги зобов'язаний сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Частиною 3 статті 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 4 статті 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного Банку, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок пені наданий позивачем, суд визнає його арифметично не вірним, відтак, здійснивши перерахунок пені, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 16 782,28 грн. за договором оренди та у розмірі 13 372,92 грн. за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Як вбачається з платіжного доручення № 26159 від 16.06.2014 року позивач, керуючись вищевказаними нормами законодавства сплатив судовий збір за подання позову у даній справі на загальну суму 11 495,60 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Приймаючи до уваги те, що 06.01.2015 року позивачем зменшено позовні вимоги до 537 990,25 грн., відповідно до частини статті 7 Закону України "Про судовий збір", позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 735,79 грн. (11 495,60 грн. - 10 759,81 грн.)

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 34, 49, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Земля" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 8, ) на користь Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова (01601, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 9, ) основну заборгованість в сумі 487 927 (чотириста вісімдесят сім тисяч дев'ятсот двадцять сім) грн. 99 коп., пеню в сумі 30 155 (тридцять тисяч сто п'ятдесят п'ять) грн. 20 коп., та судовий збір в розмірі 10 361 (десять тисяч триста шістдесят одна) грн. 66 коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Повернути Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова (01601, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 9, ) з Державного бюджету України 735 (сімсот тридцять пять) грн. 79 коп. судового збору як такий, що внесений у більшому розмірі, ніж передбачено законом, перерахований за платіжним дорученням № 26159 від 16.06.2014 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.02.2015 року

Головуючий суддя Стасюк С.В.

Суддя Босий В.П.

Суддя Нечай О.В.