ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Справа № 910/8276/14
Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Овечкіна В.Е. - головуючого,
Корнілової Ж.О. - доповідача,
Чернова Є.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасвик"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 01.12.2014
у справі№ 910/8276/14 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Пасвик"
доПідприємства з іноземними інвестиціями "Лукойл-Україна"

простягнення 419782,63 грн.
за участю представників сторін
від позивача: Янчук М.В. (довіреність б/н від 19.12.2014), Сябрук М.С. (директор ТОВ "Пасвик"),
від відповідача: Журавльов О.С. (довіреність № 185 від 31.12.2014),,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пасвик" у квітні 2014 року звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Підприємства з іноземними інвестиціями "Лукойл-Україна" про стягнення 172448,61 грн. основного боргу, 23453,01 грн. пені, 2586,73 грн. інфляційних втрат та 13365,95 грн. 3 % річних.

Представником позивача до Господарського суду міста Києва 17.06.2014 подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 460639,27 грн., а саме: 383442,91 грн. основного боргу з врахуванням збитків від інфляції, 49112,92 грн. пені, 28083,44 грн. 3% річних.

Представником позивача до Господарського суду м. Києва 09.09.2014 подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 419782,63 грн. основного боргу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2014 у справі № 910/8276/14 (суддя Ващенко Т.М.) залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2014 у справі № 910/8276/14 (у складі колегії суддів: Коршун Н.М. - головуючого, Алданової С.О., Дикунської С.Я.) у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2014 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2014 у справі № 910/8276/14, Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасвик" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2014 у справі № 910/8276/14, і прийняти нове рішення про задоволення позову.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення та неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що між Підприємством з іноземними інвестиціями "Лукойл-Україна" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пасвик" (виконавець) 01.03.2010 укладено Договір № 10/568 (далі - Договір), за умовами якого позивач зобов'язався на свій ризик виконувати за завданням відповідача оперативні ремонтні роботи обладнання, що знаходяться на автозаправних станціях (АЗС) відповідача.

Відповідно до пунктів 2.1.7, 2.1.8 Договору, замовник зобов'язався прийняти виконані належним чином роботи і підписати акт виконаних робіт, в порядку, передбаченому даним Договором; оплачувати належним чином виконані виконавцем роботи відповідно до умов даного Договору.

Пунктами 3.1, 3.2 Договору сторонами передбачено, що вартість робіт, виконаних виконавцем, визначається сторонами у додатках № 2, № 2.1 до Договору, є його невід'ємною частиною. Замовник здійснює оплату фактично виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання сторонами акта виконаних робіт на підставі рахунка виконавця. Оплата без надання оригіналу рахунку замовником не здійснюється.

Згідно з пунктом 4.4 Договору, виконавець не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику акти виконаних робіт із зазначенням переліку і видів виконаних ним робіт на кожній АЗС. Роботи вважаються прийнятими з моменту підписання замовником актів виконаних робіт.

Пунктом 4.5 Договору сторонами погоджено, що замовник протягом 3-х банківських днів з дня отримання актів виконаних робіт направляє виконавцю підписані акти або мотивовану відмову від прийняття робіт.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2010.

Між сторонами Договору 01.06.2010 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої сторонами викладено в новій редакції Додатки № 1, № 2.1, № 2.2., № 3.3, № 2.4 до Договору.

Між сторонами Договору 17.02.2011 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до якої строк дії Договору пролонговано до 31.12.2011 та викладено в новій редакції Додатки № 1, № 2.1, № 2.2., № 2.3 Договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В силу статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З позовної заяви вбачається, що на підтвердження заборгованості відповідача на загальну суму 419782,63 грн. позивач надав суду лише копії, не підписаних відповідачем (підписані в односторонньому порядку позивачем) наступних актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №: ОУ-110417 від 30.04.11, ОУ-110418 від 30.04.11, ОУ-110519 від 31.05.11, ОУ-110520 від 31.05.11, ОУ-110521 від 31.05.11, ОУ-110523 від 31.05.11, ОУ-110524 від 31.05.11, ОУ-110525 від 31.05.11, ОУ-110618 від 30.06.11, ОУ-110619 від 30.06.11, ОУ-110621 від 30.06.11, ОУ-110622 від 30.06.11, ОУ-110623 від 30.06.11, ОУ-110624 від 30.06.11, ОУ-110625 від 30.06.11, ОУ-110626 від 30.06.11, ОУ-110627 від 30.06.11, ОУ-110628 від 30.06.11, ОУ-110703 від 04.07.11, ОУ-110712 від 31.07.11, ОУ-110713 від 31.07.11, ОУ-110714 від 31.07.11, ОУ-110715 від 31.07.11, ОУ-110716 від 31.07.11, ОУ-110717 від 31.07.11, ОУ-110718 від 31.07.11, ОУ-110724 від 31.07.11, ОУ-110725 від 31.07.11, ОУ-110726 від 31.07.11, ОУ-110810 від 15.08.11, ОУ-110814 від 15.08.11, ОУ-110819 від 15.08.11, ОУ-110826 від 26.08.11, ОУ-110827 від 26.08.11, ОУ-110930 від 06.09.11, ОУ-110934 від 06.09.11, ОУ-110937 від 06.09.11, ОУ-110956 від 26.09.11, ОУ-110966 від 26.09.11, ОУ-110967 від 26.09.11, ОУ-110994 від 26.09.11, ОУ-110707 від 04.07.11, ОУ-110804 від 01.08.11, ОУ-110805 від 01.08.11, ОУ-110812 від 23.08.11, ОУ-110811 від 23.08.11, ОУ-110813 від 23.08.11, ОУ-110923 від 01.09.11, ОУ-110925 від 01.09.11, ОУ-110924 від 01.09.11, ОУ-110926 від 01.09.11, ОУ-110955 від 26.09.11, ОУ-110954 від 26.09.11.

Судами встановлено, що доказів направлення вказаних актів або підписаних актів матеріали справи не містять.

Суди дійшли до правильних висновків, що долучені позивачем до матеріалів справи копії актів-нарядів, які не передбачені договором, не можуть бути підставою для проведення розрахунків за ремонтні роботи, враховуючи, що відповідно до пункту 3.2. Договору, підставою для оплати виконаних позивачем робіт є підписані сторонами акти виконаних робі

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 419782,63 грн., оскільки доведення належними засобами доказування певних обставин у справі, Господарським процесуальним кодексом України покладається саме на особу, яка на ці обставини посилається.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 30/5009/2733/11 від 02.04.2012.

Таким чином, постанова Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2014 у справі № 910/8276/14 Господарського суду міста Києва підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Відповідно до пункту 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваної постанови не вбачається.

Керуючись статями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасвик" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2014 у справі № 910/8276/14 Господарського суду міста Києва залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2014 у справі № 910/8276/14 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддяОвечкін В.Е.
Судді:Корнілова Ж.О.
Чернов Є.В.