ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" березня 2015 р.Справа № 921/13/15-г/8
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

Розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Д.К.", вул. Текстильна, 32а, м. Тернопіль, 46010

до відповідача Тернопільського національного економічного університету, вул. Львівська, б. 11, м. Тернопіль, 46020, в особі філії Навчально-дослідне виробниче господарство "Наука" ТНЕУ, вул. Бригадна, 46, м. Тернопіль

про cтягнення заборгованості в сумі 79 962 грн 31 коп.

За участі представників:

Позивача: Бринюк І.Ю. - представника, довіреність №14 від 29.01.2015 р.

Відповідача: Костюк П.В. - юрисконсульта, довіреність №5 від 09.02.2015 р.

В судовому засіданні 02.02.2015 р. представникам сторін роз'яснювались процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

За відсутністю відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.Д.К.", м. Тернопіль, надалі - позивач, звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільського національного економічного університету, в особі філії Навчально-дослідне виробниче господарство "Наука" ТНЕУ, м. Тернопіль, надалі - відповідач, про стягнення заборгованості в сумі 79 962 грн 31 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором купівлі-продажу № FДS0002171 від 18.01.2012 р., зокрема в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару.

В підтвердження викладеного надано: Договори купівлі - продажу №FDS0002171 від 18.01.2012р. та №2580 від 05.02.2014р., видаткові накладні за період з вересня по жовтень 2013 року на загальну суму 79842,2 грн, платіжні доручення №U590597 від 12.06.2013р., №U40024 від 19.0.2013р., №U854974 від 21.08.2013р., №U1003861 від 23.09.2013р., №23 від 17.02.2014р. на загальну суму 60055,69 грн., акт звірки взаємних розрахунків за 01.05.13-30.01.15 року, а також інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Розгляд справи, призначений вперше ухвалою суду від 12.01.2015 р. (з врахуванням ухвали суду від 22.01.2015 р.) на 09:20 год. 02.02.2015 р., в порядку ст. 77 ГПК України, було відкладено на 14:30 год. 06.02.2015 р., з викладених у відповідній ухвалі суду підстав. В судовому засіданні 16.02.2015 р., в порядку ч. 3 ст. 77 ГПК України, було оголошено перерву до 11:30 год. 20.02.2015 р., про що повноважних представників сторін повідомлено під розписку (в матеріалах справи). Ухвалою суду від 20.02.2015р. судове засідання було відкладено на 10:00 год. 04.03.2015 р., з викладених у відповідній ухвалі підстав.

В судове засідання 04.03.2015 року представники сторін прибули та, в порядку ст. 78 ГПК України, звернулись до суду із письмовою заявою б/н від 04.03.2015 року (отримано та зареєстровано канцелярією суду за вх. №7373) про затвердження мирової угоди, текст якої долучили до матеріалів справи. Зокрема, просять суд, у зв'язку із добровільним врегулюванням спору та підписанням сторонами мирової угоди, затвердити останню, а провадження у справі №921/13/15-г/15 припинити відповідно до п.7 ст. 80 ГПК України.

Також, представник позивача в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням б/н від 04.03.2015р. (вх.№7374) про відмову від попередньо заявленого ним клопотання про витребування, в порядку статті 38 ГПК України, доказів, обґрунтовуючи укладенням між сторонами у даній справі мирової угоди.

Розглянувши подану позивачем заяву про відмову від клопотання про витребування доказів, суд приймає останню, як таку, що подана відповідно до вимог ст. 22 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні доводи та пояснення повноважних представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 1 Господарського процесуального Кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В силу приписів ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

П.п. 1.1 та 2.1 Положення про Навчально-дослідне виробниче господарство "Наука" ТНЕУ (надалі - Господарство), затвердженого ректором ТНЕУ 03.01.2007р., передбачено, що Навчально-дослідне виробниче господарство "Наука" ТНЕУ створене як відокремлений структурний підрозділ ТНЕУ наказом Міністерства освіти України № 275 від 17.07.1997 р. внаслідок реорганізації радгоспу "Тернопільський" в Навчально-дослідне виробниче господарство "Наука" ТНЕУ без права юридичної особи; Господарство є структурним підрозділом Університету і здійснює свою діяльність згідно з чинним законодавством України і даним Положенням. Господарство самостійно здійснює свою господарську діяльність за рахунок одержаних коштів, згідно з предметом діяльності; Господарство функціонує як структурний підрозділ на принципах самостійного розрахунку, самоврядування та фінансово-господарської самостійності в межах діючого законодавства України, відповідно до Статуту Університету та цього Положення і може користуватися фінансовою підтримкою Університету; Господарство в погодженні з Університетом має право на всі види фінансової та господарської діяльності, що не суперечать діючому законодавству України, Статуту Університету та цьому Положенню; Господарство проводить бухгалтерський облік і звітність у встановленому законодавством України порядку; Університет здійснює контроль за господарською і фінансовою діяльністю Господарства (п.п. 4.4, 5.1, 5.3,5.4, 5.5 Положення).

Абз.2 п. 1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., зазначено, що коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому, слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

18 січня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Т.Д.К.", - Продавець, в особі директора Романка В.Я., що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та Навчально - дослідним виробничим господарством "Наука" Тернопільського національного економічного університету, - Покупець, в особі директора Берекети І.М., з другої сторони, укладено Договір купівлі-продажу №FDS0002171 (далі - Договір), за умовами якого Продавець зобов'язується передати товари у власність Покупця, а Покупець - прийняти Товари та оплатити їх на умовах Договору.

У відповідності до п.п. 1.2., 1.3. розділу 1 Договору, найменування, розгорнутий асортимент, ціна одиниці товару зазначені в прайс-аркуші Продавця. Про зміни в прайс - аркуші Продавець повідомляє Покупця за 3 робочі дні до дати внесення таких змін. Постачання товарів здійснюється окремими партіями за специфікацією, вказаною в замовлені Покупця.

Згідно п.п. 3.1. -3.4. розділу 3 Договору, доставка Товарів Покупцеві здійснюється засобами і за рахунок Продавця. Термін доставки - до 24 годин від події, що настане пізніше: передача Покупцем замовлення Продавцеві, надходження попередньої оплати до Продавця. Якщо день доставки припадає на неділю або святковий день, то термін доставки продовжується на 24 години. У разі надання товарного кредиту, термін доставки обчислюється від моменту передачі Покупцем замовлення Продавцеві. Підтвердженням факту доставки партії товарів є товарна накладна, підписана уповноваженою особою Покупця.

Р. 4 Договору сторони передбачили порядок розрахунків за товар, зокрема, визначили, що Покупцеві надається товарний кредит глибиною 31 день.

П.п. 7.1., 7.2. р. 7 Договору визначено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє упродовж 1 року. Після закінчення терміну дії договору, якщо жодна із сторін не повідомила іншу письмово про намір щодо припинення дії Договору, термін його дії продовжується ще на 1 рік.

Господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, згідно із положеннями Господарського процесуального кодексу України є предметом регулювання Господарського кодексу України.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, а саме цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору купівлі - продажу, згідно якого, в силу ст. 655 Цивільного Кодексу України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 11 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення зобов'язань.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як зазначалось вище, підставою позову позивачем визначено порушення відповідачем зобов'язань по оплаті вартості товару, отриманого на підставі договору купівлі-продажу №FDS0002171 від 18.01.2012р.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що на виконання умов зазначеного вище договору Господарству протягом 2013 року було поставлено товар на загальну суму 140 018 грн, за який воно розрахувалось частково - на суму 40 055,69 грн (видаткові накладні та платіжні доручення - в матеріалах справи).

Також, зазначає, що 05 лютого 2014 року було укладено Договір купівлі-продажу №2580, на виконання умов якого Позивач поставив Господарству товар на загальну суму 31 316,80 грн, оплату за який здійснено в повному обсязі (фіскальні чеки - в матеріалах справи). Окрім того, 17.02.2014р. згідно платіжного доручення № 23 від 17.02.2014р. НДВГ "Наука" ТНЕУ перерахувало на рахунок позивача 20 000 грн, які були зараховані останнім в рахунок погашення заборгованості по договору купівлі-продажу №FDS0002171 від 18.01.2012р.

Таким чином, стверджував, що заборгованість відповідача за поставлений згідно договору купівлі-продажу №FDS0002171 від 18.01.2012р. товар становить 79 962,31 грн, яку і просив стягнути в судовому порядку.

Факт отримання товару, його часткову оплату та наявність заборгованості в сумі 79 962,31 грн НДВГ "Наука" ТНЕУ не заперечено.

Наявні в матеріалах справи Акти звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2013р. та на 31.08.2014р., які підписані представниками сторін договору, підписи яких скріплені їх печатками, свідчать про факт визнання НДВГ "Наука" ТНЕУ заборгованості перед позивачем в сумі 79 962,31 грн.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В судовому засіданні 04.03.2015 року представники сторін, в порядку ст. 78 ГПК України, звернулись до суду із письмовою заявою б/н від 04.03.2015 року про затвердження мирової угоди, текст якої долучили до матеріалів справи.

Зокрема, за умовами мирової угоди Тернопільський національний економічний університет (Боржник) визнає свої зобов'язання по сплаті суми боргу перед ТОВ «Т.Д.К.» (Стягувач), який становить 79 962,31 грн, в повному обсязі та 1 827,00 грн судового збору.

Боржник сплачує борг, на умовах наступної розстрочки:

Сума погашення заборгованості - Дата погашення заборгованості

26654,00 грн 06.03.2015р.

26654,00 грн 20.03.2015 р.

28481,31 грн 04.04.2015 р.

При цьому, сторони погодили, що Боржник має право достроково погасити борг в повному обсязі або частково. Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом i діє до повного виконання зобов'язання, передбаченого цією мировою угодою. Ухвала господарського суду Тернопільської області про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі порушення Боржником строків погашення боргу, дія цієї угоди у частині надання Боржнику розстрочки припиняється. У разі несплати Боржником сум боргу у порядку п.4 цієї мирової угоди Стягувач має право направити ухвалу Господарського суду Тернопільської області про затвердження цієї мирової угоди до виконавчої служби для виконання шляхом стягнення з Боржника суми боргу у розмірі, вказаному у п.2 цієї мирової угоди за вирахуванням здійснених Боржником платежів за цією мировою угодою, про що Стягувач вказує у заяві про відкриття виконавчого провадження. Якщо в процесі виконання цієї мирової угоди відбудуться реорганізація, зміни підпорядкованості чи форми власності однієї з сторін, то ця угода зберігає силу для правонаступника такої сторони.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що умови мирової угоди сторін викладаються в адресованому господарському суду письмових заявах , що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами .

Розглянувши подану заяву та умови мирової угоди б/н від 04.03.2015 р., суд встановив наступне:

- мирова угода б/н від 04.03.2015 р. є укладеною та підписаною повноважними представниками обох сторін: Товариством з обмеженою відповідальністю «Т.Д.К.», (надалі - Стягувач), в ocoбi директора Романко В.Я., який діє на підставі Статуту, та Тернопільським національним економічним університетом, (надалі - Боржник), в ocoбi ректора Крисоватого A.I., що діє на підставі Статуту;

- текст мирової угоди не суперечить Закону, не порушує прав та охоронюваних законів інтересів іншої сторони та стосується прав і зобов'язань сторін, які є предметом судового розгляду у справі №921/13/15-г/8;

- мирова угода та її зміст свідчать про вільне волевиявлення на її укладення сторін, що її ініціювали та підписали.

В силу ч. 4 ст. 78, п. 7 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 78 ГПК України, суд роз'яснив сторонам наслідки затвердження мирової угоди.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд прийшов до висновку, що мирова угода б/н від 04.03.2015р. підлягає затвердженню в судовому порядку, а провадження у справі щодо стягнення з Тернопільського національного економічного університету, в особі філії Навчально-дослідне виробниче господарство "Наука" ТНЕУ 79 962 грн 31 коп. заборгованості припиненню, у відповідності до ч. 1 п. 7 ст. 80 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 78, п. 7 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Затвердити мирову угоду б/н від 04 березня 2014 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Т.Д.К.», вул. Текстильна, 32а, м. Тернопіль, 46010, , в ocoбi директора Романко В.Я., який діє на підставі Статуту, та Тернопільським національним економічним університетом, вул. Львівська, 11, м. Тернопіль, , в ocoбi ректора Крисоватого A.I., який діє на підставі Статуту, з другої сторони, у справі №921/13/15-г/8 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Д.К.» до відповідача - Тернопільського національного економічного університету, в особі філії НДВГ "Наука" ТНЕУ про стягнення заборгованості на суму 79 962 грн 31 коп., на наступних умовах:

"1. Сторони домовились врегулювати cnip по cnpaвi № 921/13/15-г/8 шляхом підписання та виконання мирової угоди.

2. Боржник визнає свої зобов'язання по сплаті суми боргу перед Стягувачем, який становить 79 962,31 грн, в повному обсязі та 1 827,00 грн судового збору.

3. Боржник зобов'язується та гарантує сплатити Стягувачу суму, зазначену в п.2 даної угоди шляхом розстрочення платежів за графіком сплати платежів в розмірах i в строки, встановлені в п.4 цієї угоди на р/р №84 в ПАТ «Укрексімбанк», МФО 338879, .

4. Боржник сплачує борг, зазначений у п. 2 мирової угоди на умовах наступної розстрочки:

Сума погашення заборгованості - Дата погашення заборгованості

26 654,00 грн 06.03.2015р.

26 654,00 грн 20.03.2015 р.

28 481,31 грн 04.04.2015 р.

5. Боржник має право достроково погасити борг в повному обсязі або частково.

6. Дана мирова угода направляється сторонами до суду для її затвердження.

7. Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом i діє до повного виконання зобов'язання, передбаченого цією мировою угодою.

8. Ухвала господарського суду Тернопільської області про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження».

9. У разі порушення Боржником строків погашення боргу, дія цієї угоди у частині надання Боржнику розстрочки припиняється.

10. У разі несплати Боржником сум боргу у порядку п.4 цієї мирової угоди Стягувач має право направити ухвалу господарського суду Тернопільської області про затвердження цієї мирової угоди до виконавчої служби для виконання шляхом стягнення з Боржника суми боргу у розмірі, вказаному у п.2 цієї мирової угоди за вирахуванням здійснених Боржником платежів за цією мировою угодою, про що Стягувач вказує у заяві про відкриття виконавчого провадження.

11. Якщо в процесі виконання цієї мирової угоди відбудуться реорганізація, зміни підпорядкованості чи форми власності однієї з сторін, то ця угода зберігає силу для правонаступника такої сторони.

12. Дана мирова угода підписується у трьох примірниках які мають однакову юридичну силу, перший - для Стягувача, другий - для Боржника, третій - для суду".

2. Провадження у справі №921/13/15-г/8 припинити, відповідно до ч. 1 п. 7 ст. 80 ГПК України, у зв'язку із укладенням між сторонами мирової угоди та затвердження її судом.

3. Дана ухвала набирає законної сили з дня її винесення - 04.03.2015 року.

4. Строк пред'явлення ухвали до виконання становить один рік. Ухвала дійсна для пред'явлення в Державну виконавчу службу до "04" березня 2016 р. включно.

5. Ухвалу надіслати сторонам по справі.

Суддя І.М. Гирила