РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015Справа №910/2529/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства "ОТІС"

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

про стягнення 44 094,62 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Мацюк В.В. - представник за довіреністю

від відповідача: Турченко Д. Л. - представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва заборгованості за Договором № D2Т315/70 від 23.09.2013 в розмірі 44 094,62 грн. основного боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було виконано роботи, обумовлені Договором № D2Т315/70 від 23.09.2013, які відповідачем оплачені не були, у зв'язку з чим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 44 094,62 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 порушено провадження по справі № 910/2529/15, розгляд справи призначено на 02.03.2015.

Представник позивача в судове засідання 02.03.2015 з'явився, надав документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі та підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.03.2015 надав довідку бухгалтерії № 47-602 від 13.02.2015, відповідно до якої позивач повідомив, що станом на 01.02.2015 заборгованість Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва перед ПАТ "ОТІС" за виконані відновлювальні роботи по ремонту ліфтів по Договору № D2Т315/70 від 23.09.2013 становить 44094,62 грн.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 11.08.2014 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23.09.2013 між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (далі - відповідач, замовник) та Приватним акціонерним товариством «ОТІС» (далі - позивач, підрядник) укладено договір підряду № D2Т315/70.

Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає, а підрядник приймає до виконання незаплановані відновлювальні роботи ліфтів, (згідно додатку № 1 до договору), які не входять до переліку послуг з технічного обслуговування ліфтів на об'єктах замовника.

Адреси встановлених ліфтів, що підлягають виконанню ремонтних робіт за даним договором, визначає замовник, про що надсилає відповідного листа на адресу підрядника (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що договірна ціна робіт з урахуванням вартості матеріалів визначається на основі твердого кошторису складеного за правилами визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1 (із змінами та доповненнями), що є невід'ємною частиною договору, є твердою, узгоджена сторонами і складає 44094,62 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 7349.10 грн.

Замовник оплачує підряднику фактично виконані роботи не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем їх виконання (виконання робіт підтверджується відповідно оформленими актами приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідками форми КБ-3), у відповідності з погодженими договірними цінами по конкретних об'єктах (п. 3.2 договору).

Згідно п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2013 року, а в частині оплати - до повного виконання замовником своїх зобов'язань за договором.

На виконання умов договору сторони підписали: Акт № 315/70108-Т1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013, Акт № 315/70108-Т2 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013, Акт № 315/70108-Т2-1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013, Акт № 315/70108-Т3 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013, Акт № 315/70108-Т3-1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013, Акт № 315/70108-Т4 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013, Акт № 315/70108-Т4-1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013, Акт № 315/70108-Т4 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013, Акт № 315/70108-Т5-1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013, Акт № 315/70108-Т6 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013, Акт № 315/70108-Т7 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013, Акт № 315/70108-Т8 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013, Акт № 315/70108-Т8-1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013, Акт № 315/70108-Т9 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ за вересень 2013 на загальну суму 44094,62 грн.

Втім, відповідач свої зобов'язання з оплати виконаних робіт не виконав, заборгувавши позивачу 44094,62 грн.

У зв'язку з вищезазначеним, ПрАТ «ОТІС» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва заборгованості за договором підряду № D2Т315/70 від 23.09.2013 в сумі 44094,62 грн.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Дослідивши Договір укладений сторонами суд прийшов до висновку про те, що за своєю правовою природою Договір D2Т315/70 від 23.09.2013 є договору підряду.

Згідно визначенням ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Матеріали справи свідчать, що за виконані роботи відповідач не розрахувався з позивачем.

Як встановлено ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи строки оплати, встановлені п. 3.2 договору, відповідач повинен був розрахуватися по договору не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем їх виконання (виконання робіт підтверджується відповідно оформленими актами приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідками форми КБ-3), у відповідності з погодженими договірними цінами по конкретних об'єктах.

Проте, відповідач не виконав прийняті на себе зобов'язання щодо оплати виконаних робіт.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання щодо оплати виконаних робіт та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 44094,62 грн. підлягають задоволенню.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (02002, м. Київ, вулиця Челябінська, 9-г, ідентифікаційний код 03366612) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Приватного акціонерного товариства «ОТІС» (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 37, ідентифікаційний код 14357579) 44094 (сорок чотири тисячі дев'яносто чотири) грн. 62 коп. основного боргу та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено 04.03.2015

Суддя О.А.Грєхова