ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2015 р.Справа № 922/417/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенов О.Є.

розглянувши справу

за позовом Публічне акціонерне товариство "Шляхове ремонтно-будівельне управління № 33", м. Харків
до Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 981 695,59 грн.
за участю представників:

позивача - Омельницька Т.В., за дов. №136 від 03.06.2014 року

відповідача - Атамаченко Н.Є., за дов. №128 від 02.02.2015 року

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Шляхове ремонтне - будівельне управління № 33", звернувся з позовною заявою до відповідача - Дочірнього підприємства "Харківський Облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення заборгованості у розмірі 981 695,59 грн., а також просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 19 633,91 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов'язання за договором підряду № 07-08-ДР від 07 серпня 2012 року щодо повної та своєчасної оплати вартості виконаних робіт.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 січня 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/417/15 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 02 лютого 2015 року

02 лютого 2015 року в розгляді даної справи було оголошено перерву до 11 лютого 2015 року, після перерви судове засідання було продовжено.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 лютого 2015 року, розгляд даної справи було відкладено до 23 лютого 2015 року.

16 лютого 2015 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява (вх. № 6068 від 16 лютого 2015 року) про залучення до матеріалів справи копії листа начальника служби автомобільних доріг у Харківській області від 16 лютого 2015 року за № 285/10. Крім того 16 лютого 2015 року представником позивача були також, надані через канцелярію суду письмові пояснення (вх. № 6074 від 16 лютого 2015 року). Дані документи судом долучено до матеріалів справи.

В судове засідання 23 лютого 2015 року представники сторін з'явились. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, зазначаючи, що дійсно 07.08.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Шляхове ремонтно - будівельне управління № 33» та Дочірнім підприємством «Харківський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» було укладено Договір підряду № 07-08-ДР на виконання робіт по поточному ремонту автомобільної дороги загального користування державного значення Київ-Харків-Довжанський км 516+200 - км 646+200. Роботи позивачем було виконано на загальну суму 19 406 926,26 грн., про що між сторонами оформлені акт приймання виконаних робіт за типовою формою №КБ-2в від 11.09.2012р. за вересень 2012 року на суму 6 675 216,08 грн. в т.ч. 54 912,00 грн. вартість матеріальних ресурсів від розбирання (зворотні суми); довідка про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою №КБ-3 від 11.09.2012р. за вересень 2012 року на суму 6 620 304,08 грн.; акт приймання виконаних робіт за типовою формою №КБ-2в від 25.10.2012р. за жовтень 2012 року на суму 5 426 781,82 грн., в т.ч. 53371,01 грн. вартість матеріальних ресурсів від розбирання (зворотні суми); довідка про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою №КБ-3 від 25.10.2012р. за жовтень 2012 року на суму 5 373 410,81 грн.; акт приймання виконаних робіт за типовою формою №КБ-2в від 22.08.2013р. за серпень 2013 року на суму 6 324 838,36 грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою №КБ-3 від 22.08.2013р. за серпень 2013 року на суму 6 324 838,36 грн.; акт приймання виконаних робіт за типовою формою №КБ-2в від 15.11.2013р. за листопад 2013 року на суму 980 090,00 грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою №КБ-3 від 15.11.2013р. за листопад 2013 року на суму 980 090,00 грн.

Разом із тим, акти приймання будівельних робіт від 11.09.2012 р., від 25.10.2012 р., від 22.08.2013 р., від 15.11.2013 р. відповідач вважає такими, що не є доказами, що підтверджують виконання робіт, оскільки підписи на них від імені відповідача здійснені невідомою особою (не директором), в той час як будь - які довіреності на уповноваження підписання актів на такі дії позивачем не надані. Крім того відповідач також зазначає, що Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014р. у справі №820/4506/14, залишеною без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.01.2015р., встановлено, що факт реального виконання позивачем договору №07-08-ДР від 07.08.2012р. не підтверджений первинними документами в розумінні ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України». Отже, в силу ст. 35 ГПК України такі обставини не підлягають доведенню при розгляді даної справи. Також, заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що пунктом 5.1. Договору №07-08-ДР від 07.08.2012р. встановлено, що оплата виконаних робіт здійснюється після отримання коштів від замовника - Служби автомобільних доріг у Харківській області. Підтвердженням такої оплати може бути лише відповідний розрахунковий документ про перерахування замовником спірних коштів, який позивачем не наданий. Отже, позов не підтверджений належними доказами та заявлений передчасно.

В судовому засіданні 23 лютого 2015 року учасники судового процесу не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

07.08.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Шляхове ремонтно - будівельне управління № 33» та Дочірнім підприємством «Харківський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» було укладено Договір підряду № 07-08-ДР.

Відповідно до п. 1 договору, терміни, що вживаються у цьому договорі означають наступне: "замовник" служба автомобільних доріг у Харківській області, зареєстроване як юридична особа, діє відповідно до законодавства України. Замовник має статус неприбуткової організації; "генеральний підрядник": ДП "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги Украни", зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Харківської міської ради, рішення № 0000068 від 26.04.2002 року і діє відповідно до законодавства України, має ліцензію, видану Державною архітектурно-будівельною інспекцією України від 26.07.2010 р. серія АВ № 515981. підрядник є платником податку на прибуток на загальних умовах; "Субпідрядник" Публічне акціонерне товариство "Шляхове ремонтно-будівельне управління № 33", зареєстроване як юридична особа у Харківській районній державній адміністрації Харківської області, рішення № 1 001295 від 18.09.1996 р. і діє відповідно до законодавства України, має ліцензію, видану Міністерством регіонального розвитку та будівництва України від 15 грудня 2006 р. серія АВ № 195132. Субпідрядник є платником податку на прибуток на загальних умовах.

Генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором виконати роботи по поточному ремонту автомобільної дороги Київ - Харків - Довжанський на дільниці км 516+200 - км 646+200 у кошторисній документації, яка є невід'ємною частиною даного договору. Субпідрядник в межах договірної ціни, виконує на свій ризик власними силами і засобами всі передбачені цим договором роботи і передає їх в обумовлені строки генпідряднику. усуває власними силами і засобами на протязі гарантійного строку недоробки/дефекти, що зумовлені неякісним виконанням робіт. Субпідрядник зобов'язується прийняти і оплатити виконані роботи на умовах цього договору. Роботи повинні здійснюватись у відповідності з обсягом робіт, визначеними у проектно-кошторисній документації, вимогам ДБН В.2.3-4-2000 "Автомобільні дороги", ДБН Д,1.1-1-2000 із змінами та доповненнями, ВБН Д.1.1-218-1-2001 "Порядок визначення вартості будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонтів автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення" із змінами та доповненнями, ВБН Г.1-218-182:2006 "Класифікація робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування" (надалі ВБН), вимогами Державної служби автомобільних доріг України і умовами договору (п. п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 договору).

Згідно п. 3.1 договору, договірна ціна робіт є динамічною визначається з урахуванням податку на додану вартість відповідно з ДБН Д.1.1-1-2000 і складає 100 000 000 (сто мільйонів) гривень.

Генпідрядник - проводить розрахунки з субпідрядником щомісячно на підставі проміжних актів виконаних робіт за звітний місяць - "Актів приймання виконаних підрядником робіт" (форма КБ-2в), виконаних у програмі Будівельні технології - СМЕГА або інших програмних комплексів, схвалених мінрегіонбудом, (програмний комплекс АВК-5), та "довідки про вартість виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-3) згідно п.2 сумісного наказу Держкомстату та Держбуду України від 21.06.02 № 237/5., не пізніше 10 робочих днів з моменту їх підписання, але в будь-якому випадку - після отримання грошових коштів від замовника. Генпідрядник може виплачувати субпідряднику аванс для покриття його попередніх видатків у розмірі 30% від договірної ціни, який субпідрядник повинен використати в термін який не перевищує один місяць. По закінченню місячного терміну невикористана сума авансу повертається генпідряднику. Сплачений генпідрядником аванс враховується сторонами при проведенні кінцевих розрахунків або, за згодою сторін, зараховується при здійснення проміжних розрахунків у погодженій стороні сумі. Субпідрядник відраховує генпідряднику 1% від вартості субпідрядних робіт на покриття витрат останнього, пов'язаних із виконанням зобов'язань щодо забезпечення технічною, дозвільною, дозвільною та іншою документацією, координації дій субпідрядників при виконанні робіт, приймання виконаних субпідрядником робіт та інші (п. п. 5.1, 5.2, 5.3).

Здання-прийняття робіт за цим договором здійснюється за проміжними актами після закінчення усього комплексу робіт за актом про здачу робіт за договором. Оформлення проміжних і кінцевого актів,, а також додатків і необхідних документів до них. здійснюється субпідрядником. Субпідрядник щомісяця надає генпідряднику до 25 числа звітного місяця акти виконаних робіт ф. КБ-2в, КБ-3, що визнаються проміжними актами виконаних робіт. Генпідрядник зобов'язується розпочати прийняття робіт за проміжними актами та актом про здачу робіт за договором негайно після отримання відповідного повідомлення субпідрядника. Генпідрядник забезпечує прийняття робіт та підписання відповідного проміжного або кінцевого акту протягом 3 днів з моменту отримання повідомлення субпідрядника про готовність передання робіт. Генпідрядник має право відмовитися від прийняття робіт виключно у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання результатів робіт та взагалі не можуть бути усунені будь-якою особою. В іншому випадку, при виявлені недоліків, генпідрядник приймає роботи та підписує акт, при цьому сторони погоджують терміни, що надаються субпідрядником на усунення недоліків (п. п. 14.1, 14.2, 14.3, 14.4 договору).

Відповідно до п. 20.1 договору, цей договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2013 року, а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами обов'язків по цьому договору.

Відповідно до зазначеного договору підряду позивач виконав роботи, передбачені його умовами на загальну суму 19 406 926,26 грн., в т.ч. 108 283,01 грн. зворотні суми, про що між позивачем та відповідачем оформлені акти приймання виконаних робіт за типовою формою №КБ-2в, затвердженою Наказом Мінрегіонбуду України № 554 від 04.12.2009р., та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою №КБ-3, копії яких залучені до матеріалів справи (арк. спр17-30). Даний факт підтверджує наявні в матеріалах справи: акт приймання виконаних робіт за типовою формою №КБ-2в від 11.09.2012р. за вересень 2012 року на суму 6 675 216,08 грн. в т.ч. 54 912,00 грн. визначена як вартість матеріальних ресурсів від розбирання (зворотні суми), довідка про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою №КБ-3 від 11.09.2012р. за вересень 2012 року на суму 6 620 304,08 грн., акт приймання виконаних робіт за типовою формою №КБ-2в від 25.10.2012р. за жовтень 2012 року на суму 5 426 781,82 грн., в т.ч. 53371,01 грн. визначена як вартість матеріальних ресурсів від розбирання (зворотні суми), довідка про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою №КБ-3 від 25.10.2012р. за жовтень 2012 року на суму 5 373 410,81 грн., акт приймання виконаних робіт за типовою формою №КБ-2в від 22.08.2013р. за серпень 2013 року на суму 6 324 838,36 грн., довідка про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою №КБ-3 від 22.08.2013р. за серпень 2013 року на суму 6 324 838,36 грн., акт приймання виконаних робіт за типовою формою №КБ-2в від 15.11.2013р. за листопад 2013 року на суму 980 090,00 грн., довідка про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою №КБ-3 від 15.11.2013р. за листопад 2013 року на суму 980 090,00 грн.

Як вказує позивача у позовній заяві та не заперечує представник відповідача, відповідачем, оплата виконаних за договором підряду робіт грошовими коштами проведена відповідачем на суму 16 593 915,70 грн., що підтверджується платіжними документами: платіжним дорученням №909 від 27.08.2012р. на суму 500 000,00 грн., платіжним дорученням №175 від 27.08.2012р. на суму 1 000 000,00 грн., платіжним дорученням №193 від 30.08.2012р. на суму 1 000 000,00 грн., платіжним дорученням №271 від 14.09.2012р. на суму 1 188 000,00 грн., платіжним дорученням №381 від 24.09.2012р. на суму 724 680,00 грн., платіжним дорученням №386 від 25.09.2012р. на суму 1 287 000,00 грн., платіжним дорученням №412 від 03.10.2012р. на суму 853 871,92 грн., платіжним дорученням №303 від 19.10.2012р.на суму 3 931 130,30 грн., платіжним дорученням №1059 від 26.07.2013р. на суму 1 000 000,00 грн., платіжним дорученням №99 від 23.09.2013р. на суму 487 000,68 грн., платіжним дорученням №130 від 02.10.2013р. на суму 3 501 943,70 грн., платіжним дорученням №423 від 15.11.2013р. на суму 970 289,10 грн., платіжним дорученням №1415 від 17.11.2014р. на суму 150 000,00 грн. (арк. спр. 43-55).

Крім того, згідно із додатковою угодою № 2 від 09.11.2012 р. в рахунок оплати за виконані за договором підряду роботи відповідачем на користь позивача виданий простий вексель № АА 2591878 від 09.11.2012р. із терміном пред'явлення «за пред'явленням» на загальну номінальну вартістю 1 275 000,02 грн. Сума векселю врахована позивачем у зменшення заборгованості відповідача по оплаті за виконані за Договором підряду роботи.

Також відповідно до договору про переведення боргу №14/10/13 від 14.10.2013р. заборгованість відповідача за договором № 07-08-ДР від 07.08.2012 р. зменшена в сумі 140 950,00 грн. за рахунок приймання не себе зобов'язань позивача перед ПП «Маршал» за договором №20 від 04.01.2012р. в цій же сумі.

Відповідно до угоди про проведення заліку зустрічних однорідних вимог від 31.12.2012р. відповідачем проведено зарахування зобов'язань позивача в суму 113012,67 грн.

Порядок проведення заліків та їх суми сторонами не спростовуються.

Отже, сума, яку просить позивач стягнути з відповідача становить різницю між сумою виконаних робіт 19 406 926,26 грн. та сумою проведеного розрахунку 18 425 230,67грн.

18 березня 2014 року між сторонами був підписаний Акт звірки взаємних розрахунків станом на 18.03.2014 року за договором № 07-08-ДР від 07.08.2012 року, відповідно до якого відповідач підтвердив наявність боргу в сумі 1 131 695,59 грн. В подальшому 17.11.2014р. відповідач сплатив на користь позивача 150 000,00 грн. боргу платіжним дорученням №1415 від 17.11.2014р. Отже, суд дійшов висновку, що сума позову підтверджується відповідачем повністю (1 131 695,59 грн. - 150 000,00 грн. = 981 695,59 грн.). Відповідач в судовому засіданні підтвердив факт підписання зазначеного Акту звірки взаємних розрахунків та викладені в ньому дані.

Відповідно до листа Служби автомобільних доріг у Харківській області від 16.02.2015р. вих. №285/10 (арк.спр. 95) остання підтвердила, що у листопаді 2013 року було прийнято Акт приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) на суму 980090,00 грн. та виконані за ним роботи сплачено у повному обсязі.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що акти приймання будівельних робіт від 11.09.2012р., від 25.10.2012р., від 22.08.2013р., від 15.1.2013р., на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, не є доказами, що підтверджують виконання робіт, з огляду на те, що відповідно до ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає в подальшому право посилатися на ці відступи від умов договору або недоліків в роботі.

Всі акти форми КБ -2в та КБ-3, складення та підписання яких передбачено п.5.1. Договору №07-08-ДР від 07.08.2012р., між сторонами підписані, на них містяться відбитки печаток юридичних осіб, будь - яких зауважень, в тому числі і щодо осіб, які їх підписали, в текстах зазначених документів не міститься. Отже в силу вище зазначених приписів цивільного закону, відповідач втратив можливість посилатися на будь - які недоліки таких актів, в тому числі і щодо повноважень осіб, які їх підписали.

Крім того, відповідно до ст. 32 Господарського процесуального доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертиз, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі.

Будь-яких належних та переконливих доказів своїх тверджень щодо підписання актів виконаних робіт від 11.09.2012р., від 25.10.2012р., від 22.08.2013р., від 15.1.2013р. неналежною особою, відповідачем не надано.

Щодо посилання відповідача на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014р. у справі № 820/4506/14 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 29.01.2015р., якими, на думку відповідача, встановлений преюдіційний факт, що реальність виконання позивачем договору № 07-08-ДР від 07.08.2012 р. не підтверджена первинними документами в розумінні ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», отже, в силу ст. 35 ГПК України такі обставини не підлягають доведенню при розгляді даної справи, суд вважає таким, що не спростовує встановлені під час судового розгляду обставини.

Так, за змістом судових рішень, на які посилається відповідач, адміністративний суд жодним чином не дійшов висновку, що роботи, про оплату яких звернувся позивач до суду із даним позовом, ним не виконані. Навпаки, суд зазначає, що отримані відповідачем від ПАТ «Шляхове ремонтно - будівельне управління № 33» роботи в подальшому передані Службі автомобільних доріг у Харківській області, але при оформленні первинних документів самим відповідачем, були допущенні суттєві недоліки, зокрема дата передачі робіт у відповідних актах визначена 14.11.2013 р., в той час як роботи фактично від ПАТ «ШРБУ № 33» отримані 15.11.2013 р., що стало наслідком притягнення відповідача до відповідальності за порушення вимог податкового законодавства. Факт притягнення відповідача до відповідальності за порушення вимог податкового законодавства жодним чином не може впливати на його цивільні зобов'язання за договором.

Крім того, суд вважає, що мотивація судових рішень, на які посилається відповідач у своєму відзиві на позов, є лише оцінкою наданих адміністративному суду доказів, а не фактом, який не потребує доведенню у даній господарській справі. Тобто, така мотивація, що викладена в мотивувальній частині ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду, не є обов'язковою для господарського суду у розумінні ст. 35 ГПК України.

Заперечуючи проти позову, відповідач також зазначає, що пунктом 5.1. договору №07-08-ДР від 07.08.2012 р. встановлено, що оплата виконаних робіт здійснюється після отримання коштів від замовника - Служби автомобільних доріг у Харківській області. Підтвердженням такої оплати може бути лише відповідний розрахунковий документ про перерахування замовником спірних коштів, який позивачем не наданий. Отже, позов не підтверджений належними доказами та заявлений передчасно.

Суд відхиляє зазначене твердження відповідача як таке, що не ґрунтується на положеннях цивільного закону та спростовується матеріалами справи.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Так, згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання, згідно зі ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду є оплатним, а тому обов'язок підрядника виконати певну роботу обумовлює обов'язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Статтею 511 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 838 Цивільного кодексу України генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Отже, суд відзначає, що встановлення спірними пунктами договору залежності виконання генпідрядником зобов'язання щодо оплати вартості виконаних робіт від наявності надходження коштів від Служби автомобільних доріг у Харківській області (як замовника) суперечить приписам ст. 617 Цивільного кодексу України, виходячи зі змісту якої випадкові обставини недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника (в даному випадку - Служби автомобільних доріг у Харківській області) чи відсутність у боржника необхідних коштів не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

В постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 року у справі № 11/446 вказано, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Обираючи при прийнятті рішення правову норму, що підлягатиме застосуванню до спірних правовідносин, господарський суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, які викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 111-16 цього кодексу.

Статтею 111-28 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи Акти виконаних робіт відповідачем підписані без зауважень, що свідчить про прийняття останнім виконаних позивачем робіт без претензій щодо їх якості, об'ємів і вартості, та виникнення обов'язку у відповідача щодо їх оплати.

Отже, наданими позивачем доказами підтверджується, що позивачем були виконані, а відповідачем прийняті роботи всього на суму 19 406 926,26 грн., про що свідчать долучені до матеріалів справи Акти приймання виконаних будівельних робіт, підписані обома сторонами без зауважень та претензій. Проте відповідач не здійснив повної оплати за прийняті роботи, хоча строк виконання обов'язку оплати вже настав.

При цьому суд вважає, що положення пункту 5.1 спірного Договору, яким передбачена оплата виконаних робіт не пізніше 10 робочих днів після підписання актів виконаних робіт за звітний місяць, але в будь-якому випадку після отримання коштів від замовника не звільняє відповідача від обов'язку щодо оплати прийнятих робіт, оскільки спірні правовідносини між сторонами склалися на підставі Договору підряду № 07-08-ДР від 07.08.2012 року, а отже, обов'язок відповідача оплатити виконану роботу витікає із Закону та спірного Договору і не може ставитися в залежність від виконання певних дій третьою особою. Така ж позиція підтримується Вищим господарським судом України в постанові від 26.10.2010 року у справі №31/171.

Крім того під час розгляду справи судом з'ясовано, що Службою автомобільних доріг у Харківській області вартість підрядних робіт із поточного ремонту автомобільної дороги загального користування державного значення Київ-Харків-Довжанський км 516+200-км 646+200 сплачена, в тому числі за Актом приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) за листопад 2013 року на суму 980 090,00 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із вимогами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду справи обставини та зміст наведених норм законодавства, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути Дочірнього підприємства «Харківський ОБЛАВТОДОР» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (61202, м. Харків, вул. Ахсарова, будинок № 2, п/р 6001 в ХФ АТ «Укрінбанк» м. Харкова, МФО 351243, код 31941174) на користь Публічного акціонерного товариства «Шляхове ремонтно-будівельне управління № 33» (61009, м. Харків, вул. Желєзнякова, № 235, п/р 561 в АТ «РЕГІОН-БАНК» м. Харкова, МФО 351254, код 05422384) заборгованості у розмірі 981 695,59 грн. та 19 633,91 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 27.02.2015 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/417/15