УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.02.2015Справа № 910/2672/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕРВУС»

про стягнення 35 015, 67 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Діденко І.В.;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕРВУС» (далі - відповідач) про стягнення 35 015, 67 грн., з яких: 24 352, 37 грн. - заборгованість за кредитом, 8 871, 66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 538, 68 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 1 252, 96 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення банківського кредиту та відсотків за користування останнім, який було надано позивачем на підставі заявки відповідача про відкриття поточного рахунку від 31.10.2012 р. згідно правил «Умови та правила надання банківських послуг».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23.02.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

23.02.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕРВУС» звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК».

Так, відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

Згідно частини першої статті 60 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Взаємна пов'язаність зустрічного та первісного позовів, зокрема, може виявлятися в тому випадку, коли обидва позови взаємно пов'язані та їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись, задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально -правової підстави на задоволення первісного позову, через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб'єктивне право позивача за первісним позовом.

У відповідності до п. 3.15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» обставини, які свідчать про взаємну пов'язаність зустрічного позову з первісним (зокрема, за підставами цих позовів та/або поданими доказами; у зв'язку з тим, що задоволення зустрічного позову виключатиме частково чи повністю задоволення первісного позову тощо), а так само докази, що підтверджують саме ці обставини, повинні зазначатися у зустрічній позовній заяві (п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України (п. 3.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

З наведеного випливає, що заявляючи позовну вимогу, позивач повинен посилатися на певні обставини, на яких така вимога ґрунтується та вказувати докази, якими підтверджується вказані обставини саме у тексті позовної заяви.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕРВУС» просить суд визнати, що останнім частково виконано свої зобов'язання перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК».

Проте позивач не вказав обставин та не надав жодних доказів, на яких ґрунтується вказана позовна вимога про визнання зобов'язання частково виконаним.

Відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З 01.11.2011 р вступив в законну силу Закон України «Про судовий збір» у ст. 1 якого зазначається, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збору встановлюються у розмірі 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1 827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 080, 00 грн.). За подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати ( 1 218,00 грн.).

Відповідно до заявленої позовної немайнового характеру розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем, становить - 1 218,00 грн.

Разом з тим, до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору в необхідному розмірі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що при поданні позовної заяви заявником не дотримано вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Проте суду не надано жодних доказів направлення необхідних документів на адресу відповідача.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приймаючи до уваги наведене, зважаючи на те, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Бондарчук В.В.