РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015Справа №910/2848/15-г
Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "ОТІС"
доКомунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва
простягнення 45 076 грн 32 коп.
Представники:
від позивача: Мацюк В.В., довіреність №75 від 02.07.2014
від відповідача: Турченко Д.Л., довіреність №47-5 від 05.01.2015
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.02.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "ОТІС" з вимогами до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва про стягнення 45 076 грн 32 коп. заборгованості за договором на незаплановані відновлювальні роботи ліфтів D 21 Т №315/74 від 25.11.2013.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору на незаплановані відновлювальні роботи ліфтів D 21 Т №315/74 від 25.11.2013 не виконав зобов'язання з оплати робіт, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 45 076 грн 32 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2015 порушено провадження у справі № 910/2848/15-г, розгляд справи призначений на 03.03.2015.

17.02.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи до матеріалів справи.

У судове засідання 03.03.2015 з'явився представник позивача та надав пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги.

У судове засідання 03.03.2015 з'явився представник відповідача, надав документи до матеріалів справи та пояснення по суті справи, відповідно до яких не заперечує проти заявлених вимог.

У судовому засіданні 03.03.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2013 між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва (замовник за договором) та Приватного акціонерного товариства "ОТІС" (підрядник за договором) укладено договір на незаплановані відновлювальні роботи ліфтів D 21 Т №315/74, відповідно до умов якого підрядник приймає до виконання за дорученням замовника незаплановані відновлювальні роботи ліфтів відповідно до Додатку №1 до договору, які не входять до переліку послуг з технічного обслуговування ліфтів (п 1.1. договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору договірна ціна робіт є твердою та становить 45 076 грн 32 коп.

У відповідності до пункту 3.2. замовник оплачує підряднику фактично виконані роботи не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем їх виконання; виконання робіт підтверджується відповідно оформленими актами приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідками форми КБ-3.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, між сторонами підписано акти приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року:

- №315/74108-Т1 на суму 9 774 грн 05 коп.;

- №315/74108-Т2 на суму 15 678 грн 36 коп.;

- №315/74108-Т3 на суму 5 082 грн 31 коп.;

- №315/74108-Т4 на суму 14 541 грн 60 коп.,

а загалом на суму 45 076 грн 32 коп., які відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором не оплатив належним чином.

Позивач станом на час розгляду справи підтверджує наявність у відповідача заборгованості за виконані роботи в розмірі 45 076 грн 32 коп. Вказана обставина відповідачем не заперечується, про що надана довідка №47606 від 13.02.2015 про розмір заборгованості перед позивачем.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем доведено належним чином, а відповідачем не спростовано факту існування у останнього заборгованості за виконанні роботи.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати виконаних робіт, вимоги позивача про стягнення з відповідача 45 076 грн 32 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва (02002, м. Київ, вул.Челябінська, буд. 9-Г, ідентифікаційний код 03366612) на користь Приватного акціонерного товариства "ОТІС" (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 37, ідентифікаційний код 14357579) основний борг у розмірі 45 076 (сорок п'ять тисяч сімдесят шість) грн 32 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 10.03.2015

Суддя Н.Б. Плотницька