ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Справа № 925/324/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача - представник не з'явився,

від відповідача - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Текро", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Селекційний

племзавод "Золотоніський", с. Піщане, Золотоніського району,

Черкаської області

про стягнення 21 600 грн. 00 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Текро" до товариства з обмеженою відповідальністю "Селекційний племзавод "Золотоніський" про стягнення заборгованості, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №17022014 від 17 лютого 2014 року в розмірі 21 600 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23 лютого 2015 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 05 березня 2015 року.

Викликані в судове засідання представники сторін не з'явився, про причини неявки суд не повідомили, відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23 лютого 2015 року було зобов'язано відповідача надати суду відзив на позовну заяву з посиланням на мотиви повного або часткового відхилення вимог позивача, а також докази, що обґрунтовують відхилення позовних вимог.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду необхідні докази та свої доводи і міркування щодо предмету спору шляхом письмових пояснень та заперечень, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, та оскільки явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час розгляду справи, 17 лютого 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Текро" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Селекційний племзавод "Золотоніський" (покупець) було укладено договір поставки за №17022014.

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору постачальник зобов'язався постачати (передавати) товар у власність покупця, для використання його на розсуд останнього, а покупець - приймати вказаний товар та сплачувати за нього на умовах даного договору.

Предметом поставки за даним договором є наступний товар: комбікорми, премікси кормових добавок, вітамінно - мінеральні суміші, білково - вітамінно-мінеральні добавки, пробіотичні добавки та інші препарати, в тому числі ветеринарні, дезінфектанти, що використовуються у тваринництві та птахівництві (п. 2.1. договору).

Згідно п. 3.2. договору кожна партія товару вказується у відповідних видаткових накладних постачальника в яких зазначається: найменування товару, асортимент, одиниця виміру кількості товару, загальна кількість товару, вартість за одиницю товару та загальна вартість товару.

Сторони погодили, що всі видаткові накладні, оформленні між сторонами протягом чинності положень цього договору, являються його невід'ємною частиною.

Позивач свої зобов'язання за договором поставки виконав повністю та поставив відповідачу товар на загальну суму 38 075 грн. 00 коп., що підтверджується копіями видаткових накладних №ТК-0000260 від 17 лютого 2014 року та №ТК-0000712 від 25 квітня 2014 року.

Товар було прийнято відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої довіреностями №125 від 14 лютого 2014 року та №328 від 25 квітня 2014 року особи у вищенаведених видаткових накладних.

Однак відповідач зобов'язання по оплаті поставленого товару виконав частково, сплативши позивачу 16 475 грн. 00 коп., що підтверджується копіями банківських виписок (а.с. 13-14).

Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача 21 600 грн. 00 коп. заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки №17022014 від 17 лютого 2014 року.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 4.3. договору поставки покупець здійснює оплату за товар у наступному порядку: 100% на умовах відстрочки платежу в строк не пізніше 14 календарних днів від дати поставки, але в будь - якому випадку до дати наступної поставки, в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника.

Отже, з урахуванням п. 4.3. договору поставки відповідач повинен був сплатити вартість поставленого товару 17 лютого 2014 року до 03 березня 2014 року та за товар поставлений 25 квітня 2015 року - до 09 травня 2014 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за поставлений товар в повному обсязі, а також не було спростовано доводи та обґрунтування позивача.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, сума боргу в розмірі 21 600 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Селекційний племзавод "Золотоніський", вул. Шевченка, 61, с. Піщане, Золотоніського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 33418504, р/р 2968 в ПАТ "Креді Агріколь Банк" м. Черкаси, МФО 300614 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Текро", вул. Фрунзе, 126/2, м. Київ, ідентифікаційний код 25409463, р/р 6975, ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023 - 21 600 грн. 00 коп. - основного боргу та 1 827 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 05 березня 2015 року.

Суддя А.В.Васянович