ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Справа № 910/22181/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівДроботової Т.Б., Гоголь Т.Г., Швеця В.О. (доповідач)
розглянувши касаційну скаргуПриватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 24.12.2014
у справі№ 910/22181/14 Господарського суду міста Києва
за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ"
доПриватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"
простягнення 36 585,25 грн.

Згідно з Розпорядженням Вищого господарського суду України №03-05/287 від 25 лютого 2015 року для розгляду касаційної скарги у цій справі сформовано колегію суддів у складі: Дроботової Т.Б. (головуючого), Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

за участю представників сторін від:

позивача: не з'явилися, належно повідомлені про час та місце розгляду касаційної скарги,

відповідача: Вілько Н.Г. (дов. від 02.01.2015)

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 36 585,25 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував на те, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АС/1659738. З огляду на що, після виплати позивачем страхового відшкодування, до нього перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завданий збиток. При цьому, позивач посилався на приписи статей 993, 1166, 1188 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України "Про страхування".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.11.2014, ухваленим суддею Трофименко Т.Ю., позов задоволено. Вмотивовуючи рішення суд виходив з того, що у зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право регресної вимоги до відповідача, у якого застраховано цивільно-правову відповідальність особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому суд керувався приписами статей 979, 990, 1191 Цивільного кодексу України, статей 9, 16, 27, 38 Закону України "Про страхування".

Київський апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Агрикової О.В. - головуючого, Мальченко А.О., Чорногуза М.Г., постановою від 24.12.2014 перевірене рішення місцевого господарського суду залишив без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник зазначає про те, що особою, відповідальною за заподіяну шкоду є ТОВ "М'ясокомбінат Ювілейний", як власник автомобіля, винного у дорожньо-транспортній пригоді. Крім того, наголошує скаржник і на тому, що позивач не звертався до відповідача у досудовому порядку з вимогою про сплату страхового відшкодування. З огляду на що, на думку скаржника, права позивача порушені не були, у зв'язку із чим предмет спору між сторонами відсутній. При цьому скаржник посилається на порушення судами приписів статей 25, 27 Закону України "Про страхування", статей 35, 36, 36.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відзиву на касаційну скаргу до Вищого господарського суду України не надходило.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Швеця В.О., пояснення представника відповідача, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.09.2011 року між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОПРИВАТ" (страхувальник) укладено договір страхування наземного транспорту №DN1FA!40304461, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки "Деу Нексія", реєстраційний номерний знак АА2461КТ, білого кольору, 2008 року випуску. Судами також установлено, що 11.12.2013 в м. Дніпропетровську по вул. Байкальській, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій мало місце зіткнення автомобілів марки "Ісузу", реєстраційний номерний знак АЕ9368ЕІ під керуванням водія Іванова В.В., автомобіля марки "Мерседес Бенц", реєстраційний номерний знак АН4201НМ, під керуванням Коляди Є.М. та автомобіля марки " Деу Нексія", реєстраційний номерний знак АА2461КТ, під керуванням Сесь Р.М., внаслідок якої останньому завдано пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08.01.2014 у справі № 199/13842/13-п водія автомобіля "Ісузу" - Іванова В.В. визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Установлено судами і те, що власником транспортного засобу марки "Ісузу" (реєстраційний номерний знак АЕ 9368 ЕІ) є ТОВ "М'ясокомбінат Ювілейний", цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА", що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1659738. Водночас відповідно до звіту № 18-12-13Л від 26.12.2013 та додаткового звіту про оцінку дорожньо-транспортного засобу № 18-03-14Л13Л від 18.03.2014, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Деу Нексія" в результаті ДТП становить 36 821,68 грн. На виконання умов договору та норм чинного законодавства України, позивачем складено страховий акт №И-128 від 21.01.2014, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 34 785,25 грн. та страховий акт № И-798 від 21.03.2014 на суму 1 800 грн. Також судами встановлено, що позивачем було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 36 585,25 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 276 від 23.01.2014 та № 1114 від 27.03.2014. Як убачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимога Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 36 585,25 грн. Відповідно до приписів статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України унормовано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Окрім того, статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов. Отже, у відповідності до приписів зазначених норм позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду, застрахована Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" відповідно до поліса № АС/1659738, відтак особою відповідальною за завдані у даному випадку збитки, за приписами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, є саме відповідач. Довід скаржника про відсутність спору з огляду на те, що позивач не звертався до відповідача з вимогою виплати страхового відшкодування, визнається неспроможним з огляду на таке. За правилами пункту 35.1. статті 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. Наведена норма матеріального права регулює порядок страхового відшкодування у правовідносинах між потерпілим (або особою, яка має право на отримання відшкодування) і страховиком, які відбуваються до заміни кредитора. Ураховуючи викладене, до нового кредитора - Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" обов'язок подачі заяви не перейшов і не міг перейти, оскільки для останнього відповідач у справі - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" не є страховиком у розумінні наведеної норми, а є особою, відповідальною за завдані збитки в порядку статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування". З огляду на викладене позивач у справі отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування. Відповідно до зазначених вище норм ПАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду. Інші доводи касаційної скарги також не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, оскільки спростовуються встановленими судами попередніх інстанцій обставинами, а за приписами частини другої статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Отже, з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції підстав для скасування постанови у справі та задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 у справі № 910/22181/14 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя: Т. Дроботова

Судді: Т. Гоголь

В. Швець