КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р. Справа№ 910/694/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Шипка В.В.

за участі представників:

ТОВ "Лайтфрен" - Снісаренко Д.І., довір. б/н від 15.01.2015р.;

ДП "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут

інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" - Марценюк-

Кухарук А.П., в.о. директора ДП «ДНДІ ІТЕЕ» довідка №167/2 від

09.12.2014р.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю

"Лайтфрен"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.01.2015р.

у справі №910/694/15-г (суддя М.В. Пасько)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Лайтфрен",

до державного підприємства "Державний науково-дослідний і

проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в

енергетиці та енергозбереженні"

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Лайтфрен" звернулось до господарського суду міста Києва з заявою про порушення справи про банкрутство державного підприємства (далі - ДП) "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" у зв'язку з неможливістю останнього погасити заборгованість.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.01.2015р. у справі №910/694/15-г, мотивованою неподанням доказів неможливості списання коштів з рахунку боржника, зокрема, документу, що підтверджує факт закриття виконавчого провадження, вказану вище заяву ТОВ "Лайтфрен" повернуто без розгляду.

Не погодившись, ТОВ "Лайтфрен" звернулось до Київського апеляційного господарського суду, подавши апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 21.01.2015р. у справі №910/694/15-г. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження, призначено до розгляду на 24.02.2015р.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженої ухвали, ТОВ "Лайтфрен" посилалось на порушення норм матеріального та процесуального права, зазначаючи, що ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" докази закриття виконавчого провадження не віднесено до переліку документів, які мають додаватись до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена ухвала - скасуванню, зважаючи на наступні обставини.

Згідно ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за змістом ст. 9 Закону справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; ім'я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); ім'я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора додаються також: копія виконавчого документа; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів; до заяви кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

За змістом абз. 2 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" безспірні вимоги кредиторів - це грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Згідно положень ч. 3 ст. 10, ч. 5 ст. 11, ч. 1 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", неплатоспроможністю визнається неспроможність боржника задовольнити безспірні вимоги кредитора (кредиторів) у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження. Загрозою неплатоспроможності є виникнення конкуренції грошових вимог кредиторів у виконавчому провадженні, внаслідок якої задоволення вимог одного або кількох кредиторів у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами. При цьому дотримання заявником відповідного тримісячного строку не вимагається.

Пунктом 12 Інформаційного листа від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 Вищого господарського суду України наголошено, що ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" як одну з підстав повернення заяви передбачено неподання заявником-кредитором доказів неспроможності боржника виконати грошові зобов'язання у встановленому розмірі протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено Законом. У зв'язку з цим строк невиконання боржником грошового зобов'язання для визначення неплатоспроможності боржника починається з моменту відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо: заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посаду якої у заяві не зазначено; заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному ч. 3 ст. 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом; заявник-кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів; з інших підстав, передбачених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Згідно ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. У разі звернення до господарського суду боржника із заявою про порушення справи про банкрутство у підготовчому засіданні з'ясовуються ознаки неплатоспроможності боржника або її загрози.

За наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: порушення провадження у справі про банкрутство; відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство. Суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо: заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених ч. 3 ст. 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених ст. 15 цього Закону.

Підготовче засідання у даній справі місцевим господарським судом не проводилось, відповідно не проводилась перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство. Як відзначено вище, згідно з ч. 7 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в підготовчому засіданні за наявності підстав, передбачених ст. 15 цього Закону, суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство. З тим, заяву ТОВ "Лайтфрен" повернуто без розгляду оскільки відсутній документ, що підтверджує факт закриття виконавчого провадження. З обґрунтованістю таких висновків погодитись не можна, слід зазначити і про наступне.

Статтями 47-50 Закону України "Про виконавче провадження" визначено підстави повернення виконавчого документа, закінчення виконавчого провадження та наслідки завершення виконавчого провадження. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Частиною 3 ст. 49 цього ж Закону встановлено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно, документ, що підтверджує факт закінчення чи то завершення виконавчого провадження за своєю суттю є таким, що виключає провадження у справі про банкрутство та наявність передбачених абз. 2 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" доказів неспроможності боржника виконати грошові зобов'язання перед кредиторами у відповідному розмірі. Разом з тим, норми Закону України "Про виконавче провадження" і не передбачають вчинення таких процесуальних дій як закриття виконавчого провадження.

Всебічно, повно і об'єктивно розглянувши в судовому процесі всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, за наслідками розгляду апеляційної скарги та перевіряння законності та обґрунтованості ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі, повторно розглянувши справу, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лайтфрен" задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 21.01.2015р. у справі №910/694/15-г скасувати.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.В. Шипко