РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"27" лютого 2015 р. Справа № 918/1484/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Павлюк І. Ю. ,

суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Карпович О.В.

за участю представників:

позивача- Бондарчук Л.П. (довіреність від 16.10.2014р.);

відповідача 1- Нагорнюк О.В. (наказ №1 від 03.08.2003);

відповідача 2- не з'явився;

відповідача 3- Кузьмінець А.С. (директор);

відповідача 4- не з'явився;

відповідача 5- не з'явився;

відповідача 6- не з'явився;

третьої особи- не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Відповідача 2-Товариства з обме-женою відповідальністю «Амако Україна» (вхідний №4335/14 від 26.12.2014р.) та Відповідача 3-Гощанської ОДПІ Головного Управління Міндоходів у Рівненській області (вхідний №4336/14 від 26.12.2014р.) на рішення господарського суду Рівненської області від 27.11.2014р. у справі №918/1484/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтера-Груп»

до 1. Сільськогосподарського приватного підприємства «Спас»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Амако Україна»

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Інагро груп»

4. Гощанської ОДПІ Головного Управління Міндоходів у Рівненській обл.

5. Товариства з обмеженою відповідальністю «Хліб Інвест»

6. Управління Пенсійного фонду України в Гощанському р-ні Рівненської обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідачів

Відділ державної виконавчої служби Гощанського районного управління

юстиції у Рівненській області

про визнання права власності на майно, зняття з нього арешту та виключення майна з опису,-

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.22,28 ГПК України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу стороною заявлено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 27.11.2014р. у справі №918/1484/14 (суддя Войтюк В.Р.) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтера-Груп» (надалі в тексті - Товариство) до Сільськогосподарського приватного підприємства «Спас» (надалі в тексті - Підприємство), Товариства з обмеженою відповідальністю «Амако Україна» (надалі в тек-сті - ТзОВ «Амако Україна»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Інагро груп» (надалі в тексті - ТзОВ «Інагро груп»), Гощанської ОДПІ Головного Управління Міндоходів у Рівненській області (надалі в тексті - Інспекція), Товариства з обмеженою відповідальністю «Хліб Інвест» (на-далі в тексті - ТзОВ «Хліб Інвест»), Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області (надалі в тексті - Управління) за участю третьої особи, яка не заявляє самос-тійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідачів: Відділу державної виконавчої служби Гощанського районного управління юстиції у Рівненській області (надалі в тексті - Відділ ДВС) про визнання права власності на майно, зняття з нього арешту та виключення майна з опису.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що майно, на яке накладено арешт належить на праві власності ТзОВ «Інтера груп», а не СПП «Спас». Так, державний викона-вець Відділу ДВС під час складання акта та арешту майна не встановив чи дійсно посіви та уро-жай сої належать СПП «Спас». Разом з тим, задовольняючи позов, суд дійшов висновку про необ-хідність пропорційного розподілу судових витрат між Відповідачами, окрім ТзОВ «Хліб Інвест», оскільки перед ним на дату подання позовної заяви відсутня заборгованість СПП «Спас».(т.1, арк. справи 163-168).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Відповідач-2 ТзОВ «Амако Україна» та Відпові-дач 4-Гощанська ОДПІ подали скарги до Рівненського апеляційного господарського суду.

Так, ТзОВ «Амако Україна» просить апеляційний суд скасувати рішення господарського су-ду Рівненської області від 27.11.2014р. у даній справі в повному обсязі та прийняти нове, яким від-мовити в задоволенні позовних вимог та покласти на Позивача судові витрати. Відповідач-2 зазна-чає, що рішення прийнято із неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з'ясуванням усіх істотних обставин справи. Вказує, що суд не врахував відсутності доказів вико-нання договору надання послуг по вирощуванню сої, а саме доказів передачі Відповідачу-1 міне-ральних добрив, внесення компосту, фактично використаної кількості насіння. Крім того, у госпо-дарському суді м.Києва розглядався спір про визнання договору виконання послуг №5 від 15.01. 2014р., укладеного ТзОВ «Інтера груп» та СПП «Спас» недійсним.(т.1, арк.справи 202-206).

Відповідач-4 просить суд скасувати рішення суду першої інстанції лише в частині стягнен-ня судового збору з Гощанської ОДПІ. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що Інспекція не приймала жодного рішення стосовно Позивача, яке зумовило звернення до суду. Крім того, від-повідно до п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняю-ться органи доходів і зборів у справах, пов'язаних з питаннями, що стосуються повноважень цих органів.(т.1, арк.справи 224-227).

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 29.12.2014р. апеляційні ска-рги прийнято до провадження, справу призначено до слухання на 10.02.2015р.(т.1, арк.справи 200, 223).

До Рівненського апеляційного господарського суду 29.01.2015р. від Позивача та 06.20.2015р. від Відповідача 1-СПП «Спас» через канцелярію надійшли відзиви на апеляційні скарги, в яких сторони просять залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки вважають її мотиви безпідставними та необґрунтованими.(т.2, арк.справи 1-3,11-12).

У судових засіданнях апеляційної інстанції 10.02.2015р. та 27.02.2015р. представник Пози-вача заперечив проти доводів та вимог апеляційних скарг. Представник Відповідача-1 надав свої пояснення з приводу апеляційних скарг.

Відповідачі 2, 4, 5, 6 та Третя особа не забезпечили явку своїх представників в призначене на 27.02.2015р. судове засідання, хоч про час та місце розгляду були повідомлені у встановленому порядку.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інс-танції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Інтера-Груп»-замовник та СПП «Спас»-викона-вець уклали договір надання послуг по вирощуванню сої від 15.01.2014р. №5 (надалі в тексті - До-говір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги по вирощу-ванню сої з насіннєвого матеріалу замовника на масивах №2 площею 29,72 га та №13 площею 29,6 га, якою користується на підставі договорів оренди земельних паїв.

Відповідно до п.1.3 Договору СПП «Спас» зобов'язується передати у власність ТзОВ «Інте-ра-Груп» весь зібраний в результаті вирощування врожай сої, яка була вирощена з насіннєвого ма-теріалу замовника. Замовнику належить виключне право власності на вирощений врожай сої.(п. 1.5 Договору).

Матеріалами справи стверджено, що Договір і Додаток №1 підписані директорами това-риств та скріплені відтисками печаток сторін.(т.1, арк.справи 9-11, 20).

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Інтера-Груп»-замовник та ПП Демчук Анатолій Мефодійович-виконавець уклали договір про надання послуг №1 від 06.02.2014р. (надалі в тексті - Договір №1), відповідно до якого виконавець зобов'язався за завданням замовника надати послу-ги трактора (дискування), приготування та внесення компосту. Договір підписаний представника-ми та скріплений відтисками печаток сторін.(т.1, арк.справи 22).

На виконання умов Договору №1 виконавець здійснив, а замовник прийняв виконані робо-ти, що стверджується актами виконаних робіт від 07.02.2014р. та 13.02.2014р.(т.1, арк.справи 21, 23-24, 48-49).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору, згідно видаткових накладних №235 від 19.02.2014р., №АІ 000001230 від 24.03.2014р., №35901 від 10.06.2014р., №40554 від 07.07.2014р., актів приймання-передачі продукції №ЕР-00035901 від 10.06.2014р., №ЕР-00040554 від 07.07.2014р. ТзОВ «Інтера-груп» придбало добрива та засоби захисту рослин.(т.1, арк.справи 25-30).

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Відділу ДВС Приступлюком Т.В. на підставі довідки Симонівської сільської ради від 05.06.2014р. №245 щодо оренди СПП «Спас» земельних часток(паїв) під час примусового виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення з боржника-Сільськогосподарського приватного підприємства «Спас» на користь юри-дичних осіб - в с.Симонів складено Акти опису та арешту майна від 13.10.2014р. та від 15.10. 2014р., відповідно до яких накладено арешт на посіви сої, площею 29.7 га, які знаходяться на три-надцятому масиві Симонівської сільської ради, посіви сої, площею 29 га, які знаходяться на друго-му масиві Симонівської сільської ради та врожай сої масою 4 920 кг. Майно за актом від 13.10. 2014р. передане на відповідальне зберігання директору Рівненського сервісного центру «Амако Україна», а за актом від 15.10.2014р. - Друзюку Віталію Петровичу.(т.1, арк.справи 5-6,7-8,74).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні ос-каржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення місцевого суду - зміні з огляду на наступне:

Предметом даного спору є визнання права власності та скасування арешту з майна.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України) - гос-подарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов'язань і є обов'язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов'язан-ня у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України).

Зобов'язанням, відповідно до ст.509 ЦК України - є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Такі ж правила встановлює і ст.174 ГК України.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення 15.01.2014р. Договору - між То-вариством і Підприємством виникли правовідносини з виконання робіт (підряду), оскільки такі відносини відповідають дефініції ст.837 ЦК України: коли одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'-язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Колегія суддів зауважує, що на момент вирішення спору Договір чинний. Так, рішенням гос-подарського суду м.Києва від 22.12.2014р. у справі №910/26060/14, яке набрало законної сили ТзОВ «Амако Україна» відмовлено в задоволенні позову до ТзОВ «Інтера-груп» та СПП «Спас» про визнання договору недійсним.(т.1, арк.справи 9-11; т.2, арк.справи 4-10).

Обов'язок доказування і подання доказів встановлений статтею 33 ГПК України.

Як стверджується матеріалами справи (Договором, видатковими накладними, актами прий-мання-пердачі виконаних робіт) - посіви сої площею 29.7 га, які знаходяться на тринадцятому ма-сиві Симонівської сільської ради та площею 29 га, які знаходяться на другому масиві Симонівсь-кої сільської ради та врожай сої масою 4 920 кг належать на праві власності ТзОВ «Інтера-Груп». (т.1, арк.справи 9-11, 22, 25-30).

Вирішуючи даний спір в частині визнання права власності, колегія суддів зазначає, що ст. 321 ЦК України встановлює презумпцію непорушності права власності. Ніхто не може бути проти-правно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Однак, всупереч вимогам п.п.5.1.1 та 5.1.4 Інструкції про проведення виконавчих дій зат-вердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. №74/5 (надалі в тексті - Інструк-ція) державний виконавець Відділу ДВС під час складання актів не встановив, чи дійсно описане та арештоване майно - урожай та посіви сої належить СПП «Спас», а тому обґрунтованими та та-кими, що підлягають задоволенню в силу ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» є вимоги Скаржника про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, про що вірно зазначено місцевим господарським судом.

Колегія суддів при цьому звертає увагу, що в силу ст.854 ЦК України СПП «Спас» нале-жать кошти, які підлягають оплаті за виконані роботи, що прийняті Позивачем.

Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до ч.2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України (надалі в тексті - ГПК України) якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Проте, місцевий суд не обґрунтував підстав покладення судових витрат на Відповідачів, яких залучив до участі у справі, зокрема Інспекції та Управління.

Натомість, відповідно до п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» - від сплати су-дового збору звільняються органи доходів і зборів у справах, пов'язаних з питаннями, що стосую-ться повноважень цих органів, що не було враховано судом першої інстанції при розподілі сум су-дового збору.

Крім того, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно визначає-ться з урахуванням вартості вказаного майна, тобто як зі спору майнового характеру, що було до-тримано Позивачем.

Позовна вимога про зняття арешту з майна є вимогою немайнового характеру.

Разом з тим, місцевий суд не вмотивував розміру судового збору, який присудив до стяг-нення в доход Державного бюджету, попри те, що Позивач оплатив лише майнову вимогу.

Проте, у випадках об'єднання в одній позовній заяві вимог як майнового так і немайнового характеру - судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового ха-рактеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового хара-ктеру. Такої ж практики дотримується Вищий господарський суд України, що знайшло відобра-ження у п.2.10 постанови Пленуму від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Із зазначених мотивів колегія суддів дійшла висновку, що судовий збір за подання даного позову до суду першої інстанції мав становити 3 045 грн.(1 827 + 1 218), а за подання апеляційної скарги - 1 522 грн. 50 коп.

Оскільки матеріалами справи стверджується, що право власності на урожай сої, вирощений на орендованих Підприємством полях оспорюється ТзОВ «Амако Україна», а місцевий суд не вмо-тивував, чому судові витрати покладено на Відповідачів 3, 4, 6 - апеляційний суд за наслідками ро-згляду справи не вбачає підстав, за яких останні можуть виступати як зобов'язані сторони і вважає за необхідне звільнити ТзОВ «Інагро груп», Інспекцію та Управління від відповідальності у даній справі.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на встановлені Рівненським апеляційним господарським судом обставини в суку-пності, доводи Скаржників зазначені в апеляційних скаргах, визнаються апеляційним судом таки-ми, які згідно п.п. 1, 4 ч.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для зміни оскаржуваного рішення, оскільки ухвалюючи його, місцевий господарський суд неповно з'я-сував обставини справи, припустившись порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що діями, які призвели до господарського спору стало неповідомлення Відпо-відачем-1 Відділу ДВС про існування з січня 2014 року підрядних правовідносин між ним та ТзОВ «Інтера-Груп», а здійснюючи примусові виконавчі дії державний виконавець не міг знати, що на момент опису та арешту в жовтні 2014р. майно не належить боржникові, з підстав ч.2 ст.49 ГПК України, судові витрати необхідно покласти на Відповідача-1 СПП «Спас».

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 84, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Амако Україна» та Го-щанської ОДПІ Головного Управління Міндоходів у Рівненській області на рішення господарсь-кого суду Рівненської області від 27.11.2014р. у справі №918/1484/14 задоволити частково.

2. Рішення суду першої інстанції змінити, виклавши пункти четвертий і п'ятий в наступній редакції:

«4. Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства «Спас» (35408, с.Симонів, Гощанського району, Рівненської обл., вул.Вишнева, 11) на користь Товариства з обмеженою від-повідальністю «Інтера-Груп» (02230, м.Київ, вул.Маяковського, буд.6, код ЄРПОУ 37574543) 1827 грн. витрат зі сплати судового збору.

5. Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства «Спас» (35408, с.Симонів, Гощанського району, Рівненської обл., вул.Вишнева, 11) в доход Державного бюджету України 1 218 грн. судового збору (для зарахування за кодом класифікації доходів бюджету 22030001, ра-хунок отримувача №3002, отримувач: УДКСУ у м.Рівне, банк отримувача: ГУ ДКCУ у Рівненській області, , МФО: 833017, призначення платежу: судовий збір, господарський суд Рівненської області, ).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інагро груп», Гощанську ОДПІ Головного Уп-равління Міндоходів у Рівненській області та Управління Пенсійного фонду України в Гощансь-кому районі Рівненської області - звільнити від відповідальності у даній справі.».

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

3. Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства «Спас» (35408, с.Симонів, Гощанського району, Рівненської обл., вул.Вишнева, 11) на користь Товариства з обмеженою від-повідальністю «Амако Україна» (08322, с.Проліски, Бориспільського району, Київської обл., вул. Броварецька, 2) 1 522 грн. 50 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Амако Україна» (08322, с.Проліски, Бориспільського району, Київської обл., вул.Броварецька,2) 304 грн. 50 коп. зайвосплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Надати місцевому господарському суду доручення про видачу відповідних наказів.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційно-му порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

7. Справу №918/1464/14 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Мельник О.В.