П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 рокум. Київ

Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі:

головуючогоБарбари В.П.,
суддів:Берднік І.С.,Жайворонок Т.Є.,
Гуля В.С.,Потильчака О.І.,
Ємця А.А.,Шицького І.Б., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1» (далі - ПАТ «Трест Київміськбуд-1») про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 7 березня 2012 року в справі № 17/192 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Віта Верітас» (далі - ТОВ «Віта Верітас») до ПАТ «Трест Київміськбуд-1» про розірвання договору та відшкодування збитків,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року ТОВ «Віта Верітас» звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ПАТ «Трест Київміськбуд-1» не виконало свого обов'язку за договором про інвестування будівництва: не завершило будівництво об'єкта, направило позивачеві повідомлення про одностороннє розірвання договору, здійснило незаконні дії щодо заволодіння майном - об'єктом незавершеного будівництва. У зв'язку з тим, що позивач змушений був укласти новий інвестиційний договір і нести додаткові інвестиційні витрати для завершення будівництва, ТОВ «Віта Верітас» просило розірвати договір про інвестування будівництва від 26 грудня 2006 року № 01/12 (далі - Договір), укладений між ним і ПАТ «Трест Київміськбуд-1», стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 589 957 890,90 грн, з яких:

- 140 856 076,84 грн - сума, на яку перевищено розмір інвестицій, установлений спірним договором;

- 39 682 113,18 грн - відсотки за користування кредитними коштами, які включено до загального розміру суми переплати інвестицій;

- 18 539 830 грн - витрати на оплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста;

- 349 188 641 грн - витрати на завершення будівництва;

- 10 635 229,88 грн - відсотки за користування кредитними коштами, які включено до загального розміру суми інвестицій позивача для завершення будівництва.

Рішенням господарського суду м. Києва від 20 липня 2011 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22 вересня 2011 року, позов задоволено частково: припинено правовідношення між ТОВ «Віта Верітас» і ПАТ «Трест Київміськбуд-1» Договором шляхом його розірвання; стягнуто з ПАТ «Трест Київміськбуд-1» на користь ТОВ «Віта Верітас» збитки у розмірі 539 640 547,84 грн; вирішено питання про судові витрати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 7 березня 2012 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 22 вересня 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16 січня 2015 року ПАТ «Трест Київміськбуд-1» відновлено строк на подання заяви про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 7 березня 2012 року, справу № 17/192 допущено до провадження Верховного Суду України.

У заяві про перегляд постанови суду касаційної інстанції з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ПАТ «Трест Київміськбуд-1» просить скасувати постанову Вищого господарського суду України від 7 березня 2012 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. 614 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та передати справу на новий касаційний розгляд до Вищого господарського суду України.

В обґрунтування неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, що мало наслідком ухвалення різних за змістом судових рішень, ПАТ «Трест Київміськбуд-1» надало копії постанов Вищого господарського суду України від 19 лютого 2008 року у справі № 10/75-1390(3/69-877), від 8 лютого 2012 року у справі № 18/189, від 13 січня 2011 року у справі № 22/625, від 5 червня 2012 року у справі№ 10/102-11, від 2 вересня 2014 року у справі № 910/25039/13, від 2 грудня 2014 року у справі № 916/2287/14, від 18 листопада 2014 року у справі № 911/79/14, від 10 грудня 2014 року у справі № 922/2934/14, від 2 грудня 2014 року, в справі № 914/1042/14 у яких, на думку заявника, суд касаційної інстанції дійшов протилежних висновків у подібних правовідносинах.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України вважає, що заява підлягає задоволенню.

Погоджуючись із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позову, суд касаційної інстанції у справі, що розглядається, виходив із того, що ПАТ «Трест Київміськбуд-1» не завершило будівництво блоку «Б» у встановлений договором строк, вчинило неправомірні дії щодо заволодіння майном позивача, надіслало останньому повідомлення про розірвання спірного договору, чим спричинило ТОВ «Віта Верітас» збитки, які полягають: у перевищенні суми інвестицій, обумовленої спірним договором; у зарахуванні суми проінвестованих ним робіт у рахунок сплати пайових внесків, які повинен був сплатити відповідач; у витратах, понесених позивачем з метою завершення будівництва за новим інвестиційним договором.

Заперечуючи висновки суду касаційної інстанції, заявник посилається на те, що витрати, заявлені позивачем як збитки, є витратами, пов'язаними із веденням ТОВ «Віта Верітас» власної господарської діяльності; ПАТ «Трест Київміськбуд-1» не могло виконати своїх зобов'язань за Договором, оскільки позивач чинив перешкоди: ухвалою господарського суду м. Києва від 26 березня 2010 року у справі № 9/32 за заявою ТОВ «Віта Верітас» про вжиття заходів забезпечення позову ПАТ «Трест Київміськбуд-1» було заборонено укладати договори на виконання будівельних робіт на об'єкті «Блок Б», проводити будь-які роботи на цьому об'єкті. Тобто ПАТ «Трест Київміськбуд-1» заперечувало наявність збитків, вину та протиправну поведінку боржника.

Разом із тим у наданих заявником для порівняння постановах Вищого господарського суду України від 19 лютого 2008 року у справі № 10/75-1390(3/69-877), від 8 лютого 2012 року у справі № 18/189, від 13 січня 2011 року у справі № 22/625, від 5 червня 2012 року у справі № 10/102-11, від 2 вересня 2014 року у справі № 910/25039/13, від 2 грудня 2014 року у справі № 914/1042/14 у подібних правовідносинах суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення збитків з огляду на те, що наявність порушення зобов'язання сама по собі не є підставою для застосування цивільно-правової відповідальності за відсутності чи недоведеності: 1) причинно-наслідкового зв'язку між таким порушенням і завданням збитків; 2) протиправної поведінки особи, до якої заявлено позов про стягнення збитків; 3) вини боржника та 4) заявленого розміру збитків.

Викладене свідчить, про неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень ст. ст. 224, 225 ГК України, ст. 614 ЦК України.

Усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права у межах доводів заяви про перегляд, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України виходить із такого.

Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ст. 614 ЦК України).

За змістом ст. ст. 224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов'язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема, у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, необхідна наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка боржника, яка полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина боржника.

Зі змісту позову вбачається, що ТОВ «Віта Верітас» звернулося до суду з вимогою про відшкодування витрат, понесених понад суму, обумовлену Договором, та зроблених ним у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання зі сторони відповідача, тобто додаткових витрат.

Разом із тим при розгляді справи судом установлено, що 26 грудня 2006 року між ПАТ «Трест Київміськбуд-1» (замовник-забудовник) і ТОВ «Віта Верітас» (інвестор) укладено договір про інвестування будівництва № 01/12, предметом якого є фінансування інвестором будівництва та набуття ним права власності на об'єкт інвестування, який замовник-забудовник зобов'язується збудувати самостійно та/або із залученням підрядних організацій та здати відповідній державній приймальній комісії.

Зазначений договір було укладено, зокрема, відповідно до договору про інвестування об'єктів житла та культурно-соціальної сфери в Оболонському районі м. Києва від 29 серпня 2003 року, укладеного між ПАТ «Трест Київміськбуд-1» та Оболонською районною у м. Києві державною адміністрацією (далі - Оболонська РДА).

У подальшому сторони спірного Договору уклали додаткові угоди до нього: від 4 січня 2007 року № 01, від 10 березня 2007 року № 02, від 12 березня 2007 року № 03, від 3 січня 2008 року № 04, від 18 квітня 2008 року № 05, від 22 вересня 2008 року № 06, від 22 вересня 2008 року № 07, від 27 жовтня 2008 року № 08, від 27 січня 2009 року № 09 та від 10 вересня 2009 року № 10.

1. Так, згідно з п. 1.3 ст. 1 Договору (у редакції додаткової угоди від 10 вересня 2009 року № 10) об'єктом інвестування є об'єкти культурно-соціального призначення, орієнтовною площею 158 474,60 м кв., а саме: «Блок А» (між станцією метро «Оболонь» і станцією метро «Мінська»), «Блок Б» (між станцією метро «Мінська» і станцією метро «Героїв Дніпра») та машиномісця (гостьові автостоянки). Відповідно до п. 3.1 Договору об'єкт інвестування складається з двох частин - триповерхова нежитлова будівля орієнтовною площею 158 474,60 м кв. («Блок А», «Блок Б», машиномісця) та окремо розташоване торговельно-офісне приміщення.

Додатковою угодою від 10 березня 2007 року № 02 п. 8.1 Договору та п. 2.1 Додатку № 1 «Протокол погодження розміру інвестицій» викладено у новій редакції, згідно з якою обсяг інвестицій, що вноситься інвестором, становить 606 млн грн, у тому числі ПДВ 20 % - 101 млн грн, але не більше суми, еквівалентної 120 млн доларів США з ПДВ за офіційним курсом НБУ на момент внесення кожної частини інвестицій.

Додатковою угодою від 22 вересня 2008 року № 7 п. 8.1 Договору та п. 2.1 Додатку № 1 «Протокол погодження розміру інвестицій» викладено у новій редакції, згідно з якою обсяг інвестицій, що вноситься інвестором, становить 1 175 395 189 грн, у тому числі ПДВ 20% - 195 899 198,17 грн, але не більше суми, еквівалентної 240 млн доларів США з ПДВ за офіційним курсом НБУ на момент внесення кожної частини інвестицій. Цією ж угодою викладено у новій редакції п. 3.1 Додатку № 1 «Протокол погодження розміру інвестицій»: сторони підтвердили, що розмір внесених інвестицій на 22 вересня 2008 року становить 507 858 762,50 грн, що еквівалентно 102 391 996,37 доларів США з ПДВ за офіційним курсом НБУ на момент внесення кожної частини інвестицій.

Додатковою угодою від 10 вересня 2009 року № 10 п. 8.1 Договору викладено у новій редакції, згідно з якою обсяг інвестицій, що вноситься інвестором, становить 606 млн грн, у тому числі ПДВ 20 % - 101 млн грн, але не більше суми, еквівалентної 120 млн доларів США з ПДВ за офіційним курсом НБУ на момент внесення кожної частини інвестицій.

За змістом п. 6.1 Договору будівництво об'єкта інвестування має завершитися не пізніше 1 листопада 2008 року. Додатковою угодою від 27 жовтня 2008 року № 08 цей пункт викладено у новій редакції, згідно з якою будівництво має завершитися не пізніше 30 листопада 2010 року. Додатковою угодою від 10 вересня 2009 року № 10 цей пункт викладено у новій редакції, згідно з якою термін завершення будівництва та введення в експлуатацію «Блоку А» - не пізніше 1 вересня 2009 року, а «Блоку Б» - не пізніше 1 вересня 2011 року.

Рішенням господарського суду м. Києва від 20 квітня 2010 року, яке набрало законної сили, за ТОВ «Віта Верітас» визнано право власності на об'єкт незавершеного будівництва «Блок Б» та зобов'язано комунальне підприємство «Київське міське Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» (далі - КП «Київське МБТІ») зареєструвати за товариством право власності на нього. Встановлено факт фінансування позивачем будівництва об'єктів соціально-культурного призначення («Блок А» та «Блок Б») на суму 756 418 234,72 грн.

Відповідно до акта від 25 серпня 2009 року про технічний стан незавершеного будівництва об'єктів соціально-культурного призначення (у тому числі «Блоку Б»), підписаного начальником відділу технічного нагляду ПАТ «Трест Київміськбуд-1», загально-будівельні роботи виконано на 80 %, сантехнічні - на 10 %, електромонтажні - на 30 %, а оздоблювальні роботи - на 5 %.

Наведене свідчить, що стягнувши з ПАТ «Трест Київміськбуд-1» 140 856 076,84 грн (суму переплати), суд не встановив правової природи цих коштів (внаслідок яких саме дій/подій збільшилася сума інвестицій), в чому полягає протиправність поведінки відповідача, які його винні дії призвели до здійснення такої переплати, ураховуючи, що додатковими угодами до Договору вносилися зміни як щодо обсягу інвестицій, так і щодо строків завершення будівництва. Відповідно, суду слід було встановити й причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та переплатою.

2. Щодо сплачених ТОВ «Віта Верітас» пайових внесків, дійсно, пунктом 8.9 Договору передбачено, що інвестор не матиме жодних інших фінансових зобов'язань перед замовником-забудовником, крім внесення обумовленої сторонами інвестиції. Замовник-забудовник самостійно і за власний рахунок виконує зобов'язання за інвестиційними договорами з органами державної влади та місцевого самоврядування, пов'язані з будівництвом об'єкта інвестування.

Так, 3 жовтня 2006 року між Головним управлінням економіки та інвестицій Київської міської державної адміністрації (далі - ГУЕІ КМДА), Оболонською районною у м. Києві радою (далі - Оболонська райрада) (замовник) і ПАТ «Трест Київміськбуд-1» (забудовник) було укладено договір № 871, предметом якого є сплата забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку із будівництвом об'єктів соціально-культурного призначення на Оболонському проспекті в Оболонському районі м. Києва, а саме: «Блок А» та «Блок Б» з автостоянками і паркінгами, та компенсації за гідронамив території, відведеної під будівництво. Розмір пайового внеску становить 34 079,44 тис. грн, а розмір компенсації - 3 950,32 тис. грн.

23 липня 2009 року між ГУЕІ КМДА, Оболонською райрадою (замовник), ПАТ «Трест Київміськбуд-1» (забудовник), ТОВ «Віта Верітас» (інвестор) укладено додаткову угоду № 1 до договору від 3 жовтня 2006 року № 871, якою встановлено, що станом на 8 липня 2009 року забудовником перераховано пайові кошти відповідно до договору № 871 у сумі 28 038,97178 тис. грн. Залишок пайового внеску, що підлягає сплаті, становить 13 173,84 тис. грн (без ПДВ).

Разом із тим інвестор - ТОВ «Віта Верітас» за інвестиційним договором від 18 червня 2009 року № 85, укладеним із комунальною корпорацією «Київавтодор», зобов'язався здійснити інвестування капітального ремонту Оболонського проспекту на певній ділянці вартістю 20 686,390 тис. грн. Залишок пайового внеску в сумі 13 173, 84 тис. грн (без ПДВ) зменшується на суму вартості робіт, що фінансуються за кошти інвестора. Ураховуючи, що вартість зазначених робіт, що фінансуються інвестором (20 686,390 тис. грн.), більша за суму залишку пайового внеску (13 173,84 тис. грн), залишок пайового внеску забудовником та інвестором не перераховується. Якщо умови цієї угоди про фінансування інвестором робіт із капітального ремонту не виконуються, то забудовник і інвестор сплачують залишок пайового внеску у двомісячний термін. У разі зміни характеристики об'єктів, визначених договором № 871, внаслідок чого ГУЕІ КМДА нараховується додатковий пайовий внесок, залишок вартості робіт із капітального ремонту у сумі 20 686,390 тис. грн - 13 173,84 тис. грн = 7 512,55 тис. грн буде зараховано виключно в рахунок його оплати за додатковим зверненням інвестора.

16 вересня 2009 року між ГУЕІ КМДА, Оболонською райрадою (замовник), ПАТ «Трест Київмісьбуд-1» (забудовник), ТОВ «Віта Верітас» (інвестор) укладено додаткову угоду № 2 до договору від 3 жовтня 2006 року № 871, якою збільшено площу об'єкта соціально-культурного призначення «Блок А», на створення інфраструктури якого сплачується пайовий внесок. Визначено додатковий пайовий внесок, що підлягає сплаті, у розмірі 4 009,20 тис. грн (без ПДВ). Встановлено, що відповідно до додаткової угоди № 1 від 23 липня 2009 року додатковий пайовий внесок у сумі 4 009,20 тис. грн зменшується на суму вартості робіт, що фінансуються інвестором. Ураховуючи, що залишок вартості таких робіт, які фінансуються інвестором, перевищує суму додаткового пайового внеску, додаткові пайові кошти забудовником та інвестором не перераховуються.

14 червня 2011 року між ГУЕІ КМДА та ТОВ «Віта Верітас» (інвестор) укладено додаткову угоду № 3 до договору від 3 жовтня 2006 року № 871 (зокрема у зв'язку з укладенням між Оболонською райрадою (замовник) і ТОВ «Віта Верітас» (забудовник-інвестор) інвестиційного договору від 30 червня 2010 року № 1/10 про реконструкцію Оболонського проспекту в Оболонському районі м. Києва), якою збільшено площу об'єкта соціально-культурного призначення «Блок Б», на створення інфраструктури якого сплачується пайовий внесок. Визначено додатковий пайовий внесок, що підлягає сплаті, у розмірі 1 356,79 тис. грн (без ПДВ). Встановлено, що відповідно до додаткової угоди № 1 від 23 липня 2009 року додатковий пайовий внесок у сумі 1 356,79 тис. грн зменшується на суму вартості робіт, що фінансуються інвестором. Ураховуючи, що залишок вартості цих робіт, які фінансуються інвестором, перевищує суму додаткового пайового внеску, додаткові пайові кошти інвестором не перераховуються.

Отже, стягуючи з ПАТ «Трест Київміськбуд-1» на користь ТОВ «Віта Верітас» кошти у сумі 18 539 830 грн, суд не врахував змісту зазначених додаткових угод та не встановив, у чому полягає протиправна поведінка відповідача та його вина у зарахуванні коштів, інвестованих на підставі відповідних угод, учасником яких є ТОВ «Віта Верітас», за згодою останнього, у рахунок сплати залишку пайового внеску та додаткових пайових внесків у зв'язку зі збільшенням площі об'єкта інвестування. Не встановлено судом і причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, а також у чому полягають ці збитки.

3. Рішенням Оболонської райради від 1 липня 2010 року № 28/3 повідомлено ПАТ «Трест Київсіськбуд» про часткове припинення зобов'язань за договором про інвестування об'єктів житла та культурно-соціальної сфери в Оболонському районі м. Києва від 29 серпня 2003 року, укладеним між ПАТ «Трест Київміськбуд-1» та Оболонською РДА, що стосується реконструкції Оболонського проспекту - забудови його об'єктами соціально-культурного призначення. Передано ТОВ «Віта Верітас» функції замовника будівництва щодо такої реконструкції та закінчення будівництва «Блоку Б».

30 червня 2010 року між Оболонською райрадою (замовник) і ТОВ «Віта Верітас» (забудовник-інвестор) укладено інвестиційний договір № 1/10 про реконструкцію Оболонського проспекту в Оболонському районі м. Києва, предметом якого є закінчення будівництва «Блоку Б» і машиномісць (об'єкт інвестування). Згідно з додатком від 3 вересня 2010 року № 2 до цього договору обсяг інвестицій забудовника-інвестора становить 366 183 тис. грн, а частка замовника, яку забудовник-інвестор має перерахувати замовнику (п.п. 3.1.2, 3.5, 3.6, 3.7 договору № 1/10 та п. 1.2 додатку № 2 до нього), - 31 056 тис. грн (вартість будівництва окремо розташованого торгівельно-офісного приміщення).

На виконання нового інвестиційного договору позивачем були понесені витрати на завершення будівництва «Блоку Б» у розмірі 349 188 641,00 грн, що підтверджується технічним звітом № 46 «Фінансовий та технічний нагляд на майданчику будівництва об'єкта соціально-культурного призначення в Оболонському районі м. Києва».

Разом із тим ухвалою господарського суду м. Києва від 26 березня 2010 року у справі № 9/32 частково задоволено заяву ТОВ «Віта Верітас» про вжиття заходів забезпечення позову, зокрема заборонено ПАТ «Трест Київміськбуд-1» укладати договори на виконання будівельних робіт на об'єкті «Блок Б», проводити будь-які роботи на цьому об'єкті.

Постановою Вищого господарського суду України від 5 серпня 2010 у справі № 9/32 цю ухвалу було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20 серпня 2010 року у справі № 9/32 заборонено, зокрема, ПАТ «Трест Київміськбуд-1» користуватися об'єктом «Блок Б» і вчиняти перешкоди ТОВ «Віта Верітас» щодо знаходження на будівельному майданчику об'єкта «Блок Б».

Стягуючи з ПАТ «Трест Київміськбуд-1» на користь ТОВ «Віта Верітас» кошти у сумі 349 188 641 грн, суд виходив із того, що 30 червня 2010 року позивач змушений був укласти з Оболонською райрадою новий інвестиційний договір № 1/10, внаслідок чого зазнав збитків, які полягають у додаткових витратах на завершення будівництва «Блоку Б». При цьому суд залишив поза увагою доводи відповідача про неможливість завершення будівництва через накладення заборони вчиняти певні дії ухвалами господарського суду; про ступінь готовності об'єктів будівництва на певних етапах і термін завершення будівництва «Блоку Б» - 1 вересня 2011 року (додаткова угода до спірного договору від 10 вересня 2009 року № 10), який на час звернення до суду з позовом у квітні 2011 року та укладення нового інвестиційного договору № 1/10 між позивачем та Оболонською райрадою не настав.

Таким чином, погоджуючись із висновками судів попередніх інстанцій, суд касаційної інстанції не встановив обставин, з якими закон пов'язує кваліфікацію витрат саме як збитків і настання майнової відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Ураховуючи викладене, у справі, що розглядається, рішення суду касаційної інстанції суперечить нормам матеріального права, а тому є незаконним і підлягає скасуванню з передачею справи на новий касаційний розгляд.

Разом із тим у наданих для порівняння постановах у справах № 916/2287/14, № 911/79/14 предметом спорів є визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки та зобов'язання повернути земельну ділянку, що свідчить про наявність інших правовідносин, ніж у справі, яка розглядається.

За таких обставин зазначені рішення суду касаційної інстанції не може бути взято до уваги на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Керуючись ст. ст. 11123, 11124, 11125 ГПК України, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяву приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1» задовольнити.

Постанову Вищого господарського суду України від 7 березня 2012 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій п. 2 ч. 1 ст. 11116 ГПК України.

ГоловуючийВ.П. Барбара
Судді:І.С. Берднік
В.С. Гуль
А.А. Ємець
Т.Є. Жайворонок
О.І. Потильчак
І.Б. Шицький