номер провадження справи 19/180/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015 Справа № 908/5989/14

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислова група «Металпром» (69057, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 72, кв. 15)

про стягнення 32056,20 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники сторін:

Від позивача: Ткаченко О.В. - представник за довіреністю № 18 від 31.12.14.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 19.12.14. звернулось Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислова група «Металпром» про стягнення 29855,39 грн. заборгованості за Договором про постачання електричної енергії № 8074 від 01.10.04., з яких: 21813,65 грн. - суми боргу за спожиту активну електричну енергію, 1293,96 грн. - суми боргу за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, 2007,18 грн. - пені, 552,29 грн. - 3% річних, 4188,31 грн. - втрат від інфляції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору та норм чинного законодавства України не виконав свої зобов'язання перед позивачем по сплаті вартості поставленої активної електричної енергії за період з 01.12.14. по 10.01.14. та послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислова група «Металпром» виникла заборгованість перед Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.12.14. порушено провадження у справі № 908/5989/14, присвоєно справі номер провадження 19/180/14, розгляд справи призначено на 27.01.15. о 12-40.

Представник позивача в судовому засіданні 27.01.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 27.01.15. не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 22.12.14. не виконав, письмового відзиву на позов не надав.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.01.15. відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено розгляд справи № 908/5989/14 до 19.02.15. о 10-00.

Від позивача через канцелярію господарського суду 11.02.15. на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислова група «Металпром» 21813,65 грн. - богу за спожиту електричну енергію, 1293,96 грн. - боргу за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, 4207,99 грн. - пені, 552,29 грн. - 3% річних, 4188,31 грн. - втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

На підставі вищевикладеного, суд приймає до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Судом розглядаються збільшені позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні 19.02.15. підтримав уточнені позовні вимоги, просив суд позов Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 19.02.15. повторно не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 27.01.15. не виконав, письмового відзиву на позов не надав.

Відповідно до пунктів 3.9.1 та 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.11. зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвали суду від 22.12.14. та 27.01.15. були надіслані відповідачу на адресу, яка зазначена в позовній заяві та витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № б/н від 27.01.15.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, і його неявка не перешкоджає вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/5989/14.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з Енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

01.10.04. між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» Запорізьких міських електричних мереж (далі - Постачальник електричної енергії) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислова група «Металпром» (далі - Споживач) був укладений Договір про постачання електричної енергії № 8074 (далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору, Постачальник електричної енергії постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору, Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж за період з 01.12.13. по 10.01.14. відповідачу було виставлено платіжну вимогу-доручення № 8074 від 25.07.14. за спожиту активну електричну енергію на суму 21813,65 грн. та за період з 01.12.13. по 10.01.14. платіжну вимогу-доручення № 8074 від 25.07.14. за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії на суму 1293,96 грн., які були надіслані відповідачу супровідним листом № 0755/44-4133 від 25.07.14., належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Позивач вказує на те, що відповідачем в порушення умов Договору заборгованість за отриману активну електричну енергію та послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії за вказаний вище період оплачено не було.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідач заборгованість за активну електричну енергію та послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії період з 01.12.13. по 10.01.14. не оплатив, чим порушив умови Договору та вимоги чинного законодавства України, в зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за вказаний вище період станом на день звернення позивача до суду з даним позовом за активну електричну енергію склала 21813,65 грн. та за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії - 1293,96 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про електричну енергію» та п. 5.1 Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.96. № 28 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 02.08.96. за № 417/1442 (далі за текстом - Правила), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України та ст. 275 Господарського кодексу України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п. 10.2 Правил, Споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; додержуватись вимог нормативно-технічних документів та умов договорів.

Згідно з п. 2.2.3 Договору, Споживач зобов'язався оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами Додатків № 4 «Порядок розрахунків» та Додатку № 5 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Пунктом 5 Додатку № 4 до Договору передбачено, що споживач не пізніше 14-00 годин 2-го робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до Постачальника електричної енергії для подання у двох примірниках «Акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію»

Постачальник електричної енергії підписує подані акти та один примірник повертає Споживачу.

Відповідно до п. 6 Додатку № 4 до Договору зазначено, що за підсумками розрахункового періоду Постачальник електричної енергії виписує Споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних представленого Споживачем «Акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» та інших умов Договору, з урахуванням сум платежів, що надійшли від Споживача.

Рахунки або платіжні вимоги-доручення пред'являються Постачальником електричної енергії у банк Споживача через уповноважений банк Постачальника у якому відкритий поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Пунктом 8 Додатку № 4 до Договору передбачено, що якщо Споживач не надав «Акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» в обумовлений термін, Постачальник електричної енергії самостійно визначає обсяги спожитої електроенергії та надає Споживачу рахунок для сплати виходячи із фактичного середньодобового обсягу споживання електроенергії за попередній розрахунковий період.

Період розрахунку за середньодобовим обсягом споживанням не може перевищувати один місяць, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної електроенергії здійснюється Постачальником електричної енергії за потужністю струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку згідно п. 3 Додатку № 5 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акту, в якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Судом встановлено, що свої зобов'язання за Договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, відповідачу за період з 01.12.13. по 10.01.14. постачалась активна електрична енергія, що підтверджується платіжною вимогою-дорученням № 8074 від 25.07.14. за спожиту активну електричну енергію на суму 21813,65 грн., належним чином завірена копія якої міститься в матеріалах справи.

Споживач зобов'язаний після розрахункового періоду і проведення Постачальником розрахунку обсягу використаної електроенергії отримати платіжні документи на сплату спожитої електроенергії і не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим здійснити їх оплату (п. 7 Додатку № 4 до Договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем супровідним листом № 0755/44-4133 від 25.07.14. було надіслано на адресу відповідача платіжну вимогу-доручення № 8074 від 25.07.14. за спожиту активну електричну енергію на суму 21813,65 грн. в зв'язку з ненаданням Споживачем Акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію.

Таким чином, платіжна вимога-доручення за спожиту активну електричну енергію є належним чином доказом виконання своїх зобов'язань Постачальником електричної енергії за Договором.

Згідно з п. 2.2.4 Договору, Споживач зобов'язався здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника електричної енергії та електроустановками Споживача згідно з Додатком № 6 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії».

Пунктом 5 Додатку № 6 до Договору визначено, що за підсумками розрахункового періоду Постачальник електричної енергії виписує Споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення на оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії. Сума платежу визначається з обсягів фактично спожитої та генерованої Споживачем реактивної електричної енергії, згідно даних наданих Споживачем «Акта про обсяги перетікання реактивної енергії з мереж Постачальника в мережі Споживача протягом розрахункового періоду», «Акта про обсяги перетікання реактивної енергії з мереж Споживача в мережі Постачальника протягом розрахункового періоду» та умов цього додатку з урахуванням сум платежів, що надійшли від Споживача.

Рахунки або платіжні вимоги-доручення направляються Постачальником Споживачу поштою рекомендованим листом або нарочним.

Плата за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії визначається Постачальником електричної енергії Споживачу згідно з «Методикою обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між енергопередавальною організацією та її споживачами» затвердженою наказом Мінпаливенерго України від 17.01.02. № 19 та зареєстрованої в Мін'юсті України 01.02.02. за № 93/6381.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем супровідним листом № 0755/44-4133 від 25.07.14. було надіслано на адресу відповідача платіжну вимогу-доручення № 8074 від 25.07.14. за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії на суму 1293,96 грн.

Пунктом 9.7 Договору передбачено, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.04. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

В зв'язку з тим, що у матеріалах справи відсутні звернення сторін чи заяви про припинення дії Договору про постачання електричної енергії № 8074 від 01.10.04., судом встановлено, що цей Договір був автоматично продовжений на той саме строк і на тих самих умовах.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислова група «Металпром» за період з 01.12.13. по 10.01.14. за спожиту активну електричну енергію складає 21813,65 грн. та за період з 01.12.13. по 10.01.14. за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії - 1293,96 грн. за Договором про постачання електричної енергії № 8074 від 01.10.04.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Виходячи з вищевикладеного, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем, в порушення умов Договору, оплату за спожиту електричну енергію у встановлений строк та в повному обсязі здійснено не було.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислова група «Металпром» перед Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж за спожиту активну електричну енергію за період з 01.12.13. по 10.01.14. становить 21813,65 грн. та за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії за період з 01.12.13. по 10.01.14. становить 1293,96 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості, про яку заявлено в позовній заяві, відповідачем до матеріалів справи не надано.

В зв'язку з тим, що відповідачем не погашено заборгованість в повному обсязі, позивач на підставі п. 4.2.1 Договору просить суд стягнути з відповідача 4207,99 грн. - пені.

Пунктом. 4.2.1 Договору сторони передбачили, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 10 Додатку № 4 "Порядок розрахунків") та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії (п. 7 Додатку № 6 "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання електроенергії"), Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконано зобов'язання по сплаті, в розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 4207,99 грн. (за обґрунтованим розрахунком позивача).

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по платежах, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 552,29 грн. - 3 % річних та 4188,31 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 552,29 грн. - 3 % річних та 4188,31 грн. - інфляційних втрат (за обґрунтованим розрахунком позивача).

За таких обставин, позов Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислова група «Металпром» (69057, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 72, кв. 15 ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 19, МФО 313957,

в ЗОУ ВАТ «Державний Ощадний банку України») 21813 (двадцять одну тисячу вісімсот тринадцять) грн. 65 коп. - боргу за спожиту електроенергію.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислова група «Металпром» (69057, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 72, кв. 15 ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, рахунок № 522 в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, ) 1293 (одну тисячу двісті дев'яносто три) грн. 96 коп. - боргу за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, 4207 (чотири тисячі двісті сім) грн. 99 коп. - пені, 552 (п'ятсот п'ятдесят дві) грн. 29 коп. - 3% річних, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.02.15.

Суддя І.В. Давиденко