ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р. Справа № 922/1125/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

стягувача - не з'явився

боржника - не з'явився

ВДВС - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №1024Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 09.12.14 року у справі №922/1125/14 на ухвалу господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року по справі №922/1125/14 за скаргою Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр'єва Національної Академії Аграрних Наук України, м. Харків на постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В від 12.09.2014 року ВП №44730979 та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Бунякіна В.О. від 06.10.2014 року

за позовом Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр'єва Національної Академії Аграрних Наук України, м. Харків

до Державного підприємства Дослідного господарства "Комсомолець" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України", Харківська область

про стягнення 7284,00 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.05.2014 року по справі №922/1125/14 затверджено мирову угоду, укладену між сторонами 20.05.2014 року, провадження у справі № 922/1125/14 припинено.

05.11.2014 року Інститут рослинництва імені В. Я. Юр'єва НААН України, м. Харків (вх. №262) звернувся до господарського суду із скаргою на постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В від 12.09.2014 року ВП №44730979 та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Бунякіна В.О. від 06.10.2014 року, в якій просив суд скасувати постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В. від 12.09.2014 року ВП №44730979 та постанову начальника Бунякіна В.О. від 06.10.2014 року ВП №44730979 відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, крім того просив суд зобов'язати відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області прийняти до виконання виконавчий документ - ухвалу господарського суду Харківської області від 20.05.2014 року по справі №922/1125/14.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року по справі №922/1125/14 (суддя Присяжнюк О.О.) в задоволенні скарги Інституту рослинництва імені В. Я. Юр'єва НААН України на постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В від 12.09.2014року ВП №44730979 та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Бунякіна В.О. від 06.10.2014 року - відмовлено.

Стягувач (позивач) - Інститут рослинництва ім. В.Я. Юр'єва Національної Академії Аграрних Наук України, м. Харків з даною ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом при винесенні даної ухвали норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року по справі №922/1125/14 та прийняти нове рішення, яким скаргу на постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В від 12.09.2014 року ВП №44730979 та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Бунякіна В.О. від 06.10.2014 року - задовольнити.

Сторони своїх представників в засідання судової колегії не направили, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги.

Судова колегія, в межах вимог передбачених ст. 101 ГПК України, повторно розглянувши справу та перевіривши повноту, законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення ухвали господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, ухвалою господарського суду від 20.05.2014 року по справі №922/1125/14, затверджено мирову угоду укладену між сторонами 20.05.2014 року, провадження у справі №922/1125/14 припинено.

05.11.2014 року Інститут рослинництва імені В. Я. Юр'єва НААН України, м. Харків (вх. №262) звернувся до господарського суду із скаргою на постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В від 12.09.2014 року ВП№44730979 та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Бунякіна В.О. від 06.10.2014 року., в якій просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В. віл 12.09.2014 року ВП №44730979 та постанову начальника Бунякіна В.О. від 06.10.2014 року ВП №44730979 відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, крім того просить суд зобов'язати відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області прийняти до виконання виконавчий документ - ухвалу господарського суду Харківської області від 20.05.2014 року по справі №922/1125/14.

Представник стягувача стосовно заявленої скарги пояснив, що з моменту уникнення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до п.п. 4 п.1. резолютивної частини ухвали суду, у стягувача виникло право на майнові претензії до боржника, а саме право вимоги примусового виконання ухвали суду, якою затверджено мирову угоду, вважає, що невиконання боржником хоча б однієї частини загального обов'язку у визначений строк є підставою для примусового виконання всього зобов'язання .

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.10.2014 року відділом державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області винесено постанову (ВП№44730979) про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) оскільки у виконавчому документі та заяві стягувача не вірно зазначено назву підприємства боржника ДП "Дослідне господарство "Комсомолець" Національної академії аграрних наук України", а потрібно - ДП "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України".

Пунктом 8 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Скаржник вважає, що дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчих проваджень є неправомірними, а прийнята ним постанова підлягає скасуванню.

Як правомірно зазначив суд першої інстанції в своїй ухвалі статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про судоустрій" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" від 24.03.1998 року №202/98-ВР, Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Умови і порядок виконання рішень судів визначає Закон України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону, який діяв на час проведення виконавчих дій) від 21.04.1999 року № 606-ХІУ та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Таким чином, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції в своїй ухвалі, невідповідність виконавчого документа вказаним вимогам, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", є прямою підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду скарги, державним виконавцем надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з якого вбачається, що вірна назва підприємства боржника - Державне підприємство "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України".

Дослідивши надані до матеріалів скарги документи, зокрема, Витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, господарським судом першої інстанції встановлено, що в резолютивній частині ухвали господарського суду від 20.05.2014року по справі №922/1125/14 дійсно міститься описка в частині назви підприємства боржника, разом із тим, під невідповідністю виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", в контексті даної норми, слід розуміти саме факт неправильного зазначення назви підприємства боржника, який не може бути перевірений державним виконавцем на стадії прийняття виконавчого документа до виконання.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення скарги стягувача.

На підставі вищевикладеного, ухвала господарського суду Харківської області від 09.12.14 року у справі №922/1125/14 прийнята з урахуванням фактичних обставин справи та діючого законодавства, без порушень норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст.ст. 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Харківської області від 09.12.14 року у справі №922/1125/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 10.03.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.