ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Справа № 927/990/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової Т.В.
суддівГоголь Т.Г. (доповідач), Швеця В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін: позивача, відповідача: не з'явились, повідомлені належно,

касаційну скаргуОстерської квартирно-експлуатаційної частини району
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 08.09.14
у справі№927/990/14 Господарського суду Чернігівської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доОстерської квартирно-експлуатаційної частини району
простягнення 11790,59 грн.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з Остерської квартирно-експлуатаційної частини району 6 811,90 грн. пені за період з 14.11.13 до 24.02.14, а також 3406,70 грн. інфляційних втрат за період листопад 2013 року - лютий 2014 року та 1571,99 грн. - 3% річних за період з 14.11.13 до 24.02.14. Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов'язань щодо вчасного проведення розрахунків за отриманий природний газ за договором №13/3974 ТЕ-39 від 25.09.13.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 24.07.14 (суддя Книш Н.Ю.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Остерської КЕЧ району на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 6454,25 грн. пені, 3 406,70 грн. інфляційних втрат, 1489,45 грн. - 3% річних. В решті позову відмовлено. Місцевий господарський суд виходив з факту неналежного виконання відповідачем зобов'язань за спірним договором в частині своєчасної оплати вартості отриманого природного газу. Відмовляючи у стягненні з відповідача 357,65 грн. пені і 82,54 грн. - 3% річних, суд виходив з помилковості здійсненого позивачем розрахунку цих сум через невірне визначення періоду прострочки.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.14 (судді: Дикунська С.Я., Алданова С.О., Коршун Н.М.) перевірене рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін з тих же підстав.

Остерська квартирно-експлуатаційна частина району звернулася до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення і постанову у справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові в повному обсязі. Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник посилається на порушення судами приписів статті 193 Господарського кодексу України, статей 42, 47, 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України. Він не погоджується з висновком судів про наявність підстав для стягнення спірних сум пені, річних і інфляційних втрат. Скаржник зазначає, що позивач претензій щодо невчасної оплати за поставлений газ йому не пред'являв.

Від позивача відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування господарськими судами норм чинного законодавства, колегія суддів відзначає наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій установлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.09.13 між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" - продавцем і Остерською квартирно-експлуатаційною частиною району - покупцем був укладений договір про закупівлю природного газу №13/3974ТЕ-39. За умовами цього договору продавець зобов'язався поставити покупцеві імпортований природний газ (за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"), а покупець, в свою чергу, прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у пункті 1.2 договору. Газ, що постачається використовується покупцем виключно для вироблення теплової енергії, яка споживається населенням. Продавець передає покупцеві газ з 01.10.13 до 31.12.13 в обсязі до 767,000 тис. куб.м (пункт 1.2 договору в редакції додаткової угоди №1 від 06.03.14). Відповідно до пункту 3.1 договору ціна за 1000 куб.м газу, що використовується для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням становить 1091 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування ПДВ. До сплати за 1000 куб.м природного газу - 1091 грн., з ПДВ - 1309,20 грн. Загальна вартість договору на дату його укладення становить 836797 грн., крім цього, ПДВ 167359,40 грн., разом з ПДВ - 1004156,40 грн. Згідно з пунктом 5.1 договору продавець передає газ покупцеві на комерційному вузлі/вузлах обліку газу покупця або за відсутності їх у покупця-на вузлі/вузлах обліку газорозподільного підприємства. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і бере на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ. Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати упродовж місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 4.1 договору). Відповідальність сторін передбачена розділом 7 договору. Пунктом 7.3 договору передбачено, що у разі порушення покупцем умов пункту 4.1 договору, покупець зобов'язується (крім сум заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Суди установили, що додатком до договору №1 (пункт 2.1) сторони передбачили, що обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки визначається шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу в пункті приймання - передачі газу. Приймання-передача газу, поставленого продавцем покупцеві у відповідному місяці поставки газу, оформлюється актом приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу, його ціна та вартість. Акт приймання-передачі газу складається на підставі технічних актів приймання-передачі газу між газорозподільним підприємством та покупцем, з урахуванням планового обсягу поставки, наданого продавцем. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки, покупець зобов'язується надати продавцю для підпису два примірника акта приймання-передачі газу, підписані та скріплені печаткою покупця і погоджені газорозподільним підприємством, копію технічних актів приймання-передачі газу (пункт 2.2 додатку до договору №1). В процесі розгляду спору суди установили, з підтвердженням матеріалами справи, що на виконання умов договору упродовж жовтня-грудня 2013 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 767,000 тис. куб.м на загальну суму 1004156,40 грн., і це оформлено двосторонніми актами приймання-передачі природного газу (підписаними і скріпленими печатками сторін). Установили суди і те, що відповідач за отриманий газ розрахувався повністю, втім, з простроченням платежу. Як убачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимога Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з Остерської квартирно-експлуатаційної частини району 6 811,90 грн. пені за період з 14.11.13 до 24.02.14 за договором №13/3974 ТЕ-39 від 25.09.13, а також 3406,70 грн. інфляційних втрат за період листопад 2013 року - лютий 2014 року та 1571,99 грн. - 3% річних за період з 14.11.13 до 24.02.14. Ухвалюючи судові акти у справі, господарські суди дійшли висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. За приписами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно з частиною 1 статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі. Відповідно до приписів статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. За приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами статі 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вже зазначалося, сторони у спірному договорі (пункт 4.1) погодили, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 Цивільного кодексу України). Як встановлено судами, пунктом 7.3 договору передбачено нарахування пені за прострочення оплати вартості газу. У відповідності до приписів статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України). Разом з тим, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 названого Кодексу). Дослідивши обставини і зібрані у справі докази, надавши оцінку умовам спірного договору та перевіривши наданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум, господарські суди установили, що відповідач свої зобов'язання щодо проведення розрахунків за спірним договором виконував невчасно; вартість отриманого природного газу сплачував з простроченням платежу. Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція, виходить з обставин, встановлених у даній справі господарськими судами. Враховуючи установлений господарськими судами факт прострочення оплати газу відповідачем згідно з договором від 25.09.13, колегія суддів вважає обґрунтованим стягнення з відповідача спірної суми інфляційних втрат, а також пені і 3% річних (у перерахованому судом розмірі). Посилання скаржника на відсутність претензій з боку відповідача щодо невчасної оплати за отриманий природний газ визнаються неспроможними та були відхилені судами. Як установили суди, спірним договором не передбачено надіслання вимоги на оплату поставленого газу; строки оплати останнього обумовлені пунктом 4.1 договору, які відповідач порушив. Інші доводи касаційної скарги теж визнаються неспроможними, оскільки вони не спростовують установленого судами; їм усім надавалася оцінка господарськими судами; приписи законодавства, що регулює спірні правовідносини, судами до встановлених обставин застосовані вірно.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та задоволення касаційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.09.14 у справі №927/990/14 залишити без змін.

Касаційну скаргу Остерської квартирно-експлуатаційної частини району - без задоволення.

Головуючий суддя Т.Добролюбова

Судді Т.Гоголь

В.Швець