ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.03.2015 Справа № 920/255/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Хелп-Агро», смт. Близнюки, Харківська область

до відповідача: Державного підприємства «Дослідне господарство «Правдинське» Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України, с. Іванівка, Великописарівський район, Сумська область

про стягнення 186 772 грн. 16 коп.

Суддя Б.І. Лиховид

За участі представників сторін:

від позивача: Панченко Р.А., доручення від 24.02.2015р.

від відповідача: не прибув

у судовому засіданні брала участь секретар с/з М.О. Ейсмонт

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь 186 772 грн. 16 коп. боргу, який виник за неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань по виконанню умов договору поставки № 0704п1, укладеному між сторонами 07.04.2014р., з яких: 171 200 грн. 00 коп. - основний борг, 1 553 грн. 76 коп. - 3% річних, 14 038 грн. 40 коп. - інфляційні втрати, а також просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 735 грн. 44 коп.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги повністю.

Представник відповідача у дане судове засідання не прибув, письмового відзиву на позовну заяву не подав, проте факсом надійшло клопотання № 78 від 27.02.2015р., в якому відповідач зазначає, що не може забезпечити явку у судове засідання свого представника у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю, на підставі чого просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату. Представник позивача заперечував проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Суд зазначає, що відкладення розгляду справи, у відповідності до ст. 77 ГПК України, є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Беручи до уваги, що явка сторін у судове засідання ухвалою суду про порушення провадження у справі від 18.02.2015р. судом обов`язковою не визнавалась, а також наявність у матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору між сторонами по суті, враховуючи наявність у відповідача достатньо часу для підготування та направлення суду письмового відзиву на позовну заяву з обґрунтуванням своєї позиції по справі (ухвала суду про місце та час розгляду справи була отримана відповідачем 20.02.2015р., про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення), суд вважає клопотання відповідача від 27.02.2015р. про відкладення розгляду справи необґрунтованим та відмовляє в його задоволенні.

Розгляд справи здійснюється у відповідності до ст. 75 ГПК України за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, оцінивши надані докази, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничою фірмою «Хелп-Агро» (позивач, продавець) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Правдинське» Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України (відповідач, покупець) 07.04.2014р. був укладений договір поставки № 0704п1, відповідно до розділу 1 якого позивач зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність відповідачу насіння кукурудзи та соняшнику на загальну суму 251 200 грн. 00 коп., у кількості та по ціні, які обумовлені у цьому договорі (товар), а відповідач зобов`язався сплатити належну грошову суму та прийняти вказані товари в порядку, в терміни та на умовах, визначених у цьому договорі.

Відповідно до розділу 2 вказаного договору, виконання грошових зобов`язань здійснюється шляхом платежу у безготівковій формі платіжним(и) дорученням(и). Відповідач зобов`язаний оплатити товар відповідно до їх повної вартості, вказаної у товаророзпорядчих документах: накладній (товарній, видатковій та ін.). Оплату товару у розмірі 251 200 грн. 00 коп. відповідач повинен провести до 15 вересня 2014р.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Договір № 0704п1 від 07.04.2014 року підписаний директорами сторін, скріплений печатками сторін та відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 628, 639, Цивільного кодексу України щодо змісту та форми договору, не був розірваний сторонами та не визнавався недійсним в судовому порядку.

У ст. 712 Цивільного кодексу України закріплено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено матеріалами справи, позивач свої зобов`язання відповідно до умов договору № 0704п1 від 07.04.2014р. виконав, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Факт поставки товару відповідачу підтверджується видатковими накладними № 316 від 07.04.2014р. та № 317 від 07.04.2014р., які підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками сторін, а також довіреностями № 41 від 07.04.2014р. та № 42 від 07.04.2014р. на отримання товару.

Пунктом 2.3.1 договору сторони чітко визначили та погодили, що оплата товару проводиться відповідачем в строк до 15 вересня 2014р.

Відповідач лише частково здійснив оплату вартості отриманого від позивача товару, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду за захистом свого права.

На день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем склала 171 200 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбаченим цим Кодексом.

Аналогічна норма щодо виконання зобов`язань міститься в статті 526 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач порушив вимоги вищевказаних норм та умови укладеного між сторонами договору поставки № 0704п1 від 07.04.2014р., у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості за поставлений товар є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по договору № 0704п1 від 07.04.2014р., позивач просить стягнути з відповідача 14 038 грн. 40 коп. інфляційних втрат та 1 553 грн. 76 коп. 3% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Правдинське» Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України (42839, Сумська область, Великописарівський район, с. Іванівка, вул. Іванівська, буд. 1, код 00497727) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Хелп-Агро» (юридична адреса: 64801, Харківська область, смт. Близнюки, в`їзд Механізаторів, буд. 1/9; фактична адреса: 61128, м. Харків, проспект Московський, буд. 142/2, оф. 406, код 30511419) 171 200 грн. 00 коп. основного боргу, 1 553 грн. 76 коп. 3% річних, 14 038 грн. 40 коп. інфляційних втрат, 3 735 грн. 44 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.03.2015р.

СУДДЯ Б.І. ЛИХОВИД