ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015 р. Справа № 914/191/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Престиж», м. Тернопіль

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ САД», м. Львів

Про стягнення 5 653 176, 51 грн.

Визнав представлені матеріали достатніми для прийняття заяви до розгляду.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Ткач І.Я. - представник

від відповідача: Оліярник Н.В. - представник

Суддя Березяк Н.Є

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Суть спору: Подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Престиж» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ САД» про стягнення 5 653 176, 51 грн.

Позивачем на адресу суду 02.03.15 р. подано заяву про зменшення позовних вимог (вх. 8592/15), в якій зазначив, що станом на 27.02.15 р. заборгованість відповідача складає 4 154 176,51 грн., докази часткової сплати заборгованості долучає.

Представник позивача в судовому засіданні 02.03.15 р. зменшенні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в поданій заяві (вх. 8592/15), позовній заяві та наданих поясненнях.

Відповідач в судовому засіданні 02.03.15 р. проти зменшених позовних вимог не заперечив та підтвердив часткове погашення заборгованості під час розгляду справи.

В судовому засіданні 02.03.15 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

21 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Престиж» (надалі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТБ САД» (надалі Покупець) укладено Договір постачання № 112.

Відповідно до умов якого, Постачальник зобов'язується поставити Покупцю у власність Товар (засоби захисту рослин, добрива, мінеральні добрива, насіння, зерно, сільськогосподарська продукція, інша продукція), а Покупець зобов'язується прийняти Товар та провести його оплату.

Згідно п. 1.2 Договору конкретний асортимент, кількість, ціна, строки і умови поставки та оплати товару наведені в специфікації до даного Договору та/або накладних. Накладні та специфікація є невід'ємною частиною даного Договору.

На виконання умов договору за період з березня - вересень 2014 року Продавець, відповідно до додатків (Специфікації) № 1 - № 23, видаткових накладних та податкових накладних (долучено до матеріалів справи), поставив Покупцю товар на загальну суму 9 363 179,43 грн.

Відповідно до п. 2.2. Договору, оплата за товар здійснюється Покупцем наступним чином: 30 % вартості поставки товару - передоплата не пізніше дня поставки товару; 70 % вартості поставленого товару - до 01 жовтня 2014 року.

Згідно п. п. 2.6, 2.9 Договору, оплата здійснюється на підставі безпосередньо даного договору чи видаткових накладних, що зазначається в призначенні платежу Покупцем. Підставою для оплати також може бути рахунок - фактура, виставлений постачальником. Покупець вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов'язань у випадку не оплати Товару у строки, визначені цим Договором та/або Специфікацією не залежно від того, чи виставляється Постачальником рахунок - фактури. Також, сторони визначили, що кошти, які надходять на рахунок Постачальника по даному Договору зараховуються в погашення зобов'язань в порядку черговості їх виникнення.

Однак, Покупцем виконано частково свої договірні зобов'язання в частині оплати за поставлений товар, лише в сумі 3 710 002,92 грн. з ПДВ.

Позивачем відповідачу не одноразово направлялись Вимоги (листи/претензії) про сплату боргу в добровільному порядку але дані вимоги залишені відповідачем без відповіді і задоволення.

Станом на день подання позову, заборгованість складає 5 653 176,51 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Однак, позивачем в процесі розгляду справи подавались заяви про зменшення позовних вимог у зв'язку з частковою сплатою відповідачем частин заборгованості, а відповідно до останньої заяви (вх. 8592/15) просить стягнути на свою користь заборгованість в сумі 4 154 176,51 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що зменшенні позовні вимоги підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору постачання № 112 від 21 березня 2014 року позивач поставив відповідачу за період з березня - вересень 2014 року відповідно до додатків (Специфікації) № 1 - № 23, видаткових накладних та податкових накладних (долучено до матеріалів справи), товар на загальну суму 9 363 179,43 грн.

Відповідач порушивши свої договірні зобов'язання спричинив заборгованість в сумі 5 653 176,51 грн., сплативши за поставлений товар лише частково в сумі 3 710 002,92 грн. з ПДВ.

Станом на момент подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 5 653 176,51 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в процесі розгляду справи сплачено частину заборгованості, у зв'язку з чим позивачем подавались заяви про зменшення позовних вимог та відповідно до цього станом на момент винесення рішення позивач просить стягнути на свою користь зменшені позовні вимоги, що становлять 4 154 176,51 грн. та відповідачем не заперечуються.

А відтак, сума заборгованості в розмірі 4 154 176,51 грн., яка виникла у відповідача перед позивачем за отриманий товар, підлягає до стягнення.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вище викладене, Відповідач в процесі розгляду справи подав докази часткової оплати боргу з пред'явленням платіжних доручень та не заперечив проти заборгованості, що залишилася, а відтак суд вважає, що зменшенні позовні вимоги обґрунтовані та такі що підлягають до задоволення.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43, 44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,82,84,85 ГПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Зменшенні позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ САД» (79013, Львівська область, м. Львів, вул. Ак. Єфремова, буд. 32 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Престиж» (46012, м. Тернопіль, вул. Бригадна, 35, ) - 4 154 176,51 грн. - основного боргу та 73 080,00 грн. - судового збору.

3. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 06.03.2015 року.

Суддя Березяк Н.Є.