ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.02.2015 Справа № 908/1204/15-г

Суддя господарського суду Запорізької області Кагітіна Л.П., розглянувши матеріали позовної заяви: Державного підприємства «Вугілля України» (01601, м. Київ, Богдана Хмельницького, буд. 4)

до: Державного підприємства «Шахтарськантрацит» (86211, м. Шахтарськ, Донецька область, вул. Крупської, буд.20)

про стягнення 20793,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

25.02.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державного підприємства «Вугілля України», м. Київ до Державного підприємства «Шахтарськантрацит», м. Шахтарськ Донецької області, про стягнення 20793,60 грн.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі пунктів 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

В позовній заяві Державного підприємства «Вугілля України» фактично об'єднано кілька самостійних позовних вимог про стягнення збитків з Державного підприємства «Шахтарськантрацит» внаслідок неналежного виконання останнім своїх зобов'язань за трьома різними поставками на адресу різних вантажоотримувачів. А саме позивач посилається на наступне:

- За Договором поставки вугілля №31-10/1-ЕН від 01.02.2010 р. відповідачем здійснено поставку у травні 2010 року за залізничною накладною № 50993514, вантажоотримувач Старобешівська ТЕС ПАТ «Донбасенерго». За користування трьома залізничними вагонами з бракованою продукцією сплачено залізниці суму 6620,52 грн. з ПДВ, яку за рішенням господарського суду м. Києва від 25.06.2013 р. по справі №910-8830/13 стягнуто з Державного підприємства «Вугілля України» на користь ПАТ «Донбасенерго».

- За Договором поставки вугілля №05-11/1-ЕН від 19.04.2011р. відповідачем здійснено поставку у лютому 2012 року за залізничною накладною № 53320149, вантажоотримувач Трипільська ТЕС ПАТ «Центренерго». За користування вагонами, в яких виявлено невідповідність фактичної маси вантажу масі, що вказана у провізних документах, складено акт загальної форми та комерційний акт на суму 1013,88 грн. з ПДВ, яку за рішенням господарського суду м. Києва від 01.07.2013 р. по справі №910/11193/13, стягнуто з Державного підприємства «Вугілля України» на користь ПАТ «Центренерго».

- За Договором поставки вугілля №05-11/1-ЕН від 19.04.2011р. відповідачем здійснено поставку у грудні 2011 року за залізничними накладними №№ 51883486, 51820819, 52207529, вантажоотримувач Трипільська ТЕС ПАТ «Центренерго». За користування вагонами, в яких виявлено невідповідність фактичної маси вантажу масі, що вказана у провізних документах, складено акти загальної форми та комерційні акти на суму 13159,20 грн. з ПДВ, яку стягнуто за постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2013 р. по справі №910/1923/13 з Державного підприємства «Вугілля України» на користь ПАТ «Центрнерго».

Відповідно до ст. 58 ГПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Заявлені позовні вимоги не пов'язані між собою ані підставами виникнення (ґрунтуються на різних договорах та поставках, а також три рішення суду), ані поданими доказами (до кожного із вказаних договорів додані окремі докази, зокрема: накладні, акти, рахунки на оплату).

Для вирішення даної справи по суті суду необхідно окремо по кожній поставці досліджувати його умови договорів, докази виконання, надавати оцінку правовідносинам позивача з третіми особами (ПАТ «Донбасенерго» та ПАТ «Центренерго»), а також з відповідачем по кожному договору окремо, встановити факти невиконання останнім своїх зобов'язань по кожному договору окремо. Зазначене, з огляду на обмеженість строків розгляду справи, передбачених статтею 69 ГПК України, перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Враховуючи наведене, саме суддя має право, дійшовши висновку, що поєднання позовних вимог перешкоджає з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін або суттєво утруднить вирішення спору, повернути позовну заяву.

Враховуючи те, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог та об'єднано в одній позовній заяві вимоги, сумісний розгляд яких перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, позовна заява підлягає поверненню позивачу без розгляду. Така правова позиція суду знаходить своє підтвердження також у ч. 3 пункту 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви Державного підприємства «Вугілля України» до Державного підприємства «Шахтарськантрацит», без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звертанню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись ст. 57, п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути Державному підприємству «Вугілля України» (01601, м. Київ, Богдана Хмельницького, буд. 4) без розгляду.

Додаток: матеріали позовної заяви з додатками всього на 94 аркушах, в т. ч. оригінали: платіжного доручення № 247 від 21.01.2015 р., експрес накладної №70026930 від 20.01.2015 р.

Суддя Л.П. Кагітіна