РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015Справа №910/1080/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Петруцалек"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ворлд Фуд"

про стягнення 83 825,26 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Купченко В.В. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення 67 389,74 грн. заборгованості за отриманий товар за видатковими накладними, 2 126,93 грн. 3% річних, 14 308,59 грн. інфляційних втрат за період з 27.12.2013р. по 14.01.2015р. прострочення виконання зобов'язання.

Відповідач свого представника у засідання суду 03.03.2015р. не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Ухвала суду про порушення провадження у справі від 23.01.2015р. була надіслана відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та витягу з ЄДРПОУ станом на 20.02.2015р, та повернена до суду із зазначенням причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У період з 06.11.2013р. по 27.12.2013р. позивач за видатковими накладними № 13305 від 06.11.2013р. на суму 12450,97 грн., № 13731 від 15.11.2013р. на суму 3443,26 грн., № 13730 від 15.11.2013р. на суму 5062,57 грн., № 13729 від 15.11.2013р. на суму 456,32 грн., № 13727 від 15.11.2013р. на суму 3417,48 грн., № 14037 від 22.11.2013р. на суму 13822,55 грн., № 15124 від 13.12.2013р. на суму 4275,00 грн., № 14695 від 09.12.2013р. на суму 5495,30 грн., № 15085 від 13.12.2013р. на суму 13111,20 грн., № 15125 від 13.12.2013р. на суму 424,34 грн., № 15035 ВІД 16.12.2013р. на суму 4029,06 грн., № 15123 від 16.12.2013р. на суму 7298,85 грн., № 15944 від 27.12.2013р. на суму 9162,48 грн. поставив, а уповноважений за довіреністю представник відповідача отримав товар, всього на суму 67 389,74 грн.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як визначено частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, позивач шляхом поставки товару за накладними, а відповідач шляхом його прийняття створили певні права та обов'язки, які аналогічні цивільним правам та обов'язкам сторін за договором поставки, встановленим статтею 712 Цивільного кодексу України, зокрема, у позивача виникло право вимагати оплати вартості поставленого товару, а у відповідача виник обов'язок його оплатити.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач своє зобов'язання щодо оплати отриманого товару не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 67 389,74 грн. вартості неоплаченого товару.

Відповідно до п.п.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Доказів здійснення відповідачем оплати суми 67 389,74 грн., суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на прострочення відповідачем зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару, позивачем нараховано 2 126,93 грн. 3% річних, 14 308,59 грн. інфляційних втрат за період з 27.12.2013р. по 14.01.2015р. прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У п.1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» роз'яснено, що якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Факт отримання відповідачем товарів підтверджуються видатковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи, підписаними представниками відповідача, остання поставка здійснена 27.12.2013р., прострочення оплати товару на суму 67 389,74 грн. встановлений судом та відповідачем не спростований.

Таким чином, нараховані позивачем нараховано 2 126,93 грн. 3% річних, 14 308,59 грн. інфляційних втрат за період з 27.12.2013р. по 14.01.2015р. прострочення виконання зобов'язання, які є обґрунтованими та задовольняються в межах розрахунку позивача.

Відповідач письмового відзиву та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ворлд Фуд" (01001, м.Київ, вул.Експланадна, 34/2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Петруцалек" (65026, м.Одеса, вул.Ланжеронівська, буд.9, оф.16, ) 67 389 (шістдесям сім тисяч триста вісімдесят девять) грн. 74 коп. основного боргу, 2 126 (дві тисячі сто двадцять шість) грн. 93 коп. 3% річних, 14 308 (чотирнадцять тисяч триста вісім) грн. 59 коп. інфляційних втрат, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак