ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" березня 2015 р.Справа № 924/1572/14

Господарський суд Хмельницької області у колегіальному складі: головуючий суддя Танасюк О.Є., суддя Виноградова В.В., суддя Муха М.Є. розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі" м. Хмельницький

про стягнення суми 19060774,44 грн., з яких: 14763642,09грн. - основний борг, 1633403,77грн. - пеня, 569529,11грн. - 3% річних, 2094199,47 грн. - інфляційні втрати

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Супінський Г.В. представник за довіреністю №2472 від 01.07.14р.

Рішення приймається 10.03.2014р., оскільки в судових засіданнях 20.01.2015р., 03.02.2015р.. та 23.02.2015р. оголошувалися перерви.

У судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 19060774,44 грн., з яких: 14763642,09 грн. - основний борг, 1633403,77 грн. - пеня, 569529,11 грн. -3% річних, 2094199,47 грн. інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №13/3023-ТЕ-34 від 28.12.2012р. Зазначає, що відповідач свої зобов'язання з оплати поставленого природного газу виконав частково у зв'язку з чим сума основного боргу складає 14763642,09 грн. Також враховуючи, що відповідач неодноразово порушував строки оплати поставленого природного газу, позивачем заявлено до стягнення пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте явка сторін визнавалася судом на їх розсуд.

Представник відповідача в судовому засіданні та в письмовому відзиві від 26.11.2014р. за №4834, доповненні до відзиву від 20.02.2015р. за №693 зазначає про відсутність в даному випадку вини комунального підприємства, оскільки заборгованість виникла у зв'язку з невідшкодуванням різниці в тарифах, обов'язок якої взяла на себе держава.

Вказує, що 15.10.2014р. на підставі договору про організацію взаєморозрахунків від 24.09.2014р. відповідачем повністю було погашено основний борг, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача та платіжним дорученням №29 від 25.09.2014р. При цьому, посилаючись на постанову ВСУ від 09.09.2014р. у справі №5011-35/1272/2012-42/527-2012, постанову ВГС України від 29.10.2014р. у справі №924/928/14 зазначає, що в даному випадку відсутні підстави для застосування санкцій за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України та стягнення пені, оскільки уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строки проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу від 28.12.2012р. №13/3023-ТЕ-34.

Звертає увагу, що у п. 14 договору про організацію взаєморозрахунків сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору. Враховуючи, що відповідач повністю погасив основний борг, просить в цій частині провадження у справі припинити, а також відмовити у стягненні штрафних та фінансових санкцій.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10.04.2014р.

Комунальне підприємство "Південно-Західні тепломережі" є юридичною особою, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.07.2014р.

28.12.2012р. між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (продавець) та комунальним підприємством "Південно-Західні тепломережі" (покупець) укладено договір №13/3023-ТЕ-34 купівлі - продажу природного газу.

Відповідно до п. 1.1. договору продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням релігійними організаціями та національними спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Пунктом 2.1. договору визначено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2013 р. по 31 грудня 2013 р. газ обсягом до 30200,0 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): січень - 5000,0; лютий - 4600,0; березень - 4600,0; квітень - 2000,0; травень - 750,0; червень - 700,0; липень - 700,0; серпень - 700,0; вересень - 850,0; жовтень - 2000,0; листопад - 3600,0; грудень - 4700,0.

Обсяги газу, що планується передати за цим договором (далі - плановий обсяг) можуть змінюватися сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку (п. 2.1.1. договору).

Зі змісту п. 3.1. договору вбачається, що право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Покупець до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги споживання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджується продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки (п. 3.1.2. Договору).

Відповідно до п. 3.3. договору приймання - передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4. договору).

Згідно з п. 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ та послуги з його транспортування установлюється Національною комісією регулювання електроенергетики України.

Ціна за 1000 куб. м природного газу становить 1091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 1091,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ - 1309,20 грн. (п. 5.2. договору).

Загальна вартість договору на дату його укладення становить 32948200 грн., крім того ПДВ - 6589640 грн., разом з ПДВ - 39537840 грн (п. 5.5. договору).

Відповідно до п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. 6.3. договору в платіжних дорученнях покупець повинен обов'язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

В п. 6.4 договору сторони погодили, що у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати неустойки, грошова сума, яка надійшла від покупця погашає вимоги продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу покупцем: у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу погашається неустойка; у третю чергу погашається основна сума боргу.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

В п. 9.3. договору сторони погодили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

Пунктом 11.1. визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.08.2012р. і діє в частині поставки газу до 31.12.2013р., а в частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Додатковою угодою №1 від 21.10.2013р. до договору купівлі-продажу природного газу №13/3023-ТЕ-34 від 28.12.2012р. п. 4.1. ст. 4 викладено в наступній редакції: „4.1. Кількість газу, яка передається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу покупця".

Додатковою угодою №2 від 31.12.2013р. до договору сторонами продовжено строк дії договору в частині передачі газу до 30.06.2014р.

На виконання умов договору позивач протягом січня - грудня 2013р. передав, а відповідач отримав природний газ на загальну суму 29617052,30 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу від 19.09.2013р. на суму 5265086,57 грн., від 19.09.2013р. на суму 4221617,52 грн., від 19.09.2013р. на суму 4778841,84 грн., від 19.09.2013р.на суму 2226684,74 грн., від 19.09.2013р. на суму 808941,59 грн., від 19.09.2013р. на суму 743878,27 грн., від 31.08.2013р. на суму 727813,08 грн., від 30.09.2013р. на суму 840317,87 грн., від 31.10.2013р. на суму 2150755,08 грн., від 30.11.2013р. на суму 3193807,80 грн., від 24.01.2014р. на суму 4659307,94 грн.

Згідно розрахунку позивача станом на 02.10.2014р. у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором №13/3023-ТЕ-34 від 28.12.2012р. заборгованість останнього складала 14763642,09 грн.

24.09.2014р. між головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (сторона перша), департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації (сторона друга), комунальним підприємством "Південно-Західні тепломережі" (сторона третя) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання) укладено договір №358/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік"), предметом договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 ст. 14 та п. 2 ст. 16 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувались та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

За змістом п. 3 договору Державна казначейська служба України перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014рік", стороні першій у сумі 14763642,09 грн. на підставі рішення Мінфіну.

Сторона перша перераховує на рахунок сторони другої кошти в сумі 14763642,09 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню (п. 4 договору).

Сторона друга перераховує на рахунок сторони третьої кошти у сумі 14763642,09 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню (п. 5 договору).

Пунктом 6 договору передбачено, що сторона третя перераховує на рахунок сторони останньої кошти в сумі 14763642,09 грн. у т.ч. ПДВ 2460607,02 грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2013рік згідно з договором від 28.12.2012р. №13/3023-ТЕ-34.

З метою виконання договору сторони зобов'язалися, зокрема, не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору (ч. 2 п. 9 договору).

В п. 14 договору сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором. Договір є дійсним лише у разі проведення відповідного фінансування (п. п. 12, 13 договору).

На виконання договору, згідно платіжного доручення №29 від 25.09.2014р. позивачу було перераховано 14763642,09 грн. заборгованості за природний газ за договором від 28.12.2012р. №13/2703-ТЕ-34. Зазначена сума оплачена головним управлінням державної казначейської служби України у Хмельницькій області 15.10.2014р.

Враховуючи, що відповідач неналежним чином виконував покладений на нього обов'язок щодо оплати поставленого газу у строки, встановлені п. 6.1. договору купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012р. №13/2703-ТЕ-34, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 19060774,44 грн., з яких: 14763642,09грн. основний борг, 1633403,77 грн. - пеня, 569529,11 грн. - 3% річних, 2094199,47 грн. - інфляційні втрати.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи 28.12.2012р. між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (продавець) та комунальним підприємством "Південно-Західні тепломережі" (покупець) укладено договір №13/3023-ТЕ-34 купівлі - продажу природного газу, відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язався прийняти газ, використати його виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності) та оплачувати газ, на умовах даного договору (п. п. 1.1., 1.2. договору).

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Невиконання відповідачем покладеного на нього обов'язку щодо оплати поставленого природного газу у строки, встановлені п. 6.1 договору купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012р. №13/3023-ТЕ-34, слугувало підставою для звернення позивача з позовом про стягнення з відповідача 14763642,09 грн. основного боргу, 1633403,77 грн. пені, 569529,11 грн. 3% річних, 2094199,47 грн. інфляційних втрат.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30 "Деякі питання надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування" підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості.

Як встановлено судом, 24.09.2014р. між головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (сторона перша), департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації (сторона друга), комунальним підприємством "Південно-Західні тепломережі" (сторона третя) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання) укладено договір №358/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік"), предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 ст. 14 та п. 2 ст. 16 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувались та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

На виконання договору, згідно платіжного доручення №29 від 25.09.2014р. позивачу було перераховано 14763642,09 грн. заборгованості за природний газ за договором від 28.12.2012р. №13/2703-ТЕ-34. Зазначена сума оплачена головним управлінням державної казначейської служби України у Хмельницькій області 15.10.2014р.

Із позовної заяви слідує, що остання датована 08.10.2014р. Як вбачається із штампу відділення поштового зв'язку позовна заява подана та відправлена позивачем 13.10.2014р. До суду позовна заява надійшла та зареєстрована 15.10.2014р. Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду Хмельницької області від 16.10.2014р.

При цьому, судом береться до уваги положення абз. 3 п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", яким визначено, що у випадку, якщо предмет спору був відсутній до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові.

З огляду на зазначене, враховуючи, що заборгованість за природний газ була погашена 15.10.2014р., тобто до порушення провадження у справі (ухвала від 16.10.2014р.), в частині позовних вимог про стягнення 14763642,09 грн. основного боргу суд відмовляє.

З приводу заявлених до стягнення 1633403,77 грн. пені, 569529,11 грн. 3% річних, 2094199,47 грн. інфляційних втрат, то судом береться до уваги таке.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності) якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 7.2 договору купівлі-продажу природного газу передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Однак, судом враховується, що сторони, уклавши договір про організацію взаєморозрахунків тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору на купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012р. №13/3023-ТЕ-34.

Таким чином, для застосування санкцій, передбачених п. 7.2. договору купівлі-продажу природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків №358/30 від 24.09.2014р., і відповідно до підпункту 2 п. 9 якого, сторони засвідчили, що з метою виконання договору зобов'язуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору, а також те, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору (п. 14 договору №174/30 від 14.02.2014р.).

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеною в постановах від 09.09.2014р. у справі 5011-35/1272-2012-42/527-2012, від 16.09.2014р. у справі №5011-42/1230-2012-69/542-2012, від 23.09.2014р. у справі №5011-35/1271-2012, від 30.09.2014р. від 5011-35/1534-2012-42/553-2012, від 30.09.2014р. у справі №922/2339/13, позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постановах від 25.02.2015р. у справі №922/3596/14, від 19.02.2015р. у справі №925/1052/14, від 12.02.2015р. №922/3289/14, а також позицією Рівненського апеляційного господарського суду, викладеною в постанові від 17.02.2015р. у справі №924/1808/14.

Як вбачається зі змісту договору про організацію взаєморозрахунків №358/30 від 24.09.2014р., строк виконання зобов'язання за цим договором пов'язаний з моментом перерахування територіальним органом Казначейства грошових коштів з державного бюджету, тому в даному випадку розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбаченим договором про організацію взаєморозрахунків.

Враховуючи вказані обставини, у позивача відсутні підстави для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне проведення відповідачем оплати за поставлений газ в період з січня по грудень 2013р. З огляду на зазначене, в позові необхідно відмовити.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача у зв'язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 32, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ до комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі" м. Хмельницький про стягнення 19060774,44 грн., з яких: 14763642,09 грн. - основний борг, 1633403,77 грн. - пеня, 569529,11 грн. - 3% річних, 2094199,47 грн. - інфляційні втрати відмовити.

Повне рішення складено 12.03.2015р.

Головуючий суддя О.Є. Танасюк

Суддя В.В. Виноградова

Суддя М.Є. Муха

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи, 2 - позивачу ( 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького,6) - простим;

3 - відповідачу ( 29025, м. Хмельницький, вул. Курчатова, 17/1).