ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року Справа № 915/1226/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого,
Ємельянова А.С.,
Ковтонюк Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної

скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Авто"
напостанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2014
у справі№915/1226/14 господарського суду Миколаївської області
за позовомпрокурора міста Миколаєва в інтересах держави в особі Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Авто"
простягнення орендної плати у сумі 32172,73грн.,
за участі представників сторін:

від прокуратури - Гудименко Ю.В.,

від позивача - не зявилися,

від відповідача - не з'явилися.

У С Т А Н О В И В:

01.08.2014 прокурор м. Миколаєва в інтересах держави в особі Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Авто" 31 134,96 грн. заборгованості з орендної плати та 1037,77 грн. пені за порушення своїх зобов'язань щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів за договором оренди нерухомого майна №5412 від 01.06.2003 та подальшими змінами до даного договору.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач не передавав товариству з обмеженою відповідальністю "Люкс-Авто" у користування майно площею 4100 кв.м. за актом прийому-передачі, у зв'язку з чим відсутні підстави для нарахування орендної плати за користування зазначеним майном.

01.10.2014 рішенням господарського суду Миколаївської області (суддя Алексєєв А.П.) у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що позивач та прокурор, всупереч положенням ст. 33 ГПК України належними у справі доказами не довели факт передачі відповідачу майна площею 4100 кв. м. по вул. Новозаводській, 7 у м. Миколаєві під штрафний майданчик, а також не довели суду підстав для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача орендної плати за договором в сумі 32172, 73 грн.

20.11.2014 постановою Одеського апеляційного господарського суду (судді: Поліщук Л.В. - головуючий, Таран С.В., Туренко В.Б.) рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Авто" на користь Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради 31 134, 96 грн. основного боргу та 1037, 77 грн. пені.

У касаційній скарзі товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Авто" посилалися на неправильне застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, тому просили постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення господарського суду першої інстанції залишити в силі.

Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення вимог скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судами обох інстанцій, 01.06.2003 між Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс-Авто" (орендар) укладено договір оренди, відповідно до пункту 1.1., якого орендодавець зобов'язався передати орендарю в строкове платне користування нежитлове приміщення міської комунальної власності, розташоване на території по вул. Новозаводська буд.7 площею 391,25 поверх 1 для використання під штрафний майданчик, а орендар зобов'язався прийняти це приміщення у визначений цим договором строк, своєчасно оплачувати встановлену цим договором плату за оренду, виконувати інші зобов'язання за цим договором. Приміщення передано за договором в оренду строком на 10 років і діє до 01.06.2013 (п. 10.1. договору). Вказане майно було передано відповідачу за актом приймання-передачі від 01.06.2003.

Згідно п. 3.1. договору сторонами узгоджено місячний розмір плати за оренду майна, що складає 253,42 грн. за календарний місяць оренди. Оплата здійснюється згідно із пунктом 3.5. договору, не пізніше дванадцятого числа місяця, наступного за звітним.

01.02.2008 між Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс-Авто" (орендар) укладено угоду про зміни до договору оренди №5412 від 01.06.2003, відповідно до якої орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення міської комунальної власності за адресою: вул. Новозаводська, буд.7 площею 391,25 під штрафний майданчик та виробничі потреби та площею 4100 кв.м. під штрафний майданчик.

У подальшому, додатковими угодами до договору сторони змінювали розмір орендної плати, а в останнє договором від 23.07.2013 про внесення змін до договору оренди погодили, що орендна плата становить 4577, 85 грн. за один місяць.

Звертаючись до суду з позовом, прокурор обґрунтовував свої вимоги неналежним виконанням відповідачем обов'язків з оплати за оренду майна за укладеним між сторонами договором та внесеними змінами до нього.

Перевіряючи дотримання кожною із сторін взятих на себе зобов'язань, судом апеляційної інстанції установлено, що прийнявши орендоване майно у користування відповідач сплачував орендні платежі згідно переліченого у договорі та угоді про зміни до договору від 01.02.2008 майна, що ним і не заперечується, проте починаючи з січня 2014 року припинив здійснювати орендні платежі, мотивуючи це тим, що товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс-Авто" користується штрафним майданчиком площею 4100 кв.м. на підставі укладеного з Миколаївською міською радою договору оренди землі від 24.04.2008, а тому не повинно платити за договором оренди майна.

За таких обставин коли, відповідач в порушення умов договору у встановлений строк та розмірі орендні платежі не здійснював, що ним і не оспорюється, зокрема і у касаційній скарзі, позивач вправі вимагати сплати боргу в примусовому порядку, а тому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 31134, 96 грн. заборгованості та 1037, 77 грн. пені, правомірно відхиливши доводи відповідача про відсутність у нього обов'язку сплачувати оренду плату за спірним договором та внесеними змінами до нього, оскільки спірними об'єктами він користується на підставі договору оренди земельної ділянки, і підстав для скасування чи зміни постанови апеляційного господарського суду, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі не заслуговують на увагу, зводяться до переоцінки доказів, що в силу положень ст. 111-7 ГПК України не відноситься до компетенції касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Авто" залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2014 у справі господарського суду Миколаївської області №915/1226/14 - без змін.

Головуючий суддя В.Я. Карабань

Суддя А.С. Ємельянов

Суддя Л.В. Ковтонюк