ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р. Справа №918/500/13

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А.,

при секретарі судового засідання Щербині С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Приватного підприємства "Стадіо"

до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

про скасування оперативно-господарської санкції

за участю представників сторін:

від позивача - Павлюк В.В., довіреність б/н від 26 листопада 2014 року;

від відповідача - Сократова А.О., довіреність №100 від 31 грудня 2014 року.

Відповідно до ч.7 ст.811 ГПК України при розгляді судової справи здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер d8145-271d2.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 23 травня 2013 року по справі №918/500/13 позов задоволено, скасовано рішення комісії Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією про застосування оперативно-господарської санкції, оформлене протоколом від 02 квітня 2013 року №219, щодо нарахування приватному підприємству "Стадіо" 105 770 кВт год. не облікованої електроенергії вартістю 112 247, 21 грн..

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11 червня 2014 року рішення господарського суду Рівненської області від 23 травня 2013 року у справі №918/500/13 - залишено без змін, а апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства "АЕС Рівнеобленерго" на рішення господарського суду Рівненської області від 23 травня 2013 року у справі №918/500/13 - залишено без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 14 жовтня 2014 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11 червня 2014 року у справі №918/500/13 та рішення господарського суду Рівненської області від 23 травня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Рівненської області.

Ухвалою суду від 07 листопада 2014 року справу прийнято до провадження судді Політики Н.А. та призначено до слухання в судовому засіданні на 24 листопада 2014 року.

Ухвалою суду від 24 листопада 2014 року розгляд справи відкладено на 08 грудня 2014 року.

05 грудня 2014 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли письмові пояснення з врахуванням постанови ВГСУ від 14.10.2014р. та висновку комплексної експертизи.

У судовому засіданні 08 грудня 2014 року оголошено перерву до 09 грудня 2014 року.

09 грудня 2014 року від відповідача надійшли письмові пояснення.

У судовому засіданні 09 грудня 2014 року оголошено перерву до 16 грудня 2014 року.

15 грудня 2014 року від представника позивача надійшло клопотання про надання документів.

У судовому засіданні 16 грудня 2014 року у справі призначено почеркознавчу експертизу.

Ухвалою суду від 16 грудня 2014 року зупинено провадження по справі №918/500/13 до отримання висновку експерта.

12 лютого 2015 року вищевказану справу повернуто до суду разом із висновком експерта №4928.

Ухвалою суду від 13 лютого 2015 року поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 02 березня 2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні 02 березня 2015 року підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні 02 березня 2015 року заперечив проти задоволення позовних вимог, наполягав на відмові у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст.2 ГПК України, господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як встановлено судом, позовні вимоги Приватного підприємства "Стадіо" направлені на скасування оперативно-господарської санкції, застосованої у формі протоколу №219 від 02.04.2013 року в сумі 112 247 грн. 21 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "АЕС Рівнеобленерго" та ПП "Стадіо" знаходяться в договірних відносинах по поставці, отриманню та споживанню електроенергії згідно з договором про постачання електричної енергії №3322 від 02.04.2009р. (т.1 а.с.57-62).

Відповідно до пункту 1 Договору постачальник (відповідач) продає електричну енергію споживачу (позивачу) для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії визначається відповідно до додатку №6 - Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін. Додатком до Договору (т.1 а.с.67) визначено перелік об'єктів і точок обліку Споживача, на які здійснюється постачання електроенергії.

Згідно пункту 2.1. Договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Відповідно до пункту 3.1.4. Договору, постачальник (відповідач) має право вимагати відшкодування збитків, завданих постачальнику внаслідок порушення споживачем (позивачем) умов цього Договору.

Згідно пункту 4.2.3. Договору, споживач (позивач) сплачує постачальнику (відповідачу) вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням (далі - Методика), у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

Із службової записки відповідача від 29.03.2012 р. (т.1 а.с.107) вбачається, що при контрольному огляді лічильника (знатті показників) ПП "Стадіо" в м. Рівне, по вул. Соборна 205, 28.03.2012 р. працівником ПАТ "АЕС Рівнеобленерго" Ковальчук А.О. було висловлено припущення, про несправність лічильника (т.1 а.с.107).

29 березня 2012 року відповідачем складено акт про недопущення представників енергопостачання до об'єкта електроенергетики.

Як встановлено судом, 30 березня 2012 року уповноваженими представниками ПАТ "АЕС Рівнеобленерго" проведено перевірку дотримання Споживачем - ПП "Стадіо" Правил користування електричною енергією, за результатами якої було виявлено ознаки порушення підприємством вказаних правил у вигляді пошкодження електролічильника пошкодження та повторне використання пломби енергопостачальника №1825253, відсутність пломб держспоживстантарту та ОТК і встановлення на їх місце пломб невідомого зразка, про що було складено відповідний акт №Р002379 від 30 березня 2012р. (т.1 а.с.13).

На підставі Акту комісією по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією відповідача (далі - комісія) 2 квітня 2013 року вирішено провести нарахування позивачу за період 01.10.2011 р. по 30.03.2012 р. згідно з пп. 2 п. 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за №782/12656 (далі - Методика). Комісією визначено обсяг необлікованої електроенергії - 105 770 кВт год. вартістю - 112 247, 21 грн. Рішення комісії оформлене протоколом №219.

Як вбачається з вказаного протоколу, розрахунок об'єму та вартості недорахованої електроенергії внаслідок порушення споживачемПКЕЕ було проведено у відповідності до п.2.1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 р. № 562.

Відповідно до статті 235 ГК України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною 1 статті 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно з частиною 2 вищезазначеної статті перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним.

Отже, зі змісту вказаних положень чинного законодавства вбачається, що рішення постачальника електричної енергії про донарахування споживачу 112 247 грн. 21 коп. вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні частини 2 статті 20 ГК України.

За частиною 2 статті 237 ГК України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

При вирішенні питання щодо скасування оперативно-господарської санкції, суд, перш за все, повинен чітко встановити правомірність нарахування такої санкції.

При цьому, оскільки підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є, відповідно до ч.1 ст.237 ГК України, факт порушення другою стороною господарського зобов'язання, тобто між сторонами відсутні правовідносини владного підпорядкування, суд вважає, що тягар доведення неправомірності застосування відповідної санкції лежить, з огляду на загальні вимоги ст. 33 ГПК України, на позивачеві.

Як вже зазначалося судом вище, в якості підстави для скасування оперативно-господарської санкції позивач зазначає, що, по-перше, ані акт про порушення, ані протокол не містять фактів порушення правил ПКЕЕ, оскільки в них зазначено лише про підозри на наявність порушень, по-друге, складання акту здійснювались представниками відповідача за участі представника ПП "Стадіо", та, по-третє, відповідачем в порушення приписів ч.2 п.2.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, останню було застосовано до отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи.

Відповідно до п.10.2.9., 10.2.26 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати функціонування власних розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог нормативно-технічних документів та паспортних даних заводу-виробника відповідних засобів обліку, а також забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

За змістом п.3.34. Правил будь-які роботи, пов'язані з порушенням або зміною схеми розрахункового обліку електричної енергії, заміною типу розрахункового засобу обліку електричної енергії, проводяться за погодженням з електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії) у присутності представників заінтересованих сторін та оформляються актом. Роботи з розпломбування, випробування, вимірювання, зміни схеми розрахункового обліку, заміни типу розрахункового обліку електричної енергії без оформлення акта в присутності уповноважених осіб споживача та електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) не допускаються.

Згідно до п.6.37, 6.38 ПКЕЕ у разі виникнення сумніву з боку постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) у роботі розрахункових засобів обліку постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) виконує позапланову технічну перевірку розрахункових засобів обліку. За результатами технічної перевірки складається акт, в якому зазначаються виявлені недоліки. У разі потреби проводиться експертиза відповідних засобів обліку.

Крім того, згідно до п. 3.3. Правил відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

При цьому, відповідно до Правил користування електричною енергією розрахунковий засіб обліку електричної енергії має бути опломбований на кріпленні кожуха лічильника пломбою з тавром Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, а на затискній кришці - пломбою електропередавальної організації. Пломби з тавром електропередавальної організації мають бути встановлені також на пристроях, що закривають первинні і вторинні кола живлення засобу обліку, приводи і кнопки управління комутаційних апаратів та кришки автоматів, встановлених у цих колах, двері комірок трансформаторів напруги, кришки на зборках і колодках затискачів, випробувальних блоках, лінії зв'язку автоматизованих систем обліку та всі інші пристрої і місця, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин схеми обліку (3.31).

Відповідно до п.6.40. ПКЕЕ, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів, перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N782/12656.

При цьому, пунктом 4.1. вказаної Методики, який цілком кореспондується з п.6.41 Правил, встановлено, що факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕНоформлюється актом про порушення.

Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень.

Натомість експертиза засобу обліку в частині дослідження матеріалів, речовин, з яких виготовлені засіб обліку та/або пломби, здійснюється спеціалізованими організаціями, які мають право на виконання таких робіт (п.3.30 Правил).

З огляду на викладене, проаналізувавши вказані положення нормативних актів, суд вважає, що за їх змістом представники енергопостачальника, у яких наявні спеціальні знання визначають у акті лише можливе порушення споживачем відповідних нормПКЕЕ, натомість остаточна фіксація факту відповідного порушення викладається у висновку спеціалізованої експертної організації, якою організація-енергопостачальник не являється.

Дійсно, у відповідності до п.2.1 Методики у разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства.

До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи Методика не застосовується.

Разом з тим, зі змісту вищевказаних приписів ПКЕЕ та Методики проведення експертизи при виявлені порушень є обов'язковим лише при наявності заперечень цього факту з боку споживача та відображенні цього заперечення ним (споживачем) безпосередньо в акті.

При цьому, як вбачається з акту про порушення №Р002379 від 30 березня 2012 року жодних вмотивованих заперечень Приватним підприємством "Стадіо" не зазначено.

Приймаючи до уваги, що акт підписаний усіма уповноваженими представниками, вказаний акт є дійсним, з огляду на положення п.6.41 Правил.

До того ж суд враховує, що присутність представника позивача під час перевірки та складення акту, а також факт наявності саме в них опломбованого лічильнику після його зняття позивачем не заперечується.

Відповідно до Додатку №6 "Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності" до договору про постачання електричної енергії від 02.04.2009 року, згідно якого позивач несе відповідальність за КЛ 0,4 кВ від ТП-54 та ТП-203 до приміщення торгово-офісного центру і все електрообладнання, яке знаходиться в приміщенні, в тому числі і за прилад обліку, встановлений на території позивача - безпосередньо в приміщенні кафе - бару "Стадіо- паб".

Відповідно до висновку судової експертизи, пошкодження приладу обліку НІК2301 АК1 №0155891 відбувалося неодноразово, зривались пломби та здійснювалось роз'єднування контактних елементів для зупинки лічильника, а також проводились несанкціоновані пайки внутрішніх елементів, тобто доведено факт пошкодження лічильника та всіх пломб, що були на ньому встановлені.

Крім того, відповідно до акту порушення №Р002379 від 30.03.2012 року, згідно з пунктом 6.41 ПКЕЕ вказано зміст виявлених порушень з посиланням на нормативно - правовий документ, який порушено позивачем та зазначено всі дані, необхідні і достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії, та не зазначення пункту Правил не є підставою для визнання акта не належним доказом і основним є доведення самого факту порушення.

Точка продажу електричної енергії визначається відповідно до додатку №6 - Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, у якому визначено перелік об'єктів і точок обліку споживача, на які здійснюється постачання електроенергії (т.1 а.с. 67).

Розділом 4 договору сторони встановили відповідальність сторін та передбачили, що споживач не несе відповідальності перед постачальником відповідно до вимог пунктів 4.2.1-4.2.3 цього договору, якщо доведе, що порушення виникли не з вини постачальника або внаслідок обставин непереборної сили (пункт 4.2.4 договору).

29 березня 2012 року відповідачем складено акт про недопущення представників енергопостачальника до об'єкта електроенергетики (т.1 а.с. 108).

На підставі вказаного акта про порушення, комісією з розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією відповідача 02 квітня 2013 року вирішено провести нарахування позивачу за період 01.10.2011 р. по 30.03.2012 р. згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за № 782/12656. Комісією визначено обсяг необлікованої електроенергії - 105 770 кВт год. вартістю - 112 247, 21 грн. Рішення комісії оформлене протоколом №219 (т.1 а.с. 10).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога ПП "Стадіо" про скасування рішення про застосування оперативно - господарської санкції комісії Рівненської міської комерційної дільниці ПАТ "АЕС Рівнеобленерго", оформленого протоколом № 219 від 02.04.2013 р. щодо нарахування недоврахованої електроенергії на суму 112 247, 21 грн.

Наряд від 14 вересня 2009 року на встановлення лічильника та його опломбування містить всі необхідні дані, які свідчать про встановлення приладу обліку НІК2301 АК1 №0155891, пломб на ньому та передання його на зберігання позивачу, зокрема, чітко зазначені реквізити приладу обліку, який в подальшому був пошкоджений з усіма пломбами, вказано які саме пломби Держповірки та Енергопостачальної організації та ОТК встановлені і місце їх встановлення, зокрема пломба товариства №1825253 встановлена на лічильнику, в розділі "задіяні працівники" визначено ПІБ працівників товариства, які проводили пломбування лічильника та інших елементів схеми обліку, а у розділі "ПІБ абонента" вказано особу, яка прийняла лічильник на зберігання із наявним підписом вказаної особи - Понурко С.О., а в розділі "Примітки" зазначено, що встановлений лічильник НІК2301 АК1 №0155891 належить абоненту.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, згідно висновку спеціаліста Науково - дослідного експертно - криміналістичного центру Управління МВС України у Волинської області від 29 січня 2013 року №622 сукупність виявлених розбіжностей дають підстави для висновку про те, що відтиски на пломбах 2, 3 знятих з лічильника №0155891 типу НІК 2301 АК1 та пломби, що надані як порівняльний зразок, залишені робочими частинами плашок різних пломбувальних лещат. Пломба ПАТ "АЕС Рівнеобленерго" №1825253 має механічні, термічні пошкодження та повторно використовувалась (т.1 а.с. 14-21).

Відповідно до висновку Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 31.03.2014 р. №11465/13-47/11466/13-33/2411/14-47, за результатами проведення електротехнічної, трасологічної та пожежно - технічної експертизи, зокрема, встановлено: 1. слідів, які вказують на коротке замикання, на внутрішніх деталях лічильника НІК 2301 АК1 №0155891 не виявлено; 2. наявні оплавлення на електролічильнику НІК 2301 АК1 №0155891 та пломбах встановлених на ньому утворилось внаслідок термічної дії полум'я і розжарених продуктів горіння малокалорійного джерела, яке діяло при горінні незначної кількості горючої речовини, таким джерелом термічної дії могла бути газова запальничка; 3. на лічильнику НІК 2301 АК1 №0155891 наявні сліди втручання в його роботу у вигляді неодноразових пайок проводів вимірювальних кіл струму та напруги, що з'єднують трансформатори струму та вхідні гнізда з монтажною платою лічильника; 4. досліджувана пластикова номерна пломба "Рівнеенрго" №1825253 має на собі ознаки термічних та механічних пошкоджень, номерна пломба "Рівнеенрго" №1825253 піддавалась несанкціонованому зняттю. встановити чи була вона перенавішена неможливо; 5. Відтиски на представленій на дослідження пломбі держповірки за IV квартал 2008 року та пломбі ВТК не відповідають відтискам зразків пломб, які навішувались на час опломбування досліджуваних; 6. плавлення на лічильнику не могли виникнути внаслідок впливу підвищеної напруги електричної мережі.

Стосовно твердження позивача, щодо невідповідності підпису Понурка С.О. в наряді на роботу ПАТ «АЕС Рівнеобленерго» для ПП «Стадіо» - «заміна 3-ф електролічильника в щиті 0,4 кВ з використанням Т.С.» від 14 квітня 2009 року слід зазначити наступне.

Відповідно до Висновку №4928 від 10 лютого 2015 року встановлено, що підпис від імені Понурка С.О. розташований в верхній частині наряду на роботу ПАТ «АЕС Рівнеобленерго» для ПП «Стадіо» - «заміна 3-ф електролічильника в щиті 0,4 кВ з використанням Т.С.» із датою складання 14 квітня 2009 року, справа, в середній лінійці графи «Прізвище І.Б. абонента виконаний Понурком Сергієм Олександровичем (т.2 а.с.216).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зафіксовані в акті, який є дійсним, підозри щодо наявності порушення ПКЕЕ, встановлені відповідальними працівниками ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго", які пройшли відповідне навчання та інструктаж, за відсутності доказів спростування такого порушення висновками експертизи, та з огляду на встановлення судом неможливості її проведення, є закінченим складом правопорушення, передбаченого п.6.40. ПКЕЕ, у зв'язку з чим нарахування господарських санкцій суд вважає правомірним.

Згідно з частиною 2 статті 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

За приписами статті 235 Господарського кодексу України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням (частини 1, 2 статі 237 Господарського кодексу України).

Відповідно до пункту 10.2 договору про постачання електричної енергії №3322 від 02.04.2009 року, межа відповідальності за стан та обслуговування електроустановок визначаються відповідно до додатка №6 до договору "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", згідно якого, сторонами визначені межі балансової належності та відповідальності за експлуатацію електроустановок та відповідальність енергопостачальної організації та споживача за технічний стан відповідних установок (т.1 а.с. 67).

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (стаття 32 цього Кодексу).

За приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 цього Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Наряд від 14 вересня 2009 року на встановлення лічильника та його опломбування містить всі необхідні дані, які свідчать про встановлення приладу обліку НІК2301 АК1 №0155891, пломб на ньому та передання його на зберігання позивачу, зокрема, чітко зазначені реквізити приладу обліку, який в подальшому був пошкоджений з усіма пломбами, вказано які саме пломби Держповірки та Енергопостачальної організації та ОТК встановлені і місце їх встановлення, зокрема пломба товариства №1825253 встановлена на лічильнику, в розділі "задіяні працівники" визначено ПІБ працівників товариства, які проводили пломбування лічильника та інших елементів схеми обліку, а у розділі "ПІБ абонента" вказано особу, яка прийняла лічильник на зберігання із наявним підписом вказаної особи - Понурко С.О., а в розділі "Примітки" зазначено, що встановлений лічильник НІК2301 АК1 №0155891 належить абоненту.

За приписами частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

За приписами статті 42 вказаного Кодексу висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обгрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам. Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

Крім того, відповідно до пункту 4.2.4. Договору, споживач не несе відповідальності перед постачальником відповідно до вимог пунктів 4.2.1 - 4.2.3. цього Договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що саме позивач зобов'язаний доводити факт свого не втручання у роботу лічильника, однак позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами, що порушення виникли з вини постачальника або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Щодо тверджень позивача, що відповідачем визначена вартість недооблікованої електричної енергії з порушенням положень Методики суд зазначає наступне.

Пунктом 2.5. Методики визначено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2.1 цієї Методики, крім виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (Wдоб, кВт·год) визначається за формулою

Wдоб = P · tдоб · Kв,

де: P - потужність (кВт), визначена як:

а) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі);

б) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних всіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення ПКЕЕ, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі);

в) дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в Договорі (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів "а" або "б" цього пункту, перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність);

tдоб - тривалість роботи обладнання протягом доби (год.), що становить:

при однозмінній роботі споживача - t = 8;

при двозмінній роботі споживача - t = 16;

при тризмінній роботі споживача - t = 24;

при інших режимах роботи визначається на підставі Договору;

Kв (Kв.i) - коефіцієнт використання струмоприймачів (додаток 1).

За умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Kв = 0,5. У разі недосягнення такої згоди та за умови недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Kв = 0,75.

З вищевикладеного в сукупності вбачається, що комісією по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією відповідача вірно застосовано положення Методики при визначені вартості недооблікованої електричної енергії.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином вимоги ПП "Стадіо" до Публічного акціонерного товариства "АЕС Рівнеобленерго" про скасування рішення засідання комісії ПАТ "АЕС Рівнеобленерго" по розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією, оформлене протоколом №219 від 02 квітня 2013 року безпідставні та необґрунтовані, спростовуються матеріалами справи, а відтак не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 49 ГПК України визначено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 10.03.2015 р.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1- до справи;

2- позивачу рекомендованим (33022, м. Рівне, вул. О. Дундича, 30);

3- відповідачу рекомендованим (33000, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 71).