ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Справа № 915/132/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача - Яновської В.А. дов. № 8/36 від 15.01.2014 року

представник відповідача в судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал", 54008, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 161

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс", 54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 128

про: стягнення заборгованості у розмірі 156 566,41 грн.

встановив:

Міське комунальне підприємство "Миколаївводоканал" звернулось до господарського суду з позовними вимогами (заява про збільшення позовних вимог №137/юр) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" заборгованості в сумі 170373,05 грн.

14.02.2015 року відповідач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав заяву в якій зазначає, що станом на 11.02.2015 року до ТОВ "Ніконджитбудсервіс" позову не надходило, що не дає йому змоги виконати ухвалу суду від 04.02.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у відповідності до вимог ст. 56 ГПК України направив на адресу відповідача позовну заяву № 169/юр від 27.01.2015 року про що свідчить опис вкладення від 02.02.2015 року (а.с.6) та фіскальний чек № (а.с. 7)

Відповідач в судове засідання 24.02.2015 не з'явився, причин неявки не повідомив, правом на ознайомлення з матеріалами справи, правом участі в судовому засіданні, подання доказів, подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. ст. 22, 59 ГПК України - не скористався, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином про що свідчить поштове повідомлення № 044.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до приписів п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 „Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд, дійшов висновку про задоволення збільшених позовних вимог, виходячи з наступного:

01.01.2011 між Міським комунальним підприємством "Миколаївводоканал" (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" (далі-Відповідач) було укладено Договір № А/4739 на постачання питної води та приймання стічних вод (далі - Договір), у відповідності до умов якого виробник зобов'язується надавати споживачу послуги з постачання питної води в точку передачі та приймати від нього стічні води у систему каналізації в точці приймання відповідно до умов цього договору, а споживач зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому виробником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і скидання стічних вод до комунальної каналізації, що встановлений Правилами користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України за № 190 від 27.06.2008 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 2008 за 3936/1562 (далі - за текстом Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002, зареєстрованому в Міністерстві юстиції 26.04.2002 за № 403/6691 (далі за текстом Правила приймання). Правилами приймання стічних вод у комунальну каналізацію м. Миколаєва, затвердженими рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 70 від 23.01.2003 (далі за текстом Місцеві правила приймання) та цим договором, а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором. (абз. 1 п. 2.1 Договору).

У відповідності до п. 2.3 Договору, обсяг води, що підлягає постачанню в точку передачі та обсяг стоків, що підлягає прийняттю в систему каналізації в точку приймання, надається споживачем у вигляді нормативного (погодинного, добового, помісячного, річного обсягу постачання послуг) розрахунку (Додаток 3 до даного Договору), який узгоджується з виробником і є невід'ємною частиною даного Договору. Обсяг постачання води підлягає узгодженню з виробником кожного наступного року з моменту укладання договору в строк до 01 числа договором послуг визначається загальною кількістю наданих споживачу протягом дії договору кубічних метрів води та прийнятих у міську каналізацію кубічних метрів стічних вод. Якщо місячний обсяг водоспоживання збільшується, споживач готує та направляє до виробника підписану ним додаткову угоду про внесення змін в додаток № 3 до цього Договору та одночасно надає виробнику заяву та відповідні документи для одержання додаткових технічних умов та внесення змін у Договір.

Пунктом 3.1.1 Договору визначено, що облік поставленої води та кількості прийнятих стоків здійснюється за показами лічильника, зареєстрованого у виробника, окрім випадків, передбачених правилами користування.

Відповідно до вимог п. 3.1.2 Договору, - зняття показань з лічильника (-ів) (як споживача, так і субспоживача) здійснюється споживачем помісячно. Звіт про обсяги фактично отриманих споживачем послуг із зазначенням обсягу послуг, спожитих кожним із субспоживачів окремо, направляється споживачем виробнику у письмовому вигляді не пізніше 23 числа розрахункового місяця і є підставою для здійснення розрахунків. Виробник має право безперешкодного доступу до засобів обліку, систем водопостачання та водовідведення споживача для обстеження та контролю, при цьому споживач повинен забезпечити присутність повноважного представника. У разі, якщо споживач не забезпечить присутності свого представника при здійсненні обстеження систем водопостачання та водовідведення, контролю за показаннями засобів обліку та відбору стічних вод, документи, складені представником виробника, є дійсними, і дані, зафіксовані представником виробника в таких документах, є підставою для виставлення розрахункових документів на дату наданих послуг.

Згідно пункту 3.1.4 Договору, кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу від споживача, визначається за показаннями лічильників стічних вод, або за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показаннями лічильників води та/або іншими способами визначення об'ємів стоків у відповідності до Правил користування та Місцевих правил приймання.

Умовами п. 3.2.1 Договору сторони погодили порядок розрахунків, та визначили, що для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води виробник щомісячно направляє споживачу рахунок в паперовому вигляді або споживач самостійно сплачує за послуги. Вартість спожитих послуг визначається виходячи з кількості спожитих послуг, визначеної згідно договору і діючих тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. В разі зміни тарифів у період дії цього договору виробник доводить споживачу нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього Договору стосовно строків їх введення та розмірів.

Відповідно до п. 3.2.3 Договору, - оплата вартості послуг здійснюється споживачем шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок виробника до останнього числа поточного календарного місяця, виходячи з обсягу, фактично спожитих послуг за період з 20 числа попереднього по 20 число поточного календарних місяців та діючих тарифів. За згодою виробника оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. В разі утворення боргу за цим Договором, оплата за надані послуги, що надходить від споживача, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується виробником в погашення боргу.

Пунктом 3.2.5 Договору передбачено, що у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у рахунку, споживач зобов'язаний у триденний термін з дня отримання рахунку письмово повідомити про це виробника та й цей же термін направити представника з обгрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту звіряння взаємних розрахунків. В іншому випадку відмова споживача оплатити рахунок виробника вважатиметься безпідставною.

У відповідності до п. 10.1 Договору, цей договір укладається строком на один календарний рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір може бути пролонгованим на наступний календарний рік шляхом підписання сторонами додаткової угоди до даного Договору.

Позивач в позовній заяві зазначає, що Додатковими угодами № 1 від 28.12.2011 року, № 3 від 27.02.2013 року термін дії Договору було пролонговано.

Сторони Додатковою угодою № 3 від 27.02.2013 року до Договору № А/4739 від 01.01.2011 року п. 10.1 вказаного Договору виклали в наступній редакції:

«Цей Договір укладається до 31 грудня 2013 року і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що Договір є чинним.

Так, позивач вимоги Договору виконав повністю, надав відповідачеві

послуги з водопостачання на суму 78 568,52 грн. (без ПДВ) та водовідведення на суму 63 409,05 грн. (без ПДВ) за період з 20.10.2013 року по 20.01.2015 року. Згідно розрахунку позовних вимог загальна сума, яка підлягає сплаті за отримані послуги з урахуванням ПДВ складає 170 373,05 грн., що підтверджується актами приймання передачі наданих послуг за період з 19.11.2014 року по 20.12.2014 року (а.с. 22), за період з 19.10.2014 року по 20.11.2014 року (а.с. 23), за період з 19.09.2014 року по 20.10.2014 року (а.с.24), за період з 22.04.2014 року по 19.05.2014 року (а.с. 25), за період з 20.07.2014 року по 19.08.2014 року (а.с. 26), за період з 20.08.2014 року по 19.09.2014 року (а.с.27), за період з 20.05.2014 року по 19.06.2014 року (а.с. 28), за період з 20.06.2014 року по 19.07.2014 року (а.с.29), за період з 20.02.2014 року по 19.03.2014 року (а.с.30), за період з 20.01.2014 року по 19.02.2014 року (а.с. 31), за період з 20.12.2013 року по 19.01.2014 року (а.с.32), за період з 20.03.2014 року по 21.04.2014 року (а.с. 33), за період з 20.10.2013 року по 19.11.2013 року (а.с.34), за період з 20.11.2013 року по 19.12.2013 року (а.с.35), за період з 19.12.2014 по 20.01.2015 року, рахунками - фактури:

- № В-8016/0123 за листопад 2013 року (а.с. 40);

- № В-8016/0123 за грудень 2013 року (а.с.41);

- № В-8016/0123 за січень 2014 року (а.с.42);

- № В-8016/0123 за лютий 2014 року (а.с. 43);

- № В-8016/0123 за березень 2014 року (а.с. 44);

- № В-8016/0123 за квітень 2014 року (а.с. 45);

- № В-8016/0123 за травень 2014 року (а.с. 46);

- № В-8016/0123 за червень 2014 року (а.с. 47);

- № В-8016/0123 за липень 2014 року (а.с.48);

- № В-8016/0123 за серпень 2014 року (а.с. 49);

- № В-8016/0123 за вересень 2014 року (а.с. 50);

- № В-8016/0123 за жовтень 2014 року (а.с. 51);

- № В-8016/0123 за листопад 2014 року (а.с. 52);

- № В-8016/0123 за грудень 2014 року (а.с. 53);

- № В-8016/0123 за січень 2015 року.

З метою отримання грошових коштів за надані послуги, позивач направив на адресу відповідача претензію № 100-П/юр від 04.12.2014 року з вимогою погасити заборгованість.

У наданій відповіді за вих. № 577 від 12.12.2014 року на претензію відповідач вказав, що заборгованість визнає та зобов'язується її сплатити та просить позивача укласти договір реструктуризації.

Сторони здійснили звірку взаєморозрахунків, за результатами якої складено акт звірки станом на 01.01.2015 року, згідно якого відповідач підтвердив заборгованість в розмірі 156 566,41 грн.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач вимоги Договору в повному обсязі не виконав, оплату за надані послуги в строк встановлений у Договорі не виконав, тому позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 170 373,05 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 170 373,05 грн. за послуги водопостачання та водовідведення за період з 20.10.2013 року по 20.01.2015 року є обґрунтованими відповідно до вимог Закону та Договору та підлягають задоволенню.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов'язання щодо оплати позивачеві вартості отриманих послуг з водопостачання та водовідведення згідно умов та в строки визначені Договором, відповідач, у порушення приписів ст. 33 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене, збільшені позовні вимоги підлягають задоволенню, а судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" (54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 128, р/р 9001 в МФ «Приватбанк», МФО 326610, ) на користь Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" (54008, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 161, р/р 260043695 в МОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 326182, ) заборгованості в сумі 170 373,05 грн. та 3407,46 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено 26.02.2015 року

Суддя Н.О.Семенчук