ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"16" лютого 2015 р. Справа № 911/4865/14

У справі за позовом Управління Державної служби охорони при УМВС України в Тернопільській області, м.Тернопіль

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», м.Бровари

про стягнення 27447,06 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

за участю представників сторін:

від позивача: Ганущин О.Б.

від відповідача: Лук'янова І.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Управління Державної служби охорони при УМВС України в Тернопільській області (далі - позивач) до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - відповідач) про стягнення 27447,06 грн.

Провадження у справі №911/4865/14 порушено відповідно до ухвали суду від 17.11.2014 року та призначено справу до розгляду на 09.12.2014 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.12.2014 року подав відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Розгляд справи відкладався на 06.01.2015 року.

05.01.2015 року до Господарського суду Київської області від відповідача у справі надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

06.01.2015 року до Господарського суду Київської області від позивача у справі надійшла телеграма про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався на 22.01.2015 року.

Представником позивача у судовому засіданні 22.01.2015 року подано клопотання про продовження процесуального строку розгляду справи №911/4865/14 у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України. Строк розгляду справи було продовжено та відкладено розгляд справи до 16.02.2015 року.

В судовому засіданні 16.02.2015 року позивачем та відповідачем було повідомлено суду про сплату боргу в сумі 19053,62 грн. У зв'язку з чим, позивачем подано заяву від 13.02.2015 року № 17/1-2-220, в якій просив суд зменшити позовні вимоги на 19053,62 грн. і просить стягнути з відповідача 5513,44 грн. боргу.

Як передбачено ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

У п. 17 інформаційного листа від 20.10.2006 року N 01-8/2351 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року» Вищий господарський суд України зазначив, що відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог. Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Питання щодо повернення зайво сплаченої суми державного мита у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначених законодавством.

Оскільки, наведене позивачем зменшення позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, судом було прийняте зменшення позовних вимог, у зв'язку з чим, нова сума позову складає 5513,44 грн. боргу.

Однак, оскільки суду не надано пояснень та доказів безпосередньо щодо проведених відповідачем проплат, не можливо встановити коли відбулась часткова сплата боргу (до чи після подання позову).

Щодо решти позовних вимог (нової ціни позову в сумі 5513,44 грн.), позивачем не надано обґрунтований розрахунок позову, оскільки наданий розрахунок містить арифметичні помилки та інші неточності, які не дозволяють суду з'ясувати фактичні обставини справи.

Зокрема, в останньому судовому засіданні 16.02.2015 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог у зв'язку з частковою оплатою відповідачем суми боргу. При цьому, позивачем в заяві зазначено за якими договорами зараховано відповідну сплату, однак не надано доказів сплати, що не дозволяє суду з'ясувати, що саме за наведеними в заяві договорами відбувалась сплата і в розмірі наведених позивачем сум. Відповідно, не можливо з'ясувати за яким з договорів залишилась несплаченою заборгованість. Крім того, в позові було заявлено до стягнення 274457,06 грн., а після сплати відповідачем 19053,62 грн. позивач просить стягнути 5513,14 грн., що не відповідає фактичним обставинам і не можливо встановити за яким договорами і в яких сумах залишилась заборгованість.

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок містить суми, які не обґрунтовані жодними доказами та поясненнями (зазначено лише про їх існування станом на 01.01.2014 року) на загальну суму 4644,13 грн., і з матеріалів справи не можливо встановити їх походження та пересвідчитись у достовірності, в той час, як позов заявлено щодо заборгованості, яка виникла у 2014 році.

Оскільки, вищенаведені обставини фактично виявились в останньому судовому засіданні 16.02.2015 року і строк вирішення спору вичерпано, суд позбавлений можливості витребувати у сторін додаткові докази та пояснення для з'ясування спірних обставин.

В той же час, позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з окремим позовом, належним чином обґрунтувавши позовні вимоги в частині спірних сум, які залишились несплаченими.

Як передбачено ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п. 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Як передбачено п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що позивач повторно без поважних причин не надав витребувані ухвалою про порушення провадження у справі від 17.11.2014 року докази та пояснення (в частині обґрунтованого розрахунку позовних вимог), в заяві про зменшення позовних вимог не навів обґрунтований розрахунок уточнених позовних вимог, розгляд спору по суті не можливий, тому позов підлягає залишенню без розгляду.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право звернутись до господарського суду повторно в загальному порядку.

Враховуючи вищевказане та керуючись п.5 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 03.03.2015 р.