РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015Справа №910/28335/14

За позовом Заступника військового прокурора Вінницького гарнізону в інтересах держави (органу уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах) в особі:

1. Міністерства оборони України

2. Подільського управління капітального будівництва МО України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд буд інвест"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від прокуратури: Тимко В.В. (за посвідченням від 15.04.2014);

від позивача-1: Тодерян В.М. (за довіреністю від 05.12.2014);

від позивача-2: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

У судовому засіданні 11 лютого 2015 року відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

17 грудня 2014 року заступник військового прокурора Вінницького гарнізону (процесуальний позивач або заявник) в інтересах держави (органу уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах) в особі Міністерства оборони України (позивач-1) та Подільського управління капітального будівництва МО України (позивач-2) подав до канцелярії Господарського суду міста Києва позовну заяву № 3/4893 від 04.12.2014р. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд буд інвест" (відповідач) про стягнення 752 565,32 грн. та 150 513,06 грн. штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2014р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/28335/14. Розгляд справи призначено на 26.01.2015 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2015 року розгляд справи відкладено на 11.02.2015 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника і позивача-1, суд,-

ВСТАНОВИВ:

14.12.2011 року між Міністерством оборони України (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Саарланд Буд Інвест» (надалі - Генпідрядник) (разом - сторони) укладено Договір № 227/ДКБ-324Буд підряду на будівництво 80-ти квартирного житлового будинку за адресою: Житомирська обл. м. Житомир, вул. Жукова (шифр 21-ж-3) (належним чином завірена копія договору в справі, далі - Договір або Договір підряду), відповідно до п. 1.2. якого, предметом Договору підозру є виконання робіт з будівництва 80-ти квартирного житлового будинку за адресою: Житомирська обл. м. Житомир, вул. Жукова (шифр 21-ж-3) (далі - Об'єкт), загальною площею квартир 5458,88 кв. м., які Замовник доручає виконати і оплатити Генпідряднику, а Генпідрядник зобов'язується на свій ризик виконати та здати йому в 2012 році закінчені роботи.

Процесуальний позивач стверджує, що через завищення відповідачем вартості матеріалів та виконаних у відповідності з умовами договору робіт, що було виявлено під час здійснення перевірки Державної фінансової інспекцією України, у відповідача виникло зобов'язання повернути позивачу-1 752 565,32 грн. та сплатити 150 513,06 грн. штрафних санкцій.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як встановлено судом, 14.12.2011 року між сторонами укладено Договір № 227/ДКБ-324Буд підряду на будівництво 80-ти квартирного житлового будинку за адресою: Житомирська обл. м. Житомир, вул. Жукова (шифр 21-ж-3), відповідно до п. 1.2. якого, предметом Договору підозру є виконання робіт з будівництва 80-ти квартирного житлового будинку за адресою: Житомирська обл. м. Житомир, вул. Жукова (шифр 21-ж-3), загальною площею квартир 5458,88 кв. м., які Замовник доручає виконати і оплатити Генпідряднику, а Генпідрядник зобов'язується на свій ризик виконати та здати йому в 2012 році закінчені роботи.

Відповідно до п. 3.1. Договору підряду, договірна ціна робіт з будівництва Об'єкта, та пусконаладжувальних робіт, не враховуючи витрат Замовника становить 22 071 487,20 грн., в тому числі ПДВ 20% - 3 678 581,20 грн. Вказана договірна ціна є твердою, складається Генпідрядником на основі затвердженої проектної документації згідно вимог нормативних документів у сфері ціноутворення у будівництві.

Позивачем-1 не заперечується, що відповідачем були своєчасно виконанні роботи за

Договором № 227/ДКБ-324Буд підряду на будівництво 80-ти квартирного житлового будинку за адресою: Житомирська обл. м. Житомир, вул. Жукова (шифр 21-ж-3) від 14.12.2011 року, а останнім прийнято вказані роботи.

Однак, в Акті Державної фінансової інспекції України № 08-21/16 від 29.08.2013р. ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності за 2011-2012 роки та завершений звітний місяць 2013 року зазначено, що загальна сума порушень, що призвели до завищення вартості робіт по об'єкту «Будівництво 80-ти квартирного житлового будинку за адресою: Житомирська обл. м. Житомир, вул. Жукова» складає 752 565,32 грн. та порушує п. 3.3.3.2, п. 3.3.5, п. 3.3.9 ДБН Д. 1.1-1-2000, п.п. 3, 4 ст. 844, ст. 629 ЦКУ та суперечить умовам п. 3.2. договору підряду від 14.12.2011 року № 227/ДКБ-324Буд.

При цьому, позовні вимоги обґрунтовуються тим, що розмір завищеної вартості робіт є заподіяними позивачу-1 збитками.

16 серпня 2013 року представниками Подільського управління капітального будівництва МО України складено Акт контрольного обміру № 5 по капітальному будівництву об'єкта 80-ти квартирного житлового будинку за адресою: Житомирська обл. м. Житомир, вул. Жукова, 8 (шифр 21-ж-3) (за грудень 2012 року - січень 2013 року), яким встановлено завищень вартості робіт на загальну суму 752 565,32 грн., в тому числі по роботах, оплачених до поточного року, на суму 752 565,32 грн.

За приписами частини першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та визначено, що особа, якій їх завдано, має право на їх відшкодування.

Згідно частини другої статті 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до приписів статей 837, 843, 845 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Із встановлених судами обставин справи вбачається, що у даному випадку правовідносини між позивачем-1 та відповідачем виникли на підставі Договору підряду, в якому сторони вільно на власний розсуд визначили об'єм робіт, що підлягають виконанню, та їх вартість, оскільки відповідно до наведених вимог законодавства ці умови є обов'язковими для сторін, тому вони були ними виконані.

При цьому, матеріали справи не містять доказів заявлення позивачем-1 зауважень до відповідача щодо наявності будь-яких відступів від умов Договору, у тому числі щодо ціни робіт, указаній в Договорі. Також матеріали справи не містять доказів наявності між сторонами спору з приводу наявності недоліків у виконаній роботі.

Таким чином, оскільки між сторонами у справі було укладено Договір підряду, а грошові кошти, які заявник просить стягнути з відповідача отримано останнім як оплату належно виконаних за Договором робіт, то такі кошти набуто за наявності правової підстави - договору і вони не можуть вважатися збитками, а отже і нарахування штрафних санкцій на вказані грошові кошти є необґрунтованим.

Крім цього, акт ревізії Державної фінансової інспекції України, на який посилається позивач, не встановлює в розумінні ст. 35 Господарського процесуального України обставини завишення ціни у Договорі, яка не потребує доведення. Цей акт також не є встановленою законом підставою для виникнення у відповідача безумовного обов'язку повернути зазначену в акті суму коштів.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Копію даного рішення направити позивачу-2 та відповідачу у справі № 910/28335/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10.03.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало