УХВАЛА

26.02.2015Справа № 910/12593/14

За позовом Сторона-1

До 1. Сторона-2

2. Сторона-3

Про стягнення 388 159 426,51 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Іванченко О.В. - по дов. № 010-01/5347 від 06.08.2014

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-2 Карманніков М.О. - по дов. № б/н від 14.01.2014

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Сторона-1 до Сторона-2 (відповідач-1) та Сторона-3 (відповідач-2) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 15305К17 від 29.09.2005 та договором поруки № 151110Р8 від 16.07.2010 в розмірі 340 574 619,29 грн., яка складається з 313 256 907,13 грн. борг за кредитом, 3 023 289,50 грн. проценти за користування кредитом, 1 298 449,71 грн. комісії за управління кредитною лінією, 12 000,00 грн. комісія за зміну умов договору, 18 338 372,04 грн. пені, 4 495 394,18 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 122 177,72 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 28 029,01 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2014 у справі № 910/12593/14 повністю задоволені позовні вимоги та стягнуто солідарно з Сторона-2 та Сторона-3 на користь Сторона-1 313 256 907,13 грн. борг за кредитом, 2 748 219,66 грн. проценти за користування кредитом, 1 465 608,85 грн. комісії за управління кредитною лінією, 12 000,00 грн. комісія за зміну умов договору, 25 439 963,16 грн. пені, 6 606 659,91 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 138 881,55 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 37 113,55 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією та комісії за зміну умов договору, 38 454 072,70 грн. втрати від інфляції, 73 080,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/12593/14 від 20.01.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2014 у справі № 910/12593/14 залишено без змін.

27.01.2015 відповідач-2 звернувся до господарського суду із заявою про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2014 у справі № 910/12593/14 до 31.12.2034 згідно з графіком наведеним у заяві.

Заява мотивована тим, що надзвичайні події, які наразі відбуваються у державі, що полягають у військовій агресії іншої держави та підтримані можливістю такої агресії дії озброєних незаконних формувань мають вкрай негативний вплив на продаж автомобілів в країні. Автомобілі не є товаром першої необхідності і за будь - яких соціальних коливань їх продаж падає. Відтак продавати автомобілі на сьогодні фізично неможливо. Так зокрема, було захоплено автосалони в Сімферополі та в Горлівці разом із усіма товарними запасами. Автосалони в Луганську та Луганській області, Донецьку та Донецькій області не працюють взагалі. Тим самим, єдине джерело прибутку Сторона-3 (продаж автомобілів та автобусів) на сьогодні не в змозі виконувати свою функцію, а підприємства торгівлі змушені вивозити власні товарні запаси із автосалонів та призупиняти діяльність до стабілізації ситуації. Внаслідок зупинення продажів зупиняється і виробництво. Так, у зв'язку із відсутністю замовлень Сторона-2 повністю зупинене, тривають роботи із консервації, персонал отримує компенсацію за простій. Все майно, що наявне на підприємстві перебуває в заставі, а відтак на нього не може бути звернуте стягнення. Залишку коштів на рахунках підприємства недостатньо для виконання рішення суду. З огляду на це, негайне виконання рішення суду є критичним для Сторона-3, та може потягнути за собою ряд істотних і непоправних наслідків, а саме: банкрутство і, як наслідок, припинення діяльності одного з найбільших автомобілевиробників України та його дочірніх підприємств. Зазначає, що надання розстрочки у виконанні рішення суду надасть можливість не тільки належним чином забезпечити інтереси позивача щодо реального отримання грошових коштів, а й збереже діючі підприємства автомобільної галузі та тисячі робочих місць. Вказує на те, що з урахуванням реальних показників попиту на продукцію та її собівартості передбачено повний розрахунок з усіма кредиторами до 2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/12593/14 від 09.02.2015 розгляд заяви призначено на 19.02.2015.

В судовому засіданні 19.02.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 26.02.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2015 розгляд справи № 910/12593/14 вирішено здійснювати у закритому судовому засіданні.

Відповідач-1 в судове засідання 26.02.2015 не з'явився.

Відповідач-2 в судовому засіданні 26.02.2015 подану заяву про розстрочку виконання рішення суду підтримав повністю.

Позивач в судовому засіданні 26.02.2015 проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду заперечував.

Розглянувши подану заяву та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача-2, суд відзначає наступне

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Вказаними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно з п. 7.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Як вбачається з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Суд відзначає, що особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про розстрочку виконання рішення. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за змістом статті 32 Господарського процесуального кодексу України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів - фактичних даних.

Докази, у відповідності зі статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, повинні відповідати, зокрема, вимогам належності та допустимості.

Заявник зазначає, що обставина, яка ускладнює та унеможливлює виконання рішення суду є події які наразі відбуваються в країні, що мають наслідком захоплення майна відповідача; продаж автомобілів фактично є неможливим, внаслідок чого зупинено і виробництво; негайне виконання рішення суду призведе до банкрутства підприємства та звільнення персоналу. Все рухоме та нерухоме майно відповідача-2 перебуває під арештом та забороною відчуження. Відповідачем поданими документами підтверджено обставини викладені у заяві.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Згідно п. 9.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» (зі змінами) господарські суди повинні зазначати у рішеннях, якими надано розстрочку виконання, - конкретні терміни їх виконання.

Згідно з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Отже, розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення, господарський суд визнає причини, з яких рішення суду не може бути виконано у встановлений термін, поважними, та вважає можливим частково задовольнити заяву відповідача-2 та розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/12593/14 від 09.10.2014 на 10 років рівними частинами.

Задовольняючи заяву відповідача-2, суд приймає до уваги і ту обставину, що при застосуванні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України щодо розстрочки виконання вказаного рішення є більш вірогідним і є підстави вважати, що відповідач-2 здійснить заходи по його належному та своєчасному виконанню.

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Сторона-3 про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2014 у справі № 910/12593/14 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2014 у справі № 910/12593/14 з наступним графіком сплати Сторона-3 388 232 506 (триста вісімдесят вісім мільйонів двісті тридцять три тисячі п'ятсот шість) грн. 51 коп.:

Період оплатиПогашення заборгованості за основною сумою боргу, грн.Погашення заборгованості за відсотками та комісією, грн.Погашення заборгованості за пенею, інфляційними витратами, 3% та судовим збором, грн.Всього, грн.
01.01.2015-21.12.2015500 000,0010 000,00100 000,00610 000,00
01.01.2016-21.12.20168 500 000,0085 714,66 1 502 476,3610 088 191,02
01.01.2017-21.12.201728 118 203,06381 688,566 390 315,6334 890 207,24
01.01.2018-21.12.201831 848 743,21432 328 517 238 141,1139 519 212,83
01.01.2019-21.12.201934 903 268,11473 791,947 932 331,2143 309 391,26
01.01.2020-21.12.202037 650 655,07511 086,158 556 719,2546 718 460,47
01.01.2021-21.12.202140 653 336,31551 845,849 239 127,0450 444 309,19
01.01.2022-21.12.202242 326 118,21574 552,909 619 293,7452 519 964,85
01.01.2023-21.12.202344 378 291,58602 409,9810 085 683,2755 066 384,82
01.01.2024-21.12.202444 378 291,58602 409,9810 085 683,2755 066 384,82
Всього313 256 907,134 225 828,5170 749 770,87388 232 506,51

Суддя В.В.Сівакова