ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" березня 2015 р.Справа № 916/5086/14

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-МОНТАЖ"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "УКРХЛІББУД 1"

про стягнення 70 180,45 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

Від позивача: Іванченко Є.О., довіреність, Мунтян О.М., довіреність

Від відповідача: Палічук С.О., довіреність

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 26.02.2015р. до 14 год. 00 хв. 05.03.2015р.

СУТЬ СПОРУ: позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-МОНТАЖ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "УКРХЛІББУД 1" 70 180,45 грн., де 55 941,03 грн. - основна заборгованість, 14 239,42 грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.12.2014р. позовну заяву (вх.№5242/14) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно №916/5086/14 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Письмове клопотання позивача про продовження строку розгляду справи (вх.№2-804/15 від 12.02.2015р.) судом задоволено, у зв'язку з чим строк розгляду справи було продовжено до 05.03.2015р.

05.03.2015р. позивач звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог в частині виникнення моменту податкового зобов'язання (вх.№6015/15), яка судом прийнята до розгляду.

Представники позивача заявлені позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, однак письмовий відзив на позов не надав.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

02 листопада 2012р. між товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-МОНТАЖ" (Підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю "УКРХЛІББУД 1" (Замовник) було укладено договір №2/10-12, згідно умов п.1. якого, Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе наступні роботи:

Виконати роботи з виготовлення металоконструкцій на складі підлогового зберігання на території ОМТП в кількості 25 тон.

Відповідно до п.2.1. Договору за виконану роботу згідно цього Договору Замовник сплачує Підряднику суму 87 500,00 гривень в т.ч. ПДВ20% 14 583,33 грн. Замовник перераховує Підряднику аванс в розмірі 50% від суми Договору. Розрахунок Замовник проводить платіжним дорученням не пізніше 7 днів після приймання виконаних робіт.

Пункт 2.3. Договору встановлює, що у разі порушення Замовником строку платежів, передбачених в п.2.3. він сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в прострочений період, за кожен день прострочки платежу.

На виконання умов вищенаведеного договору підряду позивачем за завданням відповідача в листопаді 2012р. було виконано будівельні роботи на загальну суму 34 997,47 грн., в грудні 2012р. було виконано будівельні роботи на загальну суму 45 497,09 грн., що підтверджується актами виконаних робіт за листопад 2012р. форми КБ-2В, за грудень 2012р. форми КБ-2В, довідкою про вартість виконаних робіт за листопад 2012р., які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

Додатковою угодою №1 від 10.01.2013р. сторони погодили внесення змін до договору №2/10-12 в частині розміру додаткових робіт та строків їх виконання.

На виконання додаткової угоди позивачем відповідачу було виконано будівельні роботи на загальну суму 175 000,00 грн., що підтверджується актами виконаних будівельних робіт за січень та лютий 2013р., форми КБ-2В.

Проте відповідачем вартість цих будівельних робіт була оплачена лише частково, внаслідок чого, за ним утворилась заборгованість в розмірі 55 941,03 грн.

В підтвердження наявності суми боргу в розмірі 55 941,03 грн. позивачем подано до матеріалів справи копію акту звірки взаємних розрахунках від 01.08.2014р., який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печаткою відповідача.

Безпідставна відмова відповідача від оплати вартості виконаних позивачем будівельних робіт і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Також за приписами ч.1 ст.877 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Відповідно до ст.882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Частиною 4 ст.879 Цивільного кодексу України передбачено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Положеннями ст.ст.843, 844 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи укладеним договором, сторонами було встановлено строк здійснення оплати вартості виконаних будівельних робіт не пізніше 7 днів після приймання виконаних робіт, а приймаючи до уваги відсутність на актах приймання виконаних будівельних робіт дати їх прийняття позивачем, у зв'язку з чим й обов'язок відповідача мав виникнути лише після пред'явлення позивачем вимоги.

Судом встановлено, що позивачем належними та допустимими доказами суду не доведено, що він у спосіб, передбачений ст.530 ЦК України звертався до відповідача з письмовою вимогою щодо здійснення оплати виконаних будівельних робіт, у зв'язку з чим у відповідача й не виник станом на час звернення позивача до суду з даним позовом обов'язок щодо здійснення оплати виконаних позивачем будівельних робіт.

Крім того, на увагу суду не заслуговує посилання позивача на виникнення моменту податкового зобов'язання, в порядку ст.187.1. Податкового кодексу України, з огляду на наступне:

Так, ст.187.1. Податкового кодексу України встановлює, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З врахуванням того, спір у даній справі стосується строку виконання, саме грошового зобов'язання, яке регулюється нормами Цивільного кодексу України, а не податкового зобов'язання, у зв'язку з чим, положення Податкового кодексу України, на які посилається позивач - до даних правовідносин сторін, не застосовуються.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини справи, з урахуванням положень чинного законодавства, суд, вбачає не доведеними фактичними даними та не обґрунтованими заявлені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-МОНТАЖ", у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог відмовляє повністю.

Відповідно до ст.44-49 витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-МОНТАЖ" - відмовити повністю.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України

Повний текст рішення складено 10 березня 2015 р.

Суддя О.В. Цісельський