КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2015 р. Справа№ 42/308

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: Щербатюк К.О., довіреність №567 від 31.12.2014 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

на ухвалу господарського суду м. Києва від 21.01.2015

за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

про відстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 15 листопада 2011р.

у справі №42/308 (суддя - Паламар П.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, ціна позову 23230914,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

16.12.2014 р. Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до господарського суду м. Києва із заявою про надання відстрочки виконання рішення господарського суду м. Києва від 15.11.2011 р. у справі №42/308 на п'ять років.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.01.2015 р. у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про відстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 15 листопада 2011 р. відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 21.01.2015 р. у справі №42/308, винести постанову про задоволення заяви ПАТ "АК "Київводоканал" про надання відстрочки виконання рішення господарського суду м. Києва від 15.11.2011р. При цьому апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала винесена судом при неповному з'ясуванні та за недоведеності обставин, що мають значення для справи.

Представник апелянта в судове засідання з'явився та надав усні пояснення стосовно предмету спору.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Через відділ документального забезпечення до суду від представника позивача надійшло письмове клопотання про припинення апеляційного провадження, на підставі того, що оскарження ухвали про відмову у відстрочці виконання рішення суду не передбачено нормами чинного законодавства України, зокрема ст. 106 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши доводи клопотання, дійшла до висновку про відсутність підстав для його задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду.

Зокрема п.20 даної статті передбачає оскарження ухвал про відстрочку, розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміни способу та порядку їх виконання.

Статтею 121 ГПК України визначено, що про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Згідно із п. 7.6 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" частина третя статті 121 ГПК вимагає від господарського суду винесення ухвали про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку його виконання. Відповідна ухвала може бути оскаржена в апеляційному та в касаційному порядку. За відсутності підстав для вчинення зазначених процесуальних дій господарський суд виносить ухвалу про відмову відповідно у відстрочці або розстрочці виконання рішення, у зміні способу і порядку його виконання. Оскільки ухвали місцевого господарського суду, які виносяться під час виконання судового рішення, неможливо оскаржити одночасно з оскарженням рішення господарського суду, такі ухвали, в тому числі й про відмову у вчиненні процесуальних дій, зазначених у пунктах 17, 18, 20 частини першої статті 106 ГПК, можуть бути переглянуті в апеляційному та в касаційному порядку.

Апеляційний господарський суд дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, встановив наступне.

Рішенням господарського суду м. Києва від 15 листопада 2011 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31 січня 2012 р., стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" 22043086,16 грн. боргу, 33432,79 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 170622,81 грн. три проценти річних з простроченої суми, 983772,87 грн. пені, 25500 грн. витрат по оплаті державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 23256650,63 грн.

22.02.2012 р. на виконання вказаного рішення суду видано наказ.

Заявник просив суд відстрочити виконання рішення господарського суду м. Києва від 15.11.2011 р. у справі № 42/308 строком на п'ять років.

Вищевказана заява про відстрочення виконання рішення господарського суду м. Києва від 15.11.2011 р. у справі №42/308 мотивована неможливістю сплатити борг за вказаним рішенням суду першої інстанції, оскільки на сьогоднішній день існує велика заборгованість підприємств житлового господарства перед апелянтом за надані послуги з водопостачання та водовідведення, в зв'язку з чим останній перебуває в скрутному становищі.

Крім того, у виникненні боргу вина апелянта відсутня, що підтверджується тим, що заборгованість перед позивачем виникла внаслідок роботи ПАТ "АК "Київводоканал" за соціальними (зниженими) тарифами, та поряд з цим несвоєчасним і неповним відшкодуванням товариству з державного та місцевого бюджетів коштів з різниці в тарифах.

Також, стягнення суми коштів з боржника в примусовому порядку призведе до арешту коштів, що знаходяться на рахунках апелянта, що в свою чергу не надасть можливості товариству повноцінно вести господарську діяльність.

У відповідності до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Тобто, підставами задоволення заяви про розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим.

Відповідно до п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Колегія суддів вивчивши доводи заяви та апеляційної скарги, а також надані заявником докази на обґрунтування свої вимог, вважає, що господарський суд м. Києва правомірно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зави відповідача про відстрочку виконання рішення суду, враховуючи наступне.

Документами доданими до заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 15.11.2011 у справі № 42/308 не підтверджується існування саме виняткових обставин, які ускладнюють виконання даного рішення або роблять його неможливим.

Крім того, обставини, на які посилається заявник в обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду, такі як скрутне фінансове становище, не є виключними та мають негативний вплив на фінансовий стан не лише заявника, а й позивача - Публічного акціонерного товариства "Київенерго" та здійснювану ним господарську діяльність.

До того ж, як вбачається із матеріалів справи, ПАТ "АК "Київводоканал" вже зверталось до господарського суду м. Києва із заявою про надання відстрочки виконання рішення суду від 15.11.2011 р. у справі № 42/308. Господарський суд м. Києва ухвалою від 27.06.2014 р. відстрочив боржнику виконання рішення господарського суду м. Києва від 15.11.2011 р. до 01.01.2015 р., однак доказів вчинення боржником у цей період дій, спрямованих на виконання рішення у повному обсязі не надано, що свідчить про недобросовісне здійснення ним процесуальних прав та обов'язків.

З огляду на вищевикладене, враховуючи заперечення стягувача, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, відсутність даних щодо виконання рішення після його відстрочення до 01.01.2015 р., правові підстави для відстрочення виконання рішення господарського суду м. Києва від 15.11.2011 р. у справі № 42/308 відсутні.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції дане питання вирішено всебічно та повно, ухвала винесена з дотриманням норм процесуального права є законною та обґрунтованою, а отже апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду м. Києва від 21.01.2015 р. у справі № 42/308 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" - без задоволення.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран