ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.03.15р. Справа № 904/738/15

за позовом Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради

до Управління житлово-комунального господарства

про стягнення 24 992,78 грн. за договором про надання послуг

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Гайдей І.М., довіреність №б/н від 18.02.15р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 24 992,78 грн. за договором про надання послуг, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Від Відповідача надійшла заява про визнання позову в повному обсязі та про розгляд справи без участі представника Управління житлово-комунального господарства.

Позивач не заперечував.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Клопотання задоволено судом.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

14.11.14р. Комунальним підприємством "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради (далі КП "Нікопольводоканал", Виконавець, Позивач), Комунальним підприємством "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради та Управлінням житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради (далі Замовник, Відповідач) укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування світлофорних об'єктів, дорожніх знаків та заміни лінз на світодіодні № 172/14 (далі Договір), за яким Позивач зобов'язався у 2014р. надати послуги з технічного обслуговування світлофорних об'єктів, дорожніх знаків та заміни лінз на світодіодні, а Відповідач зобов'язався прийняти та оплатити надані послуги.

Ціна цього договору з ПДВ становить 25 000,00 грн. (п. 3.1 Договору).

Згідно з п.6.1.1. Договору Відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги на підставі наданого Позивачем рахунку та акту приймання-здачі виконаних послуг.

Розрахунки за цим договором проводяться шляхом перерахування коштів Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця після пред'явлення останнім рахунка на оплату наданих послуг протягом 30 робочих днів (п. 4.1 Договору).

Послуги Відповідачеві Позивачем надані у повному обсязі, що підтверджується актами виконаних робіт за листопад і грудень 2014р. Однак, за отримані послуги Відповідач не розрахувався, що призвело до заборгованості перед Позивачем у сумі 24 992,78 грн.

Відповідачем підписано акт звірки розрахунків, у якому він фактично підтвердив невиконання своїх грошових зобов'язань у розмірі 24 992,78 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, позов визнав.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління житлово-комунального господарства (53213, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 3, код 261 367 19) на користь Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради (53219, м. Нікополь, вул. К.Маркса, 180, код 033 413 39) 24 992,78 грн. - за договором про надання послуг, 1827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________