ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2015 р. Справа № 911/163/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Комунального підприємства «Васильківтепломережа», Київська обл., м. Васильків

про стягнення 789882,51 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Конопліцький І.В. - довіреність № 14-10 від 14.01.2015 р.

від відповідача: Кашуба Л.Г. - довіреність № 56 від 21.01.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду Київської області звернулось Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) з позовом до Комунального підприємства «Васильківтепломережа» (далі - відповідач) про стягнення 789882,51 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу від 28.09.2012 р. № 12/948-БО-17. У зв'язку з цим Позивач просить суд стягнути з Відповідача 789882,51 грн. заборгованості, з якої: 195840,88 грн. - пені, 60734,06 грн. - 3 % річних та 126752,87 грн. - інфляційних втрат та 406554,70 грн. штрафу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.01.2015 р. порушено провадження у справі № 911/163/15 та призначено її до розгляду на 16.02.2015 р. У судовому засіданні 16.02.2015 р. оголошено перерву до 23.02.2015 р.

16.02.2015 р. через відділ діловодства суду надійшов відзив Відповідача від 12.02.2015 р. № 239 (вх. № 3554/15) на позов, з доданими документами.

В судове засідання 23.02.2015 р. з'явились представники Позивача і Відповідача та надали пояснення у справі.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити повністю. Відповідач просив зменшити суму штрафних санкцій на 50%.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У судовому засіданні 23.02.2015 р. після виходу з нарадчої кімнати судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, які є достатніми для розгляду справи у даному судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши подані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець, позивач у справі) та Комунальним підприємством «Васильківтепломережа» (покупець, відповідач у справі) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 12/948-БО-17 (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1. договору) продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що сума до сплати за 1000 куб. м. природного газу складає 3884,78 грн., крім того ПДВ - 20% - 776,96 грн., всього з ПДВ - 4661,74 грн.

Обов'язок з оплати вартості фактично переданого природного газу узгоджено сторонами у п. 6.1. Договору.

Згідно п. 3.4. Договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем передано, а Відповідачем прийнято природний газ за період з жовтня по грудень 2012 року включно в об'ємі 1560,208 тис. куб. м. загальною вартістю 7273277,80 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями підписаних та скріплених печатками сторін актами приймання-передачі природного газу: за жовтень 2012 року від 27.11.2012 р., за листопад 2012 року від 30.11.2012 р. та за грудень 2012 року від 31.12.2012 р.

Із зазначених актів вбачається, що сторонами спору підписано акти на загальну суму 7273277,80 грн. без зауважень та за відсутності з боку Відповідача претензій та повідомлень про порушення Позивачем умов Договору, тобто, Відповідач не заперечував щодо обсягів, сум, якості поставленого газу та строків поставки за підписаним актом.

Таким чином, за наслідками дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що Позивач виконав взяті на себе зобов'язання щодо поставки природного газу у відповідності до умов Договору.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов'язку продавця за Договором поставити природний газ відповідає обов'язок покупця оплатити вартість газу і наданих послуг.

Відповідно до п. 6.1. Договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Проте, в порушення свого грошового зобов'язання, вартість послуг з постачання природного газу Відповідач сплачував з простроченням, в зв'язку з чим Відповідачем було порушено умови п. 6.1. Договору щодо своєчасної оплати поставленого газу. Вказані обставини Відповідачем протягом розгляду справи не заперечувались.

Пунктом 11.1. Договору передбачено, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 вересня 2012 року і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2012 року, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем грошового зобов'язання за Договором, Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 195840,88 грн. пені та 406554,70 грн. штрафу.

Пунктом 7.2. Договору встановлено, що у разі невиконання покупцем умов п. 6.1. цього Договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

Частиною першою ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами другою, третьою цієї ж статті встановлено, що штрафом є неустойка, що обчисляється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини першої ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд встановив, що вони є обґрунтованими, арифметично вірними.

Водночас, у відзиві на позов Відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 50% у зв'язку з тим, що станом на дату розгляду справи заборгованість за Договором повністю сплачена Відповідачем, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків на умовах Постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 р. «Деякі питання надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування».

Крім цього Відповідач посилається на те, що він є виробником теплової енергії та газ, що постачався за Договором, використовувався виключно для виробництва теплової енергії, яка споживалася бюджетними організаціями, і на даний час існує затримка розрахунків контрагентів Відповідача за надані послуги, що в свою чергу свідчить про збитковість Відповідача, на підтвердження чого Відповідачем надано звіти про фінансові результати КП «Васильківтепломережа» за 2012 рік та 9 місяців 2014 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем підтверджено збитковість його діяльності та враховуючи, що станом на час розгляду справи заборгованість Відповідача за Договором є сплаченою в повному обсязі, а заявлена Позивачем сума штрафних санкцій є значною, суд дійшов висновку про наявність у даному конкретному випадку виняткових обставин, у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, проте враховуючи, що Позивач також перебуває у скрутному матеріальному становищі, у тому числі через неналежне виконання Відповідачем своїх зобов'язань за Договором, суд керуючись наведеною нормою дійшов висновку про зменшення розміру штрафних санкцій у даній справі на 25%.

Таким чином вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені та штрафу задовольняються судом частково, зокрема в розмірі 146880,66 грн. пені та 304916,03 грн. штрафу.

Також у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем грошового зобов'язання за Договором, Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 60734,06 грн. 3 % річних та 126752,87 грн. інфляційних втрат.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд встановив, що вони є обґрунтованими, арифметично вірними, а отже вимога Позивача про стягнення з Відповідача 3 % річних підлягає задоволенню повністю в сумі 60734,06 грн. та вимога Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат підлягає задоволенню повністю в сумі 126752,87 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на Відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем за розгляд позову сплачено судовий збір в розмірі 15798,00 грн., проте згідно ставок судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір», за розгляд даного позову Позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 15797,65 грн., отже Позивачем було надмірно сплачено суму 0,35 грн. судового збору.

За таких обставин, стягненню з Відповідача підлягає судовий збір в розмірі 15797,65 грн., а сума 0,35 грн. надмірно сплаченого судового збору підлягає поверненню Позивачу з Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Васильківтепломережа» (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Декабристів, 60-А; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) 146880 (сто сорок шість тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 66 коп. пені, 304916 (триста чотири тисячі дев'ятсот шістнадцять) грн. 03 коп. штрафу, 60734 (шістдесят тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 06 коп. 3 % річних, 126752 (сто двадцять шість тисяч сімсот п'ятдесят дві) грн. 87 коп. інфляційних втрат та 15797 (п'ятнадцять тисяч сімсот дев'яносто сім) грн. 65 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Повернути Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) надмірно сплачений судовий збір в розмірі 0 (нуль) грн. 35 коп., сплачений за платіжним дорученням від 14.01.2015 року № 3000128. Підставою для повернення судового збору є дане рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата виготовлення та підписання рішення 27.02.2015 р.

Суддя С.Ю. Наріжний