Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"24" лютого 2015 року Справа № 927/69/15

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Альфа - Банк",

вул. Десятинна, 4/6, м. Київ, 01025

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "МОНОФІЛАМЕНТ",

вул. Щорса, 78, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 162380636,00 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача: Черея О.В. довіреність № 1230/12 від 21.09.2012 р., представник

від відповідача: Максимов А.П. наказ № 23/04-13 від 23.04.2013 р., керівник

В судовому засіданні 24.02.2015 р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Публічним акціонерним товариством "Альфа - Банк" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНОФІЛАМЕНТ" про стягнення заборгованості в сумі 162380636,00 грн., з яких 51403414,90 грн. сума строкової заборгованості за кредитом, 10047933,99 грн. сума простроченої заборгованості по кредиту, 6773849,22 грн. простроченої заборгованості по процентах за період з 19.06.2013 р. по 30.11.2014 р. включно, 678490,24 грн. строкової заборгованості по процентах за період з 01.12.2014 р. по 31.12.2014 р. включно, 917256,16 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 25.01.2014 р. по 31.12.2014 р. включно, 828037,45 грн. пені за прострочення сплати процентів за період з 06.02.2014 р. по 31.12.2014 р. включно, 900,00 грн. комісії за управління кредитом за період з березня 2014 р. по листопад 2014 р. включно, 76,93 грн. пені за прострочення сплати комісії за період з 08.04.2014 р. по 31.12.2014 р. включно, 91730677,12 грн. комісії за управління кредитною лінією К. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № ІВ55/13 від 19.06.2013 р. про відкриття кредитної лінії та додаткових угод до нього.

Відповідач у відзиві на позов та у судовому засіданні 24.02.2015 р. позовні вимоги визнав частково в частині заборгованості по тілу кредиту (строкової та простроченої), заборгованості по процентах нарахованих за користування кредитними коштами (строкової та простроченої), щодо вимог в частині стягнення комісії за управління кредитною лінією К - частково, відповідач вважає, що розмір такої комісії є завищеним, оскільки розрахунок даного нарахування проведений позивачем невірно, а саме банком проведено розрахунок не за кожним траншем окремо, як має бути здійснено, виходячи з умов спірного кредитного договору (п.п. 7.1.2), - а сумарно, тобто показник GFI1, що визначався в кожній додатковій угоді при наданні кожного траншу, застосований ним невірно. Крім того, відповідачем було заявлено клопотання про зменшення суми штрафних санкцій у вигляді пені до 216305,54 грн. - за прострочення сплати кредиту, та до 194234,68 грн. - за прострочення сплати процентів, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 244-247, т.2).

Позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову (а.с. 85-86, 136-138, т. 1), яка була задоволена ухвалою суду від 24.02.2015 р. (а.с.252-256 т.2/2).

У судовому засіданні 20.02.2015 р. відповідачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб , що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, засновників товариства, а саме КОМПАНІЮ "ЗВЕЙН ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" (ZWEIN INVESTMENTS LIMITED) та КОМПАНІЮ "ХЕЛІСТРІМ БІЗНЕС ЛТД" (HELISTREEM BUSINESS LTD) (а.с.227, т. 2). Аналогічне за змістом клопотання заявлено представником за довіреністю КОМПАНІЇ «ХЕЛІСТРІМ БІЗНЕС ЛТД» (HELISTREEM BUSINESS LTD) (а.с. 224-225, 249 т. 2). Клопотання заявлені з посиланням на Статут відповідача та обґрунтовані тим, що майбутнє рішення суду по справі може вплинути на права та обов'язки вказаних юридичних осіб.

У відповідності до п. 1.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» ГПК передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін (стаття 27 ГПК); у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Відповідно до Статуту ТОВ «МОНОФІЛАМЕНТ» учасниками товариства є компанія "ЗВЕЙН ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" (ZWEIN INVESTMENTS LIMITED), юридична особа, зареєстрована згідно законодавства Республіки Кіпр 28.11.2012 року, реєстровий номер НЕ 315825, розташована за адресою: Темістоклі Дерві, 5, Еленіон Білдінг, 1066, Нікосія, Республіка Кіпр; та компанія «ХЕЛІСТРІМ БІЗНЕС ЛТД» (HELISTREEM BUSINESS LTD), юридична особа, зареєстрована згідно законодавства Республіки Кіпр 20.09.2012 р. реєстровий номер НЕ 312225, розташована за адресою: Фотейну пана, 19Д, Паллуріотісса, 1045, Нікосія, Кіпр (а.с. 209-223, т. 2).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо державної реєстрації відповідача та п.6.3 Статуту, розмір внеску компанії "ЗВЕЙН ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" (ZWEIN INVESTMENTS LIMITED) до статутного фонду відповідача складає - 500,00 грн., розмір внеску компанії «ХЕЛІСТРІМ БІЗНЕС ЛТД» (HELISTREEM BUSINESS LTD) - 500,00 грн. (а.с. 116-118, т. 2).

Предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості, що виникла в зв»язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов»язань за кредитним договором № ІВ55/13 від 19.06.2013 р., наслідком чого, згідно чинного законодавства, є відповідальність зобов»язаної сторони ( відповідача) , яка визначена умовами укладеного відповідачем договору.

Згідно п.2.1 Статуту, Товариство є юридичною особою з дня його державної реєстрації і здійснює господарську діяльність з метою отримання прибутку згідно з Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про господарські товариства», іншими законодавчими актами та цим Статутом. Товариство має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в установах банків, печатки та штампи зі своїм найменуванням (п. 2.2 Статуту).

Відповідно до р.3 Статуту, який має назву «Відповідальність товариства», Товариство несе відповідальність по своїх зобов'язаннях своїм майном, на яке згідно з законодавством може бути накладено стягнення на вимогу кредиторів( п.3.1). Учасники не відповідають за зобов'язаннями Товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів (п. 3.4 Статуту). Аналогічні норми містить р.2 Статуту »Юридичний статус товариства» ( п.2.3).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що прийняте по справі рішення не може вплинути на права та обов'язкі засновників відповідача, оскільки засновники відповідача не несуть відповідальності за зобов'язаннями відповідача (що є предметом розгляду даної справи), рішення суду не впливає на обсяг прав та обов»язків засновників відповідача, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заявлених клопотань.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд, -

В С Т А Н О В И В :

19.06.2013 року Публічним акціонерним товариством «Альфа - Банк» (позивач, кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОНОФІЛАМЕНТ» (відповідач, позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії № ІВ55/13, за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію у національній валюті, що надалі іменується «Кредитна лінія», та на підставі додаткових угод до цього договору окремими частинами (Траншами) надає позичальнику кредит у порядку та на умовах визначених цим договором. Позичальник, у свою чергу, зобов'язується використати кредит з метою передбаченою п. 1.5 договору, своєчасно та в повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути банку кредит у терміни встановлені цим договором (п. 1.1 договору) (а.с.9-24, т. 1).

Ліміт кредитної лінії (граничний розмір кредиту): 64026000,00 грн. Розмір процентів за користування кредитом складає 13% річних. Тип процентної ставки фіксований. Строк дії кредитної лінії закінчується 19 червня 2019 року. Кредит надається для мети поповнення оборотних коштів позичальника і може бути використаний на будь-які інші цілі, що не суперечать чинному законодавству України (п.п.1.2-1.5 договору).

Пунктом 4.1 договору визначено, що у день укладення цього договору банк відкриває позичальнику кредитну лінію та позичковий рахунок для обліку кредиту. Згідно п. 4.2 договору банк надає позичальнику кредит у межах строку дії кредитної лінії окремими частинами (траншами) шляхом надання одного траншу, що дорівнює ліміту кредитної лінії, або декількох траншів, але так що б у будь-який момент розмір кредиту не перевищував ліміт кредитної лінії. Кожний транш надається на підставі окремої додаткової угоди до цього договору, укладеної між позичальником і банком, у строк не більше 2 календарних днів з дня її укладення. Додаткові угоди про надання окремих траншів можуть бути укладені лише за взаємною згодою сторін і є невід'ємною частиною цього договору. У кожній такій додатковій угоді сторони повинні визначити розмір траншу та реквізити його надання, якщо вони відрізняються від зазначених у пункті 10.2 договору.

На виконання умов п. 4.2 договору сторонами були підписані наступні додаткові угоди:

Додаткова угода № 1 від 19.06.2013 р. до спірного договору, згідно якої банк надає позичальнику транш у сумі 258000,00 грн. (п. 1), із строком повернення встановленого п. 5 даної додаткової угоди. На виконання п. 7.1 спірного договору сторонами погоджено, що на дату укладання даної додаткової угоди, GFI1 - курс продажу безготівкової іноземної валюти USA/UAH, становить 8,1625 гривень за 1 долар США (п.6). Транш надається у відповідності з цільовим призначенням кредиту, визначеним у п. 1.5 основного договору, шляхом переказу коштів з позичкового рахунку, зазначеного у п. 13.3 основного договору на поточний рахунок позичальника № 6101 в ПАТ «Альфа - Банк» МФО 300346 (п. 3) (а.с.26-27, т. 1). Вказаний транш був наданий банком позичальнику на підставі меморіального ордеру № 114445 від 19.06.2013 р. (а.с. 44, т. 1)

Додаткова угода № 2 від 21.06.2013 р. до спірного договору, згідно якої банк надає позичальнику транш у сумі 22315340,90 грн. (п.1), із строком повернення встановленого п. 5 даної додаткової угоди. Після надання траншу розмір кредиту наданого на підставі основного договору становить 22573340,90 грн. (п.4). На виконання п.7.1 договору сторонами погоджено, що на дату укладення даної додаткової угоди, GFI1 - курс продажу безготівкової іноземної валюти USA/UAH, становить 8,1675 грн. за 1 долар США (п.6). Транш надається у відповідності з цільовим призначенням кредиту, визначеним у пункті 1.5 основного договору, шляхом переказу коштів з позичкового рахунку, зазначеного у п. 13.3 основного договору на користь ПАТ «Чернігівське хімволокно», , р/р 8001 в ПАТ «Альфа - банк» МФО 300346, наступними платежами: 18218477,81 грн., призначення платежу - оплата за рухоме майно згідно договору №1/м від 21.06.2013 р., 2536121,42 грн., призначення платежу - оплата за рухоме майно згідно договору № 2/м від 21.06.2013 р., 541675,36 грн., призначення платежу - оплата за рухоме майно згідно договору №12/м від 21.06.2013 р., 71264,20 грн., призначення платежу - оплата за рухоме майно згідно договору № 9/м від 21.06.2013 р., 10612,86 грн., призначення платежу - оплата за рухоме майно згідно договору № 8/м від 21.06.2013 р., 937189,25 грн., призначення платежу - оплата за рухоме майно згідно договору № 3/м від 21.06.2013 р. (п. 3). (а.с.28-31, т. 1). Вказаний транш був надай банком позичальнику на підставі меморіальних ордерів № 183424 від 21.06.2013 р., № 183411 від 21.06.2013 р., № 183399 від 21.06.2013 р., № 183323 від 21.06.2013 р., № 183263 від 21.06.2013 р., № 183249 від 21.06.2013 р. (а.с.45-49, т. 1).

Додаткова угода № 3 від 25.06.2013 р. до спірного договору, згідно якої банк надає позичальнику транш у сумі 41395353,10 грн. (п. 1), із строком повернення встановленого п. 5 даної додаткової угоди з урахуванням змін, внесених угодою № 1 від 27.12.2013 р. (а.с.35, т. 1). Після надання траншу розмір кредиту наданого на підставі основного договору становить 63968694,00 грн. (п.4). На виконання п. 7.1 договору сторонами погоджено, що на дату укладення даної додаткової угоди, GFI1 - курс продажу безготівкової іноземної валюти USA/UAH, становить 8,15 грн. за 1 долар США (п.6). Транш надається у відповідності з цільовим призначенням кредиту, визначеним у п. 1.5 основного договору, шляхом переказу коштів з позичкового рахунку, зазначеного у п. 13.3 основного договору, на поточний рахунок позичальника № 6101 в ПАТ «Альфа - Банк» МФО 300346 (п. 3) (а.с.32-34, т. 1). Вказаний транш був надай банком позичальнику на підставі меморіального ордеру № 649430 від 25.06.2013 р. (а.с.50, т. 1).

Розділом 6 «Порядок нарахування, сплати та зміни розміру процентів за користування кредитом» кредитного договору сторони погодили, що проценти нараховуються щомісячно, при цьому таке нарахування здійснюється не рідше одного разу на місяць, на суму кредиту протягом усього строку користування ним, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році (метод факт/факт) (для кредиту у гривнях чи у російських рублях). Для цілей визначення періоду для нарахування процентів на суму кожного з Траншів день його надання враховується, а день - повернення не враховується (п. 6.1 договору).

Пунктом 6.2 передбачено, що проценти нараховані за місяць, починаючи з четвертого місяця від дати укладення додаткової угоди № 1 про видачу траншу, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця у строк з 1-го числа по 5-те число (включно) місяця, наступного за тим, за який вони нараховані (крім процентів строки яких визначені у наступних абзацах даного пункту).

Проценти, нараховані за перші три місяці, з дати укладення додаткової угоди № 1 про видачу траншу, позичальник зобов'язаний сплатити рівними частинами у такі строки: в строк до 15 червня 2014 р. (включно); в строк до 15 липня 2014 р. (включно); в строк до 15 серпня 2014 р. (включно).

Проценти нараховані за грудень та/або квітень, позичальник зобов'язаний сплачувати у строк з 1-го числа по 15-те число (включно) місяця, за тим за який вони нараховані.

Пункт 6.2 кредитного договору доповнений додатковою угодою від 28.02.2014 р. (а.с. 41, т. 1), згідно якої проценти, нараховані за користування кредитом у період з 01.11.2013 р. по 31.12.2013 р. (включно), сума яких складає 996654,99, позичальник зобов'язаний сплатити в строк до 05 березня 2014 року (включно).

Розділом 7 «Комісія за управління кредитом» кредитного договору сторони погодили, що позичальник зобов'язується сплачувати банку комісію за управління кредитом, розмір якої розраховується за наступною формулою: комісія за управління кредитом = Ф+К, де «Ф» - фіксована комісія (надалі частина комісії «Ф»), «К» - розрахункова частина (надалі - частина комісії «К»). Розмір частини комісії «Ф» становить 100,00 грн. за місяць (без ПДВ). Розмір частини комісії «К» визначається наступною формулою: частина комісії «К» = ((%+Т)/GF1) Х GFI2-(%+T) гривень (без ПДВ), де % - сума процентів, що сплачується за траншем у відповідному періоді; Т- розмір траншу/частини траншу, що фактично сплачується (коли сплачуються проценти за користування траншем, Т=0); GF1- курс продажу безготівкової іноземної валюти USA/UAH, встановлений банком на дату укладення відповідної додаткової угоди про надання відповідного траншу та визначається сторонами в кожній такій додатковій угоді; GF2- курс продажу безготівкової іноземної валюти USA/UAH, встановлений банком на робочий день, що передує даті здійснення відповідного погашення траншу/частини траншу/сплати процентів за користування траншем, крім випадків передбачених цим договором.

Частина комісії «Ф» нараховується щомісяця та підлягає сплаті щомісяця з 1-го по 5-те число місяця, наступного за місяцем, в якому «Ф» була нарахована, крім частини комісії «Ф», що нарахована за грудень та/або квітень, що підлягає сплаті позичальником у строк з 1-го числа по 15-те число (включно) місяця, наступного за тим, в якому вона нарахована. У випадку повного повернення траншу частина комісії «Ф» нараховується та підлягає сплаті в день такого повернення.

Частина комісії «К» нараховується відповідно до формули, зазначеної у п.п. 7.1.3 цього договору та підлягає сплаті щоразу в дату здійснення кожного повернення траншу/частини траншу/кредиту/процентів за користування траншем/кредитом, крім випадків викладених нижче.

У випадку звернення банком за захистом своїх прав до суду, частина комісії «К» нараховується та підлягає сплаті на дату підписання позовної заяви представником банку, виходячи із фактичної заборгованості позичальника по даному договору на дату такого підписання, при цьому для розрахунку розміру частини комісії «К» приймається курс продажу безготівкової іноземної валюти, значення якого є найбільшим із двох курсів - курс продажу безготівкової іноземної валюти, встановлений банком на дату закінчення строку дії кредитної лінії або курс продажу безготівкової іноземної валюти, встановлений банком на дату підписання позовної заяви представником банку.

Усі платежі за цим договором здійснюються у гривнях (п.10.1). Надання кредиту здійснюється у відповідності з його цільовим призначенням, визначеним у пункті 1.5 цього договору, шляхом переказу суми траншу з позичкового рахунку, зазначеного у пункті 13.3 цього договору, на поточний рахунок позичальника № 6101 у банку МФО 300346 або по інших реквізитах, передбачених у додатковій угоді, на підставі якої надається цей транш. Для цілей цього договору днем надання траншу вважається день списання його суми з позичкового рахунку по реквізитах, визначених згідно із абзацом першим цього пункту (п. 10.2). Всі платежі позичальника за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів і т. д.) здійснюється шляхом переказу коштів з будь - якого поточного рахунка позичальника на відповідний рахунок зазначений у п. 13.3 цього договору або письмового повідомлення банком. Для цілей цього кредиту днем здійснення позичальником будь-якого платежу за цим договором вважається день зарахування коштів на відповідний рахунок (п. 10.4).

Пунктом 10.4 кредитного договору з урахуванням редакції додаткової угоди № 4 від 29.01.2014 року (а.с. 39, т. 1) передбачено, якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості позичальника за цим договором, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватись у такій черговості, крім погашення, що буде здійснено з 29.01.2014 р. по 30.01.2014 р. (включно) у порядку передбаченому цим договором: прострочені проценти за користування кредитом та розрахункова комісія за управління кредитною лінією в частині комісії «К» (за їх наявності); пеня за прострочення комісії за управління кредитною лінією (за їх наявності); пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом (за їх наявності); пеня за прострочення сплати кредиту або його частини (за їх наявності); передбачені цим договором штрафи (за їх наявності); проценти за користування кредитом, визначені в абзаці четвертому п. 6.2 цього договору та розрахункова комісія за управління кредитною лінією в частині комісії «К» (за їх наявності); транші, повернення яких у терміни, визначені у відповідності з п. 9.1 цього договору, прострочено та розрахункова комісія за управління кредитною лінією (частина комісії «К») (за їх наявності); строкова комісія за управління кредитною лінією (за їх наявності); строкові проценти за користування кредитом та розрахункова комісія за кредитною лінією (частина комісії «К») (за їх наявності); строкове повернення кредиту та розрахункова комісія за кредитною лінією (частина комісії «К») (за їх наявності).

У період з 29.01.2014 р. по 30.01.2014 р. (включно) погашення повинно здійснюватись у такій черговості: транші повернення яких у терміни визначені у відповідності з п. 9.1 цього договору, прострочено, та розрахункова комісія за управління кредитною лінією (частина комісії «К») (за їх наявності); строкове повернення кредиту та розрахункова комісія за управління кредитною лінією (частина комісії «К») (за їх наявності).

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 вказаного Кодексу).

Статтею 524 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 11.6 кредитного договору визначено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, комісії за управління кредитною лінією і виконання усіх інших зобов'язань позичальника за цим договором у строк не більше 10 календарних днів з дати направлення позичальнику відповідної вимоги у разі, зокрема суттєвого порушення позичальником цього договору.

Згідно п. 11.5 даного договору суттєвим порушенням позичальником цього договору вважається будь-яка з наступних обставин: повне або часткове прострочення повернення будь - якого траншу у термін визначений згідно з п. 9.1 цього договору; повне або часткове прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за управління кредитною лінією хоча б за один місяць, якщо таке прострочення складає 20 і більше календарних днів із дня направлення банком вимоги про їх сплату; несплата або часткова не сплата пені за прострочення виконання будь - якого грошового зобов'язання позичальника за цим договором або будь-якого із штрафів, передбачених п. 11.2 цього договору, якщо таке прострочення складає 20 і більше календарних днів із дня направлення позичальнику банком вимоги про їх сплату і т. д.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач порушив строки виконання грошових зобов'язань згідно договору, зокрема останнім було прострочено повернення частини траншів у строки погоджені додатковими угодами № 2, 3 до кредитного договору з урахуванням редакції угоди № 1 від 27.12.2013 р. - починаючи з 21.03.2014 р.

24.10.2014 р. банком було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за спірним договором за юридичною адресою відповідача (а.с.75-76, т. 1). Згідно даної вимоги банк, користуючись правом наданим п. 11.6 спірного договору, вимагав від ТОВ «МОНОФІЛАМЕНТ» повернути заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №ІВ55/13 від 19.06.2013 р. в термін, що не перевищує 10 календарних днів з дати направлення цієї вимоги, яка станом на 17.10.2014 р. становить 109577137,13 грн., та складається з: 53688011,10 грн. строкової заборгованості за кредитом; 7763337,79 простроченої заборгованості за кредитом; 547444,44 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту; 350188,51 грн. строкової заборгованості по процентам; 6406607,98 грн. простроченої заборгованості по процентах; 638924,68 грн. заборгованості по пені за прострочення сплати процентів; 700,00 грн. заборгованість по комісії за управління кредитом; 43,88 грн. пені за прострочення сплати комісії; 40181878,74 грн. комісії за управління кредитною лінією «К». Вказана вимога була отримана відповідачем 28.10.2014 р., та залишена ним без виконання (а.с. 77, т. 1).

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідач, в порушення умов договору та додаткових угод до нього, не здійснював щомісячні платежі в обумовлені строки, чим допустив порушення виконання зобов'язання по погашенню тіла кредиту (траншів), відсотків за користування кредитом, комісії за управління кредитом, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати у відповідача дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків за користування кредитом та комісії за управлінням кредитною лінією за визначений позивачем період.

Позивачем заявлено до стягнення 51403414,90 грн. сума строкової заборгованості за кредитом, 10047933,99 грн. сума простроченої заборгованості по кредиту, 678490,24 грн. сума строкової заборгованості по процентах за період з 01.12.2014 р. по 31.12.2014 р., включно, 6773849,22 грн. сума простроченої заборгованості по процентах за період з 19.06.2013 р. по 30.11.2014 р., включно, 900,00 грн. сума комісії за управління кредитом «Ф» за період з березня 2014 р. по листопад 2014 р., включно, 91730677,12 грн. комісії за управління кредитною лінією «К».

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання, якими є сторони у справі, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наданий позивачем розрахунок (а.с.129-135, т. 2), заслухавши повноважних представників сторін, суд встановив, що позовні вимоги в частині стягнення строкової заборгованості по кредиту в сумі 51403414,90 грн., простроченої заборгованості по кредиту в сумі 10047933,99 грн., строкової заборгованості по процентах в сумі 678490,24 грн., простроченої заборгованості по процентах в сумі 6773849,22 грн., комісії за управління кредитом «Ф» в сумі 900,00 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за управління кредитною лінією «К» підлягають задоволенню частково в сумі 91610810,11 грн., так як позивачем не були враховані вимоги п. 7.1.2 договору, згідно якого показник GF1- курс продажу безготівкової іноземної валюти USA/UAH, встановлюється банком на дату укладення відповідної додаткової угоди про надання відповідного траншу та визначається сторонами в кожній такій додатковій угоді. Позивачем проведено розрахунок комісії за управління кредитною лінією «К» без врахування того, що показник GF1 за додатковою угодою № 1 від 19.06.2013 р. складав 8,1625 за 1 долар США (для траншу № 1), та за додатковою угодою № 2 від 21.06.2013 р. - 8,1675 грн. за 1 долар США (для траншу № 2). Судом був проведений перерахунок розміру комісії за управління кредитною лінією «К», яка згідно розрахунку становить 91610810,11 грн.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 вказаного Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Пунктом 11.1 кредитного договору сторони погодили, що за прострочення повернення кредиту чи його частини та/або сплати процентів та/або комісії за управління кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який стягується пеня.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення 917256,16 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 25.01.2014 р. по 31.12.2014 р., включно, 828037,45 грн. пені за прострочення сплати процентів за період з 06.02.2014 р. по 31.12.2014 р., включно, та 76,93 грн. пені за прострочення сплати комісії за період з 08.04.2014 р. по 31.12.2014 р., включно.

Матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо погашення тіла кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії за управління кредитом.

З урахуванням вищевикладеного, суд перевіривши розрахунок позивача (а.с. 129-135, т. 2), дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне погашення процентів в сумі 917170,68 грн. та 813319,78 грн., відповідно, оскільки позивачем було допущено помилки у визначенні кількості днів в періоді стягнення з 17.07.2014 р. по 08.09.2014 р., що складає 54 дні, замість 83 днів, як вказано позивачем. Позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення комісії за управління кредитом «Ф» підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 76,93 грн.

Відповідачем у відзиві на позов, з посиланням на ст..616 Цивільного кодексу України, заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій у вигляді пені до 216305,54 грн. - за прострочення сплати кредиту, та до 194234,68 грн. - за прострочення сплати процентів, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 616 вказаного Кодексу якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

У відповідності до ч. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймаючи рішення має право зменшити у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

За приписами ч. 2 ст. 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. За приписами ч. 2 ст. 218 вказаного кодексу учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має правозменшити розмір санкцій, при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що прострочення заборгованості по спірному кредитному договору виникла у зв'язку з виконання відповідачем зобов'язань за договором поруки № 393-П/13 від 26.02.2014 р., що укладений сторонами в забезпечення виконання умов договору про відкриття кредитної лінії № 62/113 від 21.06.2013 р., який був укладений між позивачем та ТОВ «Укркорд», в тому числі шляхом надання відповідачем зворотної фінансової допомоги ТОВ «Укркорд» (а.с. 183-187, 233-234, т.2). Відповідач стверджує, що надання фінансової допомоги відбувалося за розпорядженням позивача, що підтверджується листом № 66086-38-171337 від 24 липня 2014 р., № 95510-38-171341 від 22.10.2014 р. (а.с.112, т. 2). Також, на думку відповідача, першочерговість виконання зобов'язань ТОВ «Укркорд» за вказівкою позивача підтверджується листами з електронної пошти представників позивача (а.с.191-208, 235-243, т. 2). Таким чином, враховуючи, що загальна сума наданої фінансової допомоги ТОВ «Укркорд» становить 13373123,62 грн. (а.с. 234, т. 2), наявність часткової вини відповідача, а також те, що позивачем не були вжиті заходи щодо зменшення заборгованості відповідача за спірним договором, останній вважає, що заявлена до стягнення сума штрафних санкцій підлягає зменшенню.

Позивач проти заявленого клопотання заперечив, зазначивши, що доводи відповідача є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, виходять за межі предмета спору, та не підтверджують належними доказами в розумінні ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, у відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ст. 34 вказаного Кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно приписів ч. 3 ст.203 Цивільного кодексу України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішньої волі. Стаття 627 вказаного Кодексу визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Так, відповідачем не підтверджено належними доказами, що договір поруки № 393-П/13 від 26.02.2014 р. від 26.02.2014 р., договір від 05.03.2014 про надання фінансової допомоги укладені ним не з власної волі, а під тиском з боку позивача, а тому, суд, у повній відповідності до вимог ст..204 Цивільного кодексу України щодо презумпції правомірності правочину, виходить з чинності зазначених договорів, які укладені сторонами за їх вільним волевиявленням.

Стаття 42 Господарського кодексу України визначає, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідач, згідно з п. 2.12 Статуту, здійснює господарську діяльність від свого імені на засадах повного госпрозрахунку, самоокупності та самофінансування, здійснює володіння, користування та розпорядження своїм майном відповідно до предмету діяльності Товариства та призначення майна.

Лист № 66086-38-171337 від 24 липня 2014 р. (а.с.112, т. 2) може свідчити ( за умов підтвердження повноважень осіб, підписавших цей лист, надавати таку згоду від імені відповідача) про надання банком згоди на реалізацію заставного рухомого майна за договором застави № 289/14 від 24.07.2014 р., укладеного в забезпечення спірного кредитного договору, а не свідчить про те, що відчуження балансового майна відповідача та подальше використання виручених коштів, здійснено останнім за вказівкою позивача. . Електронне листування (а.с.191-208, 235-243, т. 2) між відповідачем та фізичною особою Бутько Ю. (), вищезазначеного також не спростовують.

Таким чином, враховуючі вищевикладене, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими належними доказами. Крім того, сума штрафних санкцій, що заявлене до стягнення, не є надмірно великою порівняно із загальним розміром заборгованості.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача та зменшення суми штрафних санкцій (пені).

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам, з урахуванням вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНОФІЛАМЕНТ» (14001, Чернігівська область, м. Чернігів, Новозаводський район, вул. Щорса, 78, п/р 6101 у ПАТ «Альфа - Банк», МФО 300346, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, Шевченківський район, вул. Десятинна, буд 4/6, р. 37395003 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, ) - 51403414,90 грн. строкової заборгованості за кредитом, 10047933,99 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 917170,68 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 678490,24 грн. строкової заборгованості по процентах, 6773849,22 грн. простроченої заборгованості по процентах, 813319,78 грн. пені за прострочення сплати процентів, 900,00 грн. комісії за управління кредитом, 76,93 грн. пені за прострочення сплати комісії, 91610810,11 грн. заборгованості по комісії за управління кредитною лінією К, 73021,54 грн. судового збору.

3. Врешті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 26.02.2015р.

Суддя І.Г. Мурашко.