ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"26" лютого 2015 р. Справа № 911/717/15

Суддя Рябцева О.О., розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська обл., м. Біла Церква

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 58778,30 грн.

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З поданої позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу про стягнення 58778,30 грн., тобто заявлено вимогу майнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011р. судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-VIІІ розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 року складає 1218,00 грн.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. № 3674-VI за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як вбачається з доданої позивачем до позовної заяви квитанції № 54-711 від 19.02.2015р., позивачем сплачено судовий збір у сумі 587,80 грн., що не відповідає вимогам пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», оскільки повинен бути сплачений судовий збір у розмірі не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, квитанція № 54-711 від 19.02.2015р. не може бути документом, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Як доказ відправлення відповідачу та третій особі копії позовної заяви з доданими до неї документами позивачем до позовної заяви додано тільки фіскальні чеки № 3860 від 23.02.2015р. та № 3859 від 23.02.2015р. Проте, відповідно до вимог ст. 56 ГПК України належним доказом відправлення відповідачу та третій особі копії позовної заяви з доданими до неї документами є чек (квитанція) з описом вкладення у цінний лист.

Отже, фіскальні чеки № 3860 від 23.02.2015р. та № 3859 від 23.02.2015р. без описів вкладення у цінний лист не можуть бути доказами, що підтверджують відправлення відповідачу та третій особі копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Враховуючи викладене, позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 26 аркушах - в першу адресу.

Суддя О.О. Рябцева