номер провадження справи 11/16/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 Справа № 905/2647/14

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий - суддя Гончаренко С.А., розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державне підприємство «Вугілля України» (вул. Б. Хмельницького, буд. 4, м. Київ, 01601, ),

до відповідача-1: Державне підприємство «Торезантрацит» (вул. Енгельса, буд. 88, м. Торез, Донецька область, 86600; ),

до відповідача-2: Публічне акціонерне товариство «ГРУПОВА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ЧЕРВОНА ЗІРКА» (вул. Баумана, буд. 17, смт. Пелагіївка м. Торез, Донецька область, 86606; ),

відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

про: стягнення 4336,80 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява державного підприємства «Вугілля України» про стягнення з державного підприємства «Торезантрацит»та публічного акціонерного товариства «Групова збагачувальна фабрика «Червона зірка» 4336,80 грн. збитків в порядку регресу.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.04.2014р. порушено провадження у справі, призначені дата і час судового засідання. Справа передавалась на розгляд іншого судді. втім, справу остаточно вирішено не було через припинення діяльності господарського суду Донецької області у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області.

27.01.2015р. до господарського суду Запорізької області звернувся позивач із заявою про прийняття до розгляду справи № 905/2647/14.

Відповідності до ст. 1 Закону України «Про здіснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», ст. 34 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розпорядження Голови вищого господарського суду України від 02.09.2014р. № 28-р, розгляд господарських справ, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, здійснюється зокрема господарським судом Запорізької області.

Ухвалою від 27.01.2015р. на підставі витягу з реєстру автоматизованого розподілу справ (заяв, скарг, клопотань тощо), справу прийнято до розгляду даним складом суду, призначені дата і час судового засідання, в порядку підготовки до розгляду сторони зобов'язані надати документи та вчинити дії, необхідні для всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин спору.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, з підстав, викладених у позові, при цьому зазначає, що спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем обов'язку сплати залізничний тариф у повному обсязі через невірно вказану у залізничній накладній відстань. Недоотриману суму провізної плати було утримано з вантажоотримувача, який в свою чергу стягнув цю суму за рішенням господарського суду м. Києва з позивача, чим ДП «Вугілля України» завдано збитків.

Разом із цим, позивач просить судові витрати, пов'язані із розглядом справи віднести на відповідачів.

Відповідачі вимоги суду не виконали, відзив на позовну заяву та витребувані докази не надали, в судове засідання повноважних представників не направили. За таких обставин, справа розглядається в порядку передбаченому ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в матеріалах справи документами та за відсутністю повноважних представників відповідачів.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України закріплено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 цього Кодексу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Між державним підприємством «Вугілля України» (Покупець) та державним підприємством «Торезантрацит» (Постачальник) було укладено договір поставки вугілля № 06-10/1-ЕН р. від 01.02.2010 року.

Згідно п. 1.1. Договору поставки Постачальник поставляє Покупцю вугільну продукцію (далі вугілля) в асортименті, по реквізитах та за якісними характеристиками, приведеними в цьому Договорі.

Відповідно до п. 2.1. Договору, поставка здійснюється залізничним транспортом у відкритих піввагонах, погодженим графіком.

Згідно п. 7.5. Договору, Покупець забезпечує оплату залізничного тарифу по перевезенню вугілля.

В п. 2.1 Договору зазначено, що вугілля постачається рівномірно добовими обсягами протягом періоду поставки залізничним транспортом у відкритих на піввагонах вантажною швидкістю на умовах DDP (залізнична станція призначення) згідно з міжнародними правилами тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс» в редакції 2000р. з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором та за реквізитами Покупця, вказаними в Додатках до Договору.

Відповідно до п. 3.1.2. Договору Постачальник зобов'язаний здійснювати завантаження вугіллям однорідної якості всіх вагонів партії та по всій глибині вагону у справні, очищені від залишків попереднього вантажу, сміття, тощо, вагони та у відповідності до вимог завантаження, що ставляться Залізницею.

Відповідно п. 3.1.8. Договору, ДП «Торезантрацит» зобов'язане здійснювати заповнення та оформлення транспортних документів на перевезення залізницею вугілля.

Відповідно до п. 8.2. Договору у випадку, які не врегульовані умовами цього Договору, сторони керуються діючим законодавством України.

Під час виконання договору № 06-10/1-ЕН р. від 01.02.2010 була здійснена наступна поставка:

Вантажовідправник: ТОВ «Донбаський збагачувальний комбінат»;

Постачальник: ДП «Торезантрацит»;

Вантажоотримувач: Трипілська ТЕС ВАТ «Ценртенерго».

Покупець: ДП «Вугілля України».

Згідно відомостей Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» публічне акціонерне товариство «Групова збагачувальна фабрика «Червона зірка» (відповідач-2) є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаський збагачувальний комбінат».

У залізничній накладній № 50168426 в колонці Тарифні Відмітки зазначено «Розрахунок платежів за 439 км» при фактичній відстані 842 км і «Провізна плата 5680,00 грн. без ПДВ», що свідчить про неналежне виконання свого обов'язку Відповідачем-1 та несплату у повному обсязі залізничного тарифу.

Недоотриману суму провізної плати, а саме 3614 грн. та 722,80 грн. ПДВ було нараховано та утримано з Трипільської ТЕС ВАТ «Центренерго», що підтверджується переліком 3003 від 30.03.11 року.

ДП «Вугілля України» при розрахунках за поставлене вугілля у березні 2011 року було надано ПАТ «Центренерго» відомість залізничного тарифу, за якою останнім було сплачено залізничний тариф у повному обсязі. В підтвердження по факсу ним була надана квитанція про приймання вантажу № 50168426, яка містила виправлення зазначеного номеру на № 50168285 залізничною станцією Пелагеєвський Донецької залізниці - станції прийняття вантажу до відправлення, та надано перелік ТехПД-1 з рахунку про сплату 9294,00 грн. та 1858,80 грн. по вказаній відправці.

На підставі підписаного акту приймання-передачі вугільної продукції від 31.03.2011 ВАТ «Центренерго» відшкодував ДП «Вугілля України» не фактично сплачену останнім вартість перевезення вугілля по залізничній накладній № 50168426, а вартість по тарифу, що підтверджується Відомістю залізничного тарифу по відфактурованим вагонам, що є додатком до вказаного акта, рахунком - фактурою № ВУ-СФ-0000887 від 31.03.2011 року.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Таким чином, через невірно вказану відстань до Вантажоотримувача, у залізничній накладній та недоплату залізничного тарифу, ПАТ «Центренерго» було двічі сплачено 4336,80 грн.: 1) залізниці - при видачі вантажу, 2) ДП «Вугілля України» - за умовами Договору.

Відповідно до п. 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені у перевізні документи та відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість.

Відповідно до ст. 24, 122 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 року № 457, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаній у накладній.

Виходячи із вищевикладеного, подвійно сплачена сума 4336,80 грн. є збитками ВАТ «Центренерго».

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Статтею 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

В свою чергу, ВАТ «Центренерго», як Вантажоотримувач звернувся до господарського суду м. Києва про стягнення з ДП «Вугілля України» збитків і рішенням від 11.10.2011р. у справі № 16/457, яке вступило в закону силу, позовні вимоги були задоволені. Зокрема з ДП «Вугілля України» на користь ПАТ «Центренерго» стягнуто 4336,80 грн. збитків.

Відповідно до ч.2 ст.35 Господарського процесуального Кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються, зокрема, витрати зроблені управною стороною.

На виконання рішення суду, згідно п. 3 ст. 203 Господарського кодексу України було складено та підписано 01.12.2011 року за № 2802/10 заяву про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних вимог на суму 4674,80 грн., згідно п. 3.1 якої, «зобов'язання ДП «Вугілля України» по виконанню грошового зобов'язання перед ПАТ «Центренерго» на підставі рішення суду № 16/457 на суму у розмірі 4674,80 грн. (п.1 заяви) припиняється зарахуванням зустрічних вимог повністю.»

Зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 4336,80 грн., як спосіб відшкодування збитків ПАТ «Центроенерго», в розумінні ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України є збитками ДП «Вугілля Украни», які виникли внаслідок порушення відповідачем-1 господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Відповідно до умов ст. 618, 528 Цивільного кодексу України та ст. 194 Господарського кодексу України, передавши виконання зобов'язання по завантаженню вугілля на третю особу (ТОВ «Донбаський збагачувальний комбінат»), ДП «Торезантрацит» (боржник) не звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі та відшкодувати збитки понесені через неналежне виконання господарського зобов'язання третьою стороною. Тобто у разі порушення зобов'язання третьою особою, боржник повинен виконати зобов'язання самостійно. Відповідальність за не виконання або неналежне виконання зобов'язання у випадках покладення відповідних прав або обов'язків на іншу (третю) особу несе та сторона, яка є учасником договору (постачальник ДП «Торезантарцит»).

Отже, позовні вимоги ДП «Вугілля України» про стягнення з ДП «Торезантрацит» збитків в сумі 4336,80 грн. заявлені обґрунтовано, підтверджені зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню.

У задоволенні позовних вимог до публічного акціонерного товариства «Групова збагачувальна фабрика «Червона зірка» слід відмовити.

Судові витрати віднести на відповідача-1, оскільки спір з його вини доведено до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємство «Торезантрацит» (вул. Енгельса, буд. 88, м. Торез, Донецька область, 86600; ) на користь державного підприємства «Вугілля України» (вул. Б. Хмельницького, буд. 4, м. Київ, 01601, ) 4336 (чотири тисячі триста тридцять шість) грн. 80 коп. збитків та 1827(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В позові до публічного акціонерного товариства «Групова збагачувальна фабрика «Червона зірка» відмовити.

Рішення в повному обсязі складено і підписане 10.03.2015р.

Суддя С.А.Гончаренко