ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р. Справа № 922/2644/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Бондаренко В.П.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Вовченко А.О.,

відповідача - Соловцов С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 855 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 20.01.15 у справі

за позовом Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків,

до ТОВ "Альфа-Продукт", м. Харків,

про стягнення коштів в розмірі 136 000,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Продукт", м. Харків, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України штраф в сумі 68000,00 грн. та пеню в розмірі 68000,00 грн. на виконання рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 216-К від 26.09.2013р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.01.2015 року (головуючи суддя Аюпова Р.М., суддя Бринцев О.В., суддя Шатерніков М.І.) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Продукт" на користь Державного бюджету України 68000,00 грн. штрафу та 68000,00 грн. пені.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищенаведене рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача у відзиві та в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін.

На думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо).

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

За результатами розгляду справи № 3/20-140-13 про порушення законодавства про захист недобросовісної конкуренції адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі-Відділення) прийнято рішення від 26.09.2013 № 216-К (надалі - рішення).

Пунктом 1 резолютивної частини рішення визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-продукт" (відповідач), розмістивши на етикетці безалкогольного напою "Лимонад" інформацію про продукт без значення даних про походження товару, виробника, споживчі властивості, придатність до застосування, стандарти, характеристики, вчинило порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбачене статтею 15і Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення суб'єктом господарювання невизначеному колу осіб неповних даних про споживчі властивості товарів, що можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання товарів цього суб'єкта господарювання.

За вчинене порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, згідно з п. 2 резолютивної частини рішення, на відповідача покладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

Копія рішення направлена Відділенням (позивачем) відповідачу листом № 02-26/3-4194 від 01.10.2013 року для виконання.

Зазначений лист та копія рішення були отримані 09.10.2013 року, про що свідчить лист поштампту-центру поштового зв'язку №1 Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 10.06.2014р. № 09-07-1369.

Таким чином, строк добровільної сплати накладеного штрафу, встановленого у резолютивній частині рішення, закінчився 09.12.2013р.

Як зазначив позивач, станом на 21.05.2014 жодних документів на підтвердження сплати штрафу TOB "Альфа-Продукт" до Відділення не надходило, що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду, нарахувавши відповідачеві пеню за прострочення сплати штрафу в розмірі 68000,00 грн.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про захист економічно конкуренції" (далі - Закон), заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Як свідчать матеріали справи, TOB "Альфа-Продукт" зверталось до господарського суду Харківської області з позовом про визнання недійсним рішення адміністративної колегії відділення від 26.09.2013 №216-К у справі №3/20-140-13 .

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.12.2013 у справі №922/4749/13 у задоволенні позову відмовлено, тобто залишено в силі Рішення №216-К.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2014 рішення суду першої інстанції у справі №922/4749/13 скасовано, прийнято нове рішення про задоволення позову.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.05.2014р. постанову суду апеляційної інстанції від 26.02.2014р. у справі №922/4749/13 скасовано, а рішення суду першої інстанції залишено в силі.

TOB "Альфа-Продукт" звернулось до господарського суду Харківської області із заявою про перегляд його рішення від 24.12.2013р. у справі №922/4749/13 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.09.2014р. було відмовлено у задоволенні заяви TOB "Альфа-Продукт" про перегляд його рішення від 24.12.2013 у справі №922/4749/13 за нововиявленими обставинами.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.10.2014р., було скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 02.09.2014 у справі №922/4749/13,

Постановою Вищого господарського суду України від 23.12.2014р., постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.10.2014р. було скасовано, ухвалу господарського суду Харківської області від 02.09.2014 у справі №922/4749/13, залишено в силі.

Таким чином, під час розгляду справи № 922/4749/13 рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 216-К, прийняте 26.09.2013р. не було визнано недійсним.

Відповідно до частини другої статті 111-11 Господарського процесуального кодексу країни постанова касаційної інстанції господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Антимонопольного комітету України від 26.09.2013р. № 216-К по справі № 3/20-140-13 про порушення законодавства про захист недобросовісної конкуренції та накладення штрафу, визнається правомірним та підлягає обов'язковому виконанню відповідачем.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону, протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Станом на день подання позовної заяви жодних документів на підтвердження сплати штрафу на адресу позивача не надходило.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про захист економічно конкуренції", рішення органів позивача є обов'язковими до виконання; особа, на яку накладено штраф за рішенням органу позивача сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладенні штрафу.

Враховуючи отримання відповідачем Рішення 09.10.2013р., ТОВ "Альфа-Продукт" визнається судом таким, що з 09.12.2013р. прострочив виконання зобов'язання з оплати виставленого позивачем штрафу, за рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.09.2013р. № 216-К по справі № 3/20-140-13.

Відповідно до частини сьомої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Згідно із частиною п'ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Нарахування пені зупиняється, зокрема, на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

У пункті 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" роз'яснено, що тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

Враховуючи вищевикладене, згідно з частиною п'ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за невиконання рішення від 26.09.2013р. № 216-К по справі № 3/20-140-13 за період з 25.12.2013р. по 12.01.2014р. включно, з 27.02.2014р. по 21.04.2014р. включно та 21.05.2014р. (тобто за 74 календарних дні) загальний розмір пені складає 75480,00 грн.

Згідно з частиною п'ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Отже, розмір пені не повинен перевищувати 68000,00 грн.

Відповідно до вимог статті 29 Бюджетного кодексу України та статті 56 Закону суми стягнутих штрафів та пені перераховуються до загального фонду Державного бюджету України за місцем знаходження платника податків за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", символ звітності 106.

Приписами статті 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлені повноваження державного уповноваженого Комітету, до яких, зокрема, належать: звернення до суду з позовами, заявами і скаргами у зв'язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені та стосовно зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про визнання позовних вимог про стягнення з відповідача 68000,00 грн. штрафу та 68000,00 грн. пені обґрунтованими, такими що підтверджуються наданими суду доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо посилань відповідач а в обґрунтування своєї позиції по справі на висновок Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області від 04.02.2015 року, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, висновок органів досудового слідства не є обов'язковим для господарського суду.

Так, частиною 4 статті 25 передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином посилань відповідач а в обґрунтування своєї позиції по справі на висновок Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області від 04.02.2015 року не приймаються колегією суддів.

Відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі. В обґрунтування якого останнім вказано, що в провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/4749/13 за позовом ТОВ "Альфа-Продукт" до ХОТВ Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення №216-К від 26.09.2013 року.

Крім того, відповідач просить зупинити провадження у справі до розгляду Харківським окружним адміністративним судом справи № 820/20673/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-продукт" до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про недійсним вищевказаного рішення про накладення штрафу, пені.

Дослідивши подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі, надані докази в обґрунтування даного клопотання, колегія суддів відмовляє в його задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, про що виносить ухвалу.

Зазначена норма визначає сукупність обставин, за наявністю яких суддя зобов'язаний зупинити провадження у справі. Так, за змістом зазначеної норми такими обставинами є:

розгляд іншої справи іншим судом;

взаємозв'язок такої справи зі справою, що розглядається;

неможливість розгляду такої справи до вирішення пов'язаної з нею справи іншим судом.

Так, відповідач просить зупинити провадження в даній справі до розгляду Харківським окружним адміністративним судом справи № 820/20673/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-продукт" до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Між тим, посилання відповідача на неможливість розгляду даної справи до завершення розгляду адміністративної справи №820/20673/14 - є помилковим, з огляду на наступне.

Так, у судовому процесі в господарських судах позивачами і відповідачами можуть бути підприємства та організації, зазначені в ст. 1 ГПК України, тобто підприємства, установи, організації, інші юридичні та фізичні особи.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

За приписами ст. 60 Закону України від 11.01.2001 р. № 2210-ІІІ "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду.

Відповідно до п. 13 розділу VIIІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, Закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Кодексом діють у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

В силу ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Зазначені норми ст. 12 ГПК України та ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" щодо підвідомчості спорів за участю органів Антимонопольного комітету України господарським судам є законодавчими приписами стосовно передбаченого ст. ст. 2, 4 КАС України іншого порядку судового вирішення, а саме - вирішення спорів господарськими судами в порядку господарського судочинства.

Отже, спори з відповідних правовідносин підвідомчі господарським судам України.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються (встановлюються) іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно в даній справі.

В даному випадку такої неможливості не існує, враховуючи розгляд питання щодо оскарження рішення №216-К господарськими судами, яке відноситься до їх компетенції, та наявність постанов Вищого господарського суду від 20.05.2014 та від 23.12.2014 у справі №922/4749/13, які є обов'язковими до виконання на всій території України в силу статті 124 Конституції України.

За таких підстав колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання TOB "Альфа-Продукт" про зупинення провадження у справі №922/2644/14.

Щодо посилань відповідач на пункт 20.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №15 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", та доводів про необхідність зупинення провадження у зв'язку із тим, що в провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/4749/13 за позовом ТОВ "Альфа-Продукт" до ХОТВ Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення №216-К від 26.09.2013 року, колегія суддів зазначає наступне.

З правового аналізу вищевказаного пункту 20.3 Пленуму Вищого господарського суду України №15 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" вбачається, що положення цього пункту не розповсюджуються на випадки перегляду іншим судом рішення за нововиявленими обставинами, а тому - підстави для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження - відсутні.

Колегія суддів зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги норм процесуального права і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, і при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.01.2015 року залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 02.03.2015 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Бондаренко В.П.