КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. Справа№ 911/2912/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання: Кац О.В.,

за участю представників сторін:

прокурор: Гуменюк Я.В. посвідчення №023212 від 28.11.13р.;

від позивача: Короткий Є.В. довіреність № 1 від 05.01.15р.;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи1: не з'явились;

від третьої особи 2: Дудник А.О. довіреність № 23 від 06.01.15р.;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону

на рішення господарського суду Київської області від 27 листопада 2014 року у справі №911/2912/14 (Головуючий: Рябцева О.О., судді: Антонова В.М., Конюх О.В.)

за позовом Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,

треті особи 1) Міністерство оборони України

2) Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській області

про стягнення 34 232,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник Білоцерківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 34232,28 грн. (т. І, а.с.7-13).

Ухвалою господарського суду Київської області від 02 вересня 2014р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство оборони України (т. І, а.с.174-176).

Ухвалою господарського суду Київської області від 21 жовтня 2014 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській області (т. І, а.с.226-227).

Рішенням господарського суду Київської області від 27 листопада 2014 року по справі №911/2912/14 в задоволенні позову відмовлено (т. І, а.с. 246-257).

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Заступник військового прокурора Білоцерківського гарнізону звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 27 листопада 2014 року у справі №911/2912/14 та припинити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що станом на момент прийняття місцевим господарським судом рішення у справі постановою господарського суду Київської області ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» визнано банкрутом. Таким чином, провадження у справі суд повинен був припинити у зв'язку із ліквідацією позивача у справі.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справи між суддями від 16 лютого 2015 року справу № 911/2912/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18 лютого 2015 року апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 03 березня 2015 року.

Згідно з розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду Шевченко Е.О. від 03.03.2015 року у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Агрикової О.В., склад суду змінено на - головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді: Рудченко С.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03 березня 2015 року вказана колегія суддів прийняла справу №911/2912/14 до свого провадження.

В судовому засіданні 03 березня 2015 року прокурор та представник ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» надали свої пояснення, в яких підтримали апеляційну скаргу, просили суд рішення Господарського суду Київської області від 27 листопада 2014 року скасувати та припинити провадження у справі №911/2912/14.

Представник Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській області при вирішенні даного спору поклався на розсуд суду.

Представники Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та Міністерства оборони України в судове засідання 03 березня 2015 року не з'явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень (№09-33/8285/15 . від 02.03.2015р.).

Враховуючи належне повідомлення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та Міністерства оборони України про час та місце судового засідання, з урахуванням вимог статей 102 ГПК України і тієї обставини, що неявка представників Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та Міністерства оборони України не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та Міністерства оборони України.

Згідно з частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Між Державним підприємством Міністерства Оборони України «Білоцерківський військовий торг» та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 були укладені договори:

1) договір про надання в користування торгового місця №85 від 07 вересня 2012 року. Предметом даного договору є платне строкове користування торгового місця в приміщенні магазину №8 державного підприємства, загальна площа орендованого приміщення 150 кв.м. (т. І, а.с. 31).

2) Договір про надання в користування торгового місця № 102 від 28 вересня 2012 року. Предметом даного договору є платне строкове користування торгового місця в приміщенні чайної №2 державного підприємства, загальна площа орендованого приміщення 100 кв.м. (т. І, а.с. 32-33).

3) Договір про надання в користування торгового місця №104 від 03 жовтня 2012 року. Предметом даного договору є платне строкове користування торгового місця в приміщенні чайної №8, загальна площа орендованого приміщення 80 кв.м. (т. І, а.с. 34-35).

Матеріали справи містять акти здачі - прийняття робіт за вищезазначеними договорами за період з жовтня 2012 року по серпень 2013 року. Акти здачі - прийняття робіт підписані сторонами договорів та скріплені їх печатками. (т. І, а.с. 42-74).

Прокурор в позовній заяві вказує, що ФО-П ОСОБА_4 порушено строки оплати за договорами №85, 102 ,104 та неповно внесено орендні платежі за користування торговими місцями, внаслідок чого у ФО-П ОСОБА_4 утворилася заборгованість за договором №85 у розмірі 8 864,52 грн., за договором №102 - 1 038,88 грн., за договором №104 - 24 283,88 грн.

Господарським судом Київської області в оскаржуваному рішенні встановлено, що за спірними договорами ФО - П ОСОБА_4 за період з жовтня 2012 року по серпень 2013 року повинна була сплатити 216 232,36 грн. Водночас, ФО - П ОСОБА_4 частково сплачена орендна плата на загальну суму 192500,00 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви прибутковими касовими ордерами. (т. І, а.с. 76-127).

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» засноване на державній власності й підпорядковане Міністерству Оборони України. (Преамбула Статуту ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг», т. І, а.с. 15-20).

Пунктом 4.2. Статуту ДП МОУ "Білоцерківський військовий торг" передбачено, що майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання, здійснюючи яке підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству України та Статуту.

Приміщення, які були предметом договорів №85, №102 ,№104 є державною власністю і закріплене на праві господарського відання за ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг», що підтверджується актами від 25.05.2001р. прийому-передачі будівель Білоцерківською КЕЧ району, яким було передано на баланс ДП МОУ "Військовий торг № 659" будівлю магазину № 8 (за генпланом № 142) військового містечка № 1 м. Біла Церква, загальною площею 266 кв.м., будівлю чайної № 8 (за генпланом № 197) військового містечка № 3 м. Біла Церква, загальною площею 162 кв.м., будівлю чайної № 2 та їдальні № 8 (за генпланом № 5) військового містечка № 3 м. Біла Церква, загальною площею 202 кв.м. (т. І, а.с. 196-198).

Наказом Міністра Оборони України №53 від 20.02.2011р. створено державне підприємство Міністерства Оборони України «Білоцерківський військовий торг». (т. І, а.с. 199).

Вищезазначені будівлі за актом прийому-передачі від 06.07.2001р. основних фондів, обігових засобів, інших матеріальних цінностей, були передані державним підприємством Міністерства оборони України "Військовий торг № 659", який є правонаступником філіалу № 24 державного підприємства Міністерства оборони України "Управління торгівлі Північного оперативного командування", державному підприємству Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг".

Отже, передане державному підприємству Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" майно є державною власністю та належить йому на праві повного господарського відання.

Відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності регулюється Господарським кодексом України та Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" об'єктами оренди за цим Законом є, зокрема нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Відповідно до статті 287 Господарського кодексу України орендодавцями щодо державного та комунального майна є: Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом; державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, Господарським кодексом України визначено, що орендодавцями є підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна

Аналогічний позиція визначена також Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями є підприємства, установи та організації щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Отже, ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» мало право передавати державне майно одному суб'єкту господарювання загальною площею яка не перевищує 200 кв.м.

Всупереч наведеному, ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» було передано державне майно в строкове платне користування одному суб'єкту господарювання (ФО - П ОСОБА_4) загальною площею, яка перевищує 200 кв.м. (150 кв.м.+100 кв.м.+80 кв.м.=330 кв.м.).

Таким чином, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що належним орендодавцем за даними договорами є Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській області, оскільки було здійснено передачу державного майна в строкове платне користування одному суб'єкту господарювання площею, що перевищує 200 кв.м.

За таких обставин, укладання договорів користування державним майном, площею, що перевищує 200 кв.м. з неналежним орендодавцем суперечать інтересам держави, оскільки має місце користування державним майном без належних на те правових підстав та недоотримання державою грошових коштів за користування даним майном.

Пунктом 1 частини 1 статті 83 ГПК України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Враховуючи викладене вище, місцевим господарським судом правомірно визнано недійсні спірні договори як такі, що суперечать вимогам чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Згідно з ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до п. 17 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою № 786 від 04.10.1995 р. Кабінету Міністрів України, у разі коли орендодавцем майна є Фонд державного майна, його регіональне відділення чи представництво, орендна плата за нерухоме майно державних підприємств, організацій спрямовується: 70 відсотків орендної плати до державного бюджету, 30 відсотків державному підприємству, організації, на балансі яких перебуває це майно.

З огляду на викладене вище, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про розподіл суми орендних платежів, які надішли від орендаря та які не сплачені орендарем за фактичне користування державним майном у співвідношенні 70 % - Регіональному відділенню фонду державного майна України по Київській області (як належному орендодавцю) та 30 % - балансоутримувачу державного майна (ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг»).

Перевіривши розрахунок суду першої інстанції сум, які підлягають до стягнення з ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» та ФО -П ОСОБА_4, враховуючи визнання недійсними спірних договорів, колегія суддів апеляційного господарського суду вказує, що з ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» підлягає стягнення сума у розмірі 192500,00 грн., з ФО - П ОСОБА_4 у розмірі 23732,36 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що станом на момент прийняття місцевим господарським судом рішення у справі постановою господарського суду Київської області ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» визнано банкрутом. Таким чином, провадження у справі суд повинен був припинити у зв'язку із ліквідацією позивача у справі.

Дані твердження скаржника спростовуються наступним.

Згідно статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державного органу, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 6 ст. 39 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи є датою припинення юридичної особи.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про визнання позивача (ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг») банкрутом, підстав для припинення провадження не має, а тому доводи скаржника безпідставними та такими, які суперечать вимогам чинного законодавства.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що скаржник не надав суду достатніх доказів в розумінні статті 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні господарського суду Київської області повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення господарського суду Київської області від 27 листопада 2014 року по справі № 911/2912/14 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону на рішення господарського Київської області від 27 листопада 2014 року по справі № 911/2912/14 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону на рішення Господарського суду Київської області від 27 листопада 2014 року по справі № 911/2912/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 27 листопада 2014 року по справі № 911/2912/14 залишити без змін.

3. Справу № 911/2912/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді С.Г. Рудченко

А.О. Мальченко