РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015Справа №910/2293/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Фірма "РУДЬ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Танталсгруп"

про стягнення 71994,59 грн.

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін:

Від позивача: Хіральдо Рамірес Михайло Максимо Вальтерович (дов.)

Від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 24.02.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Фірма "РУДЬ" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Танталсгруп" 71994,59 грн., з яких: 64829,41 грн. - основний борг за договором поставки № 835 від 06.08.2013р. та 7165,41 грн. - пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2015р. порушено провадження у справі № 910/2293/15-г та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 24.02.2015р.

23.02.2015р. через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Фірма "РУДЬ" надійшли документи по справі.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Фірма "РУДЬ" в судовому засіданні 24.02.2015р. надав пояснення по суті позовних вимог, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Танталсгруп" в судове засідання 24.02.2015р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та інших витребуваних судом документів не надав. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2015р., що повернута на адресу суду поштовим відділенням зв'язку.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Танталсгруп" належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Згідно із п. 3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, справа у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України може бути розглянута за наявними у ній документами, в судовому засіданні 24.02.2015р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

06.08.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова Фірма "РУДЬ" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Танталсгруп" (покупець, відповідач) укладено договір поставки №835 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується поставляти покупцю продукти харчування (товар), а покупець зобов'язується прийняти цей товар і оплачувати йому товар постачальнику на умовах, визначених у цьому договорі.

Згідно із п. 2.6. договору, фактичною датою поставки товару є дата приймання товару і підписання товарної накладної.

Пунктом 2.8. договору визначено, що постачальник зобов'язується надавати покупцю разом з товаром наступні документи: накладну, податкову накладну, посвідчення про якість товару, санітарно-гігієнічні висновки (при необхідності).

Відповідно до п. 3.1. договору, ціни на товар вказуються у прас-листах постачальника, які надаються покупцю до початку поставки товару і є невід'ємними частинами цього договору. Ціни можуть бути замінені постачальником лише за попереднім погодженням з покупцем не менш, як за 5 робочих днів до моменту такої зміни.

Вартість поставленого товару оплачується покупцем за цінами, зазначеними постачальником у накладних (п. 3.2.).

Пунктом 3.3. договору передбачено, що оплата покупцем вартості поставленого товару за цим договором товару проводиться шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок або внесенням коштів готівкою в касу постачальником відповідно до чинного законодавства України протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати поставки партії товару. У випадку неоплати покупцем партій товару по двом накладним постачальник має право зупинити постачання товару до моменту погашення заборгованості.

Відповідно до п. 4.2. договору , покупець взяв на себе зобов'язання здійснювати оплату вартості отриманого від постачальника товару у визначений у п. 3.3. договору строк.

Згідно із п. 5.2 договору, у випадку недотримання строків оплати, вказаних в п.п. 3.3., п. 4.2. цього договору або строків поставки товару вказаних в п. 2.2. винна сторона сплачує на користь другої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості або вартості не поставленого товару за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Даний договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2013 року. Якщо жодна із сторін за 15 календарних днів до закінчення строку дії договору не повідомить письмово іншу сторону про своє бажання припинити його дію, договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих же умовах (п. 8.1.).

На виконання умов договору позивач у період з лютого 2014р. по травень 2014р. поставив відповідачу товар на загальну суму 64829,41 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними: від 26.02.2014 р. №12624, від 27.02.2014 р. №13161, від 28.02.2014 р. №13340, від 01.03.2014 р. №13689, від 04.03.2014 р. №14194, від 05.03.2014 р. №14830, від 06.03.2014 р. №14828, від 06.03.2014 р. №14829, від 06.03.2014 р. №14825, від 06.03.2014 р. №14921, від 06.03.2014 р. №14922, від 07.03.2014 р. №15076, від 08.03.2014 р. №15437, від 08.03.2014 р. №15438, від 11.03.2014 р. №15939, від 11.03.2014 р. №16047, від 11.03.2014 р. №16044, від 13.03.2014 р. №16792, від 13.03.2014 р. №16778, від 13.03.2014 р. №16750, від 15.03.2014 р. №17501, від 15.03.2014 р. №17418, від 18.03.2014 р. №18082, від 18.03.2014 р. №18047, від 18.03.2014 р. №18063, від 18 березня 2014 р. №18068, від 19.03.2014 р. №18279, від 19.03.2014 р. №17562, від 19.03.2014 р. №18281, від 19.03.2014 р. №18276, від 20.03.2014 р. №18809, від 21.03.2014 р. №18905, від 21.03.2014 р. №19496, від 25.03.2014 р. №19990, від 25.03.2014 р. №20406, від 25.03.2014 р. №20405, від 26.03.2014 р. №20452, від 27.03.2014 р. №21023, від 28.03.2014 р. №21486, від 29.03.2014 р. №21696, від 29.03.2014 р. №21695, від 29.03.2014 р. №21842, від 29.03.2014 р. №21687, від 01.04.2014 р. №22496, від 02.04.2014 р. №22873, від 02.04.2014 р. №22955, від 03.04.2014 р. №23311, від 03.04.2014 р. №23313, від 04.04.2014 р. №23559, від 05.04.2014 №24112, від 05.04.2014 р. №24113, від 09.04.2014 р. №25241, від 09.04.2014 р. №25245, від 10.04.2014 р. №25491, від 12 квітня 2014 р. №26282, від 14.04.2014 р. №26488, від 16.04.2014 р. №27398, від 16.04.2014 р. №27315, від 16.04.2014 р. №27314, від 17.04.2014 р. 27726, від 17.04.2014 р. №27725, від 19.04.2014 р. №28572, від 23.04.2014 р. №29459, від 24.04.2014 р. №29533, від 25.04.2014 р. №30440, від 24.04.2014 р. №29813, від 24.04.2014 р. №29532.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що відповідачем не виконано зобов'язання за договором поставки № 835 від 06.08.2013р. в частині оплати за отриманий товар, у зв'язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним договором становить 64829,41 грн.

Враховуючи те, що відповідачем порушено зобов'язання за договором поставки № 835 від 06.08.2013р. в частині оплати за поставлений позивачем товар, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Танталсгруп" 71994,59 грн., з яких: 64829,41 грн. - основний борг за договором поставки № 835 від 06.08.2013р. та 7165,41 грн. - пені.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково. При цьому господарський суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що позивачем згідно наявних в матеріалах справи первинних документів у період з лютого 2014р. по травень 2014р. поставлено відповідачу товар на загальну суму 64829,41 грн., однак відповідач, допустив порушення умов договору поставки №835 від 06.08.2013р. в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт заборгованості відповідача перед позивачем по договору поставки №835 від 06.08.2013р. у сумі 64829,41 грн. належним чином доведений, документально підтверджений, а тому вимога позивача про стягнення основної заборгованості 64829,41 грн. підлягає задоволенню.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки, розмір невиконаного зобов'язання, заборгованість, за договором поставки №835 від 06.08.2013р. підтверджується матеріалами справи, відповідачем не спростована, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу 64829,41 грн. підлягають задоволенню судом.

Враховуючи те, що відповідачем порушено зобов'язання за договором поставки №835 від 06.08.2013р. в частині своєчасної оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим, позивачем нарахована (по кожній накладній окремо) пеня у розмірі 7165,18 грн.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що у випадку недотримання строків оплати, вказаних в п.п. 3.3., п. 4.2. цього договору відповідач сплачує на користь другої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Суд, перевіривши розрахунок пені, встановив, що розмір пені складає 7162,65 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Танталсгруп" (01135, м. Київ, вул. Золотоустівська, будинок 52, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Фірма "РУДЬ" (03179, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 148/1, ) 64829 (шістдесят чотири тисячі вісімсот двадцять дев'ять) грн. 41 коп. основного боргу, 7162 (сім тисяч сто шістдесят п'ять) грн. 65 коп. пені, 1826 (одну тисячу вісімсот двадцять шість) грн. 94 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.02.2015р.

Суддя О.В. Гулевець