ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 р. Справа № 904/8855/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом - Державного підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м.Енергодар

до - Товариства з обмеженою відповідальністю "Цепта", м.Херсон

про стягнення 41 грн. 696 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Михольський С.М., представник за дорученням від 24.03.2014р.;

від відповідача - не прибув.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цепта" (далі - відповідач) збитки у розмірі - 41 грн. 696 коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2014 року порушено провадження по справі № 904/8855/14.

Господарським судом Дніпропетровської області в ухвалі від 27.01.2015 року було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтобудсервіс" змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Цепта" та знаходиться за юридичною адресою: м.Херсон, вул.Леніна, 41. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2015 року справу передано за територіальною підсудністю до господарського суду Херсонської області.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 09.02.2015 року справу № 904/8855/14 прийнято до провадження, здійснено процесуальну заміну ТОВ "Нафтобудсервіс" на ТОВ "Цепта" та призначене судове засідання на 24.02.2015р.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист: в судове засідання не з'явився, витребуваних документів не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце їх проведення, про що свідчить відповідний штамп суду з відміткою про відправку документу на звороті примірника ухвали суду, який містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників ухвали, дату відправки, підпис працівника суду, яким вона здійснена.

Як зазначив Вищий господарський суд України у п.19 Інформаційного листа від 13.08.08р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм господарського процесуального кодексу України", "… дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відповідно до частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місяця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Ухвала про порушення провадження у справі направлена відповідачеві за адресою, вказаною у витязі ЄДРПОУ, але повернулись до суду з відміткою поштового відділення "по даному адресу немає".

Статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як слідує з матеріалів справи, згідно витягу з ЄДРПОУ, станом на 23.01.2015р., місцезнаходженням відповідача є: 73025, м. Херсон, вул. Леніна, 41.

У пункті 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.06р. (з відповідними змінами) № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" вказано, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Тому відповідні процесуальні документи надсилались згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, а також згідно відомостей, що містяться у довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, станом на час розгляду справи.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про місце, дату та час проведення судового засідання, проте, своїм правом приймати участь у судовому засіданні останній не скористався. Про поважні причини неявки в судове засідання відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

04.06.2004р. між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (покупець) та відповідачем (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю "Цепта") (постачальник) укладений Договір № 321(2)04УК (далі - Договір) за умовами якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти і сплатити запасні частини до насосів ГЦН-195М загальною вартістю 41 696,00 грн.

Згідно з п. 2.1. Договору продукція, що поставляється, по своїй якості і комплектності повинна відповідати діючим стандартам і підтверджуватися сертифікатом якості, виданим підприємством-виробником і правомочним органом. Поставка продукції мала бути здійснена у вересні 2004 року.

Вказані ЗІП до насосного обладнання були поставлені позивачу за видатковою накладною № РН-Д-100804-001 від 10.08.2004р., та супроводжувались сертифікатами якості, виданими підприємством-виробником. Приймання поставленого товару здійснювалось позивачем з дотриманням умов, передбачених п. 6.1. Договору.

Як вбачається з матеріалів справи поставлена відповідачем продукція була оприбуткована та оплачено позивачем в повному обсязі.

У зв'язку зі зверненням Служби безпеки України про наявність передумов для нанесення державі значних економічних збитків внаслідок постачання на АЕС України за завищеними цінами обладнання сумнівного походження, використання якого може призвести до надзвичайних подій та аварій із небезпечними екологічними і техногенними наслідками, ДП НАЕК "Енергоатом" було проведено службове розслідування за викладеними у зверненні СБУ фактами.

За результатами службового розслідування слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області було порушено кримінальну справу № 603 за фактом заволодіння грошовими коштами ВП ЗАЕС ДП НАЕК "Енергоатом" у розмірі 7 102 866, 27 грн. шляхом зловживання своїм службовим становищем посадовими особами ТОВ "Цепта", за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.

В ході досудового розслідування вказаної кримінальної справи було встановлено, що поставлені відповідачем за цілою низкою договорів, у тому числі № 321(2)04УК від 04.06.2004р., ТМЦ (ЗІП до насосного обладнання) заводами-виробниками (ВАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе", м. Суми, ВАТ "Всесоюзний науково-дослідний інститут атомного енергетичного насособудування", м. Суми) не вироблялись, Сумським регіональним відділенням "Держцентрякості" поставок і послуг Держатомрегулювання не перевірялись, а сертифікати якості і посвідчення про прийому є підробленими.

Листом № 59/Л-475/13 від 04.01.2013р. Слідчий відділ УСБУ в Запорізькій області повідомив про те, що в ході розслідування кримінальної справи № 603 "версія щодо умисного заволодіння грошовими коштами ВП "Запорізька АЕС" на загальну суму 7 102 866,27 грн., шляхом поставки на станцію неякісних запасних частин до насосного обладнання за підробленими сертифікатами - свого підтвердження не знайшла, у зв'язку з чим справа за ч. 5 ст. 191 КК України була закрита. Водночас, 13.11.2012р. директору ТОВ "Нафтобудсервіс" Литвиненко С.А. в рамках кримінальної справи № 603 пред'явлено обвинувачення у вчиненні службової недбалості, ... що спричинило тяжкі наслідки для ВП "Запорізька АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом" на загальну суму 2 945 151,00 грн., тобто за ознаками ч. 2 ст. 367 КК України (в редакції ст. 367 КК України від 05.04.2001). Винуватість посадових осіб Запорізької АЕС встановлена не була".

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2013р. по кримінальній справі № 1/331/107/13 по звинуваченню Литвиненко Сергія Анатолійовича, директор ТОВ "Нафтобудсервіс", в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, встановлено, що поставлена ТОВ "Нафтобудсервіс", керівником якого є зазначена фізична особа, певна кількість ЗІП до насосного обладнання, у тому числі - втулки 195-05-1880 в кількості 32-х штук, поставлені за договором № 321(2)04УК від 04.06.2004р. вартістю 41 696 грн. 00 коп., фактично не відповідають умовам укладених договорів поставок, у зв'язку з чим вони не можуть бути використані на відповідному насосному обладнанні енергоблоків ВП "Запорізька АЕС".

Умовами п. 7.1. Договору передбачено, що в разі неналежного виконання або невиконання сторонами зобов'язань за договором сторони несуть майнову відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під битками розуміються, у тому числі, витрати, зроблені управненою стороною.

Учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків іншому обсязі (ст. 226 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, у тому числі витрати, які особа, зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. (ч. 3 ст. 22 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч.1 ст. 623 ЦК України).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків та їх розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; вини.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону чи іншого нормативного акту, або полягає у невиконанні чи неналежному виконанні договірного зобов'язанні, тягне за собою порушення (зменшення, обстеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи. Протиправність поведінки боржника або кредитора у договірних правовідносинах полягає у порушенні договірного зобов'язання.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

Частиною 1 ст. 96 ЦК України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїм зобов'язанням.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливо лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 12 умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Таким чином, в даному випадку наявні всі елементи складу цивільного правопорушення з боку ТОВ "Нафтобудсервіс", необхідні для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, а саме: - наявна протиправна поведінка уповноваженої посадової особи ТОВ "Нафтобудсервіс", підтверджена постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2013р. по кримінальній справі № 1/331/107/13; - наявні збитки в розмірі 41 696 грн. 00 коп. спричинені протиправною поведінкою відповідача в особі його уповноваженої посадової особи; наявний причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача, ТОВ "Нафтобудсервіс", та збитками, спричиненими останнім позивачу; наявна вина уповноваженої посадової особи ТОВ "Нафтобудсервіс" , підтверджена постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2013р. по кримінальній справі № 1/331/107/13.

Отже, враховуючи викладене, правове обґрунтування підстав позову, суд вважає, що позивачем відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України належними доказами доведена протиправна поведінка відповідача та збитками, які підлягають відшкодуванню у розмірі 41 696 грн. 00 коп., заподіяних внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 41 696 грн. 00 коп. - збитків на користь позивача.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст. 4, 22, 32-34, 43, 44, 48-49, 75, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цепта" (73025, м. Херсон, вул. Леніна, 41; ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, р/р № 8393 в ПАТ "Промінвестбанк", м. Енергодар, МФО 300012, ) 41 696 грн. 00 коп. - збитків, та 1 827 грн. 00 коп. - судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.02.2015 р.

Суддя В.В.Литвинова