ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2015 р. Справа № 911/5566/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», Київська обл., с. Мархалівка

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Дніпро-Нікополь», Дніпропетровська обл., с. Дмитрівка

про стягнення 752 грн. 12 коп.

Суддя - Мальована Л.Я.

Представники:

позивач - Грищенко О.М. (дог. № б/н від 01.11.2013 р.);

відповідачів - не з'явилися.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості 752 грн. 12 коп., а саме Солідарно стягнути з ТОВ "АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ" та ТОВ "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" на користь позивача 264 грн. 62 коп. штрафу на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК030409/3 від 03.04. 2009 р., Угоди №15-11/12-48 про заміну кредитора у зобов'язані від 15.11.2012 р. та на підставі договору поруки №07-04-2014-104 від 07.04.2014 р.; стягнути з ТОВ "АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ" на користь позивача 36 грн. 03 коп. пені, 36 грн. 04 коп - 3% річних, 181 грн. 26 коп. - інфляційних втрат, 234 грн. 17 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК030409/3 від 03.04. 2009 р. та Угоди №15-11/12-48 про заміну кредитора у зобов'язані від 15.11.2012 р.

Відповідачі тричі в засідання суду не з'явилися, не виконали вимоги суду викладені в ухвалах від 26.12.2014 р., 28.01.2015 та 18.02.2015 р., відзив на позов не надали, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення,

02 лютого 2015 року позивач подав до загального відділу суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просив суд: солідарно стягнути з ТОВ «АГРО-ДНІПРО- НІКОПОЛЬ» та ТОВ «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» на користь позивача 2 000 грн. 00 коп. - штрафу на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК030409/3 від 03.04.2009 р., Угоди №15-11/12-48 про заміну кредитора у зобов'язані від 15.11.2012 р. та на підставі договору поруки №07-04-2014-104 від 07.04.2014 р.; стягнути із ТОВ «АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ» на користь позивача 724 грн. 95 коп.- штрафу, 3 555 грн. 54 коп. - пені, 617 грн. 15 коп. - 3% річних, 1 388 грн. 63 коп.- інфляційних втрат, 38 291 грн. 37 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК03 0409/3 від 03.04.2009 р. та Угоди №15-11/12-48 про заміну кредитора у зобов'язані від 15.11.2012 р.; солідарно стягнути із ТОВ «АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ» та ТОВ «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» на користь позивача адвокатські витрати у розмірі 5 000 грн. 00 коп. згідно Договору № 27-2/12 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 27.12.2012 р.

Враховуючи те, що нез'явлення представників відповідачів не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представників відповідачів, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

03 квітня 2009 року між ТОВ «Корпорація Агросинтез» та ТОВ «АГРО-ДНІПРО- НІКОПОЛЬ» був укладений договір поставки на умовах товарного кредиту № ТК030409/3, відповідно до умов якого у строки, зумовлені договором, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця насіннєвий матеріал та хімічні засоби захисту рослин, а покупець зобов'язується прийняти товар, сплатити проценти за користування товарним кредитом та ціну товару відповідно до умов договору.

02 березня 2010 року ТОВ «КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення із ТОВ «АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ» суми заборгованості, а саме: 109 606 грн. 44 коп. - штрафу, 11 959 грн. 80 коп. - пені, 6 000 грн. 42 коп. - інфляційних втрат, 119 598 грн. 16 коп. - процентів за користування чужими грошовими коштами та 4 867.79 грн. - індексації ціни товару станом на 02.03.2010 року згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК030409/3 від 03 квітня 2009 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06 липня 2010 року у справі № 18/84-10, позов ТОВ «КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 жовтня 2010 року у справі № 18/84-10, Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06 липня 2010 року у справі № 18/84-10 частково скасовано та змінено.

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до ТОВ «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» та ТОВ «АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ» про стягнення пені, процентів за користування чужими грошовими коштами, інфляційних витрат за період із 03.03.2010 року по 23.09.2010 року на підставі Договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК030409/3 від 03 квітня 2009 року та Угоди № 15-11/12-48 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15 листопада 2012 року.

Рішенням Господарського суду Київської області від 24 липня 2013 року у справі №911/2014/13, позов ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволено.

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до ТОВ «СОВАГРО» та ТОВ «АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ» про стягнення 3%-річних за період із 21.11.2009 року по 22.09.2010 року на підставі Договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК030409/3 від 03 квітня 2009 року та Угоди №15-11/12-48 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15 листопада 2012 року.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05 травня 2014 року по справі №916/776/14 позов ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» задоволено.

У зв'язку із подальшим невиконанням ТОВ «АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ» взятого на себе грошового зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК030409/3 від 03 квітня 2009 року, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення із ТОВ «АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ» суми нарахованої заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці) станом на 23 вересня 2010 року згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК030409/3 від 03 квітня 2009 року та Угоди №15- 11/12-48 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15 листопада 2012 року.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06 листопада 2014 року у справі №911/4379/14, позов ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволено.

Постановою ВДВС Нікопольського РУЮ Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження № 45745150 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 24 листопада 2014 року по справі №911/4379/14 про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ» (53261, Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Дмитрівка, вул. Леніна, 94; Код СДРПОУ 33215138) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38 кв. 23; код СДРПОУ 38039872) суми заборгованості у загальному розмірі 501 (п'ятсот одна) гривня 19 копійок, 3 915 (три тисячі дев'ятсот п'ятнадцять) гривень 43 копійки заборгованості (курсової різниці), 1 696 (одна тисяча шістсот дев'яносто шість) гривень 98 копійки судового збору, 928 (дев'ятсот двадцять вісім) гривень 83 копійки витрат на оплату послуг адвоката.

Станом на 02 лютого 2015 року зобов'язання ТОВ «АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ» щодо сплати заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці) згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК030409/3 від 03 квітня 2009 року виконано, що підтверджується банківською випискою від 28 січня 2015 року, копія якої міститься в матеріалах справи.

Згідно із ч. 2 ст. 35 Господарсько-процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Абзац 1 ч.І ст.193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Тобто, слід застосовувати загальні положення про купівлю-продаж.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 694 ЦК України встановлює особливості продажу товару в кредит. Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу.

Абзац 1 ч.І ст.193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до статті 229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Належне виконання грошових зобов'язань Покупцем забезпечено у вигляді сплати пені в розмірі 0,05%, але не більше розміру встановленого законодавством, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Також, даним пунктом Договору для Покупця встановлено відповідальність за порушення терміну оплати у вигляді штрафу в розмірі 30% вартості Договору за кожний факт порушення терміну платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Договором, сторони передбачили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань за цим договором здійснюється до моменту їх виконання, а строк позовної давності по цих вимогах складає три роки.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Пунктом 8.5 договору передбачено, що згідно ч. 3 ст. 692, 694, 536 ЦК України, сторони домовились, що у разі прострочення сплати будь-якого платежу покупець сплачує постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами від простроченої суми за весь час прострочення, сума яких розраховується наступним чином: СП=(СПП*0,5*Д)/100, де СП сума процентів, що підлягає сплаті покупцем постачальнику, СПП сума простроченого платежу, Д кількість календарних днів прострочення платежу.

Згідно ч. І ст. 202 ГК України, ст.599 ЦК України зобов'язання, зокрема, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином у ТОВ «КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» виникло право вимоги щодо нарахування заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, відсотків за користування чужими грошовими коштами. 3%-річних, відсотків за користування товарним кредитом, інфляційних витрат за період існування боргу згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК030409/3 від 03 квітня 2009 року за період існування боргу.

Відповідно до ч. 1 статті 510 Цивільного кодексу України визначено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов'язується або не зобов'язується їх оплатити.

Згідно ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Приписами статті 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням, (стаття 515 Цивільного кодексу України).

15 листопада 2012 року між ТОВ «КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» та ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» було укладено Угоду №15-11/12-48 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України). Розділом 1 даної Угоди, встановлено, що Первісний кредитор (ТОВ «КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ») відступає Новому кредитору (ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»») право вимоги виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ» (код СДРПОУ 33215138), зобов'язання щодо сплати розміру пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами та інфляційних витрат, набутих ТОВ «КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК030409/3 від 03 квітня 2009 року, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням ТОВ «АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ» грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК030409/3 від 03 квітня 2009 року.

Відповідно до додаткової угоди №3 від 01.08.2014 року до Угоди №15-11/12-48 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) від 15 листопада 2012 року, Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, відсотків за користування чужими грошовими коштами, 3%-річних, інфляційних витрат, за період існування прострочення виконання Боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК030409/3 від 03 квітня 2009 року.

На виконання умов даної Угоди (п. 4.1.) ТОВ «КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» було передано Позивачу перелік документів, що підтверджують права вимоги виконання

З моменту укладення даної Угоди. Новий кредитор наділяється всіма (будь- якими) правами Первісного кредитора, що можуть випливати у майбутньому та випливають із умов договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК030409/3 від 03 квітня 2009 року, по відношенню до Боржника - пункт 2.5. Угоди.

У наданих поясненнях ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» вертає увагу суду на те, що питання щодо нарахування штрафу на суму 4 867,79 грн. заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці) станом на 02.03.2010 року згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК030409/3 від 03 квітня 2009 року за період із 02 березня 2010 року по 23 вересня 2010 року у судовій справі №18/84-10, №911/2014/13, №916/776/14, №911/4379/14 не здійснювалось. Підтвердженням даному є судові акти у даних справах.

В зв'язку з вищевикладеними обставинами позивач нараховує до стягнення 2 724 грн. 95 коп. штрафу, 619 грн. 53 коп. трьох відсотків річних, 3 578 грн. 19 коп. пені, 38 438 грн. 92 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами та 1 481 грн. 37 коп. інфляційних втрат.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Угодою №15-11/12-48 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15 листопада 2012 року, 07 квітня 2014 року між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» (Кредитор) та ТОВ «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» (Поручитель) було укладено Договір поруки №07-04-2014-104, за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов'язку Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДНІПРО-НІКОПОЛЬ» (код СДРПОУ 33215138) щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру штрафу у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки та Угоди, передбаченою ст. 2 цього Договору (надалі іменується «основний договір»). - пункт 1.1. Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, під основним договором в цьому Договорі розуміють Угоду №15-11/12-48 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15 листопада 2012 року, укладену на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК030409/3 від 03 квітня 2009 року.

Пунктом 3.1. договору поруки встановлено, що відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою розміру штрафу у сумі 2 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 4.1. договору поруки у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Боржником обов'язку за основною угодою, Кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до Боржника, так і до Поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позивач додатково звернувся до Відповідача-1 із вимогою вих. №05-104/14 від 05 травня 2014 року, котра була одержана останнім 08 травня 2014 року, проте до сьогодні не виконана.

Відповідно до змісту ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Крім того, позивач просить покласти на відповідачів витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

На підтвердження своїх вимог в цій частині позивачем надано суду, зокрема, договір про надання адвокатських послуг № 27-2/12 від 27.12.2012 року, акт прийому-передачі документів від 27.12.2012 року, додаткова угода № 1 до договору № 27-2/12 про надання адвокатських послуг від 02.06.2014 року, акт приймання-передачі документів від 02.06.2014 року, акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 30.12.2014 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009 року та посвідчення адвоката від 29.10.2009 року, платіжне доручення № 180 від 27.12.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, які підлягають сплаті за послуги адвоката, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним (Інформаційний лист Вищого господарського суду України № 01-8/155 від 13.02.2002р.).

Пунктом 12 роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 02-05/78 від 04.03.1998р. передбачено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім державного мита, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним; за таких обставин суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову, може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При вирішенні питань, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, слід також враховувати викладене в абзаці третьому пункту 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/973 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права" № 01-8/973 від 14.12.2007р., за яким у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Дослідивши матеріали справи та визначаючи роль адвоката Грищенка О.М. у всебічному, повному та об'єктивному розгляді справи № 911/5566/14, суд вважає заявлену суму витрат на послуги адвоката в розмірі 5 000 грн. 00 коп. співрозмірною з ціною позову, обґрунтованою та правомірною.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 230 ГК України, ст.ст. 514, 525, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Дніпро-Нікополь» (53261, Дніпропетровська обл., Нікопольський район, с. Дмитрівка, вул. Леніна, буд. 94, код 33215138) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейсервісгруп» (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, код 38267861) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 38, оф. 23, код 38039872) 2 000 (дві тисячі) 00 коп. штрафу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Дніпро-Нікополь» (53261, Дніпропетровська обл., Нікопольський район, с. Дмитрівка, вул. Леніна, буд. 94, код 33215138) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 38, оф. 23, код 38039872) - 724 (сімсот двадцять чотири) грн.. 95 коп. штрафу, 3 578 (три тисячі п'ятсот сімдесят вісім) грн. 19 коп. пені, 619 (шістсот дев'ятнадцять) грн. 53 коп. 3%-річних, 1 481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) грн. 37 коп. інфляційних втрат, 38 438 (тридцять вісім тисяч чотириста тридцять вісім) грн. 92 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Дніпро-Нікополь» (53261, Дніпропетровська обл., Нікопольський район, с. Дмитрівка, вул. Леніна, буд. 94, код 33215138) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейсервісгруп» (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, код 38267861) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 38, оф. 23, код 38039872) 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Суддя Мальована Л.Я.