ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.15р. Справа № 904/6523/14
За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ

про стягнення 447 158 грн. 30 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3- представник, дов. від 03.10.2014р.№ 873, договір від 01.11.2012р. №22/2012 про надання правової допомоги;

від відповідача: ОСОБА_4- представник, дов. від 02.09.2014 р. № 3512.

СУТЬ СПОРУ:

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні було оголошено перерви до 04.03.2015р. та до 06.03.2015р.

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з відповідача 763 958 грн. 30 коп., що складає 114 912 грн. 00 коп. - суми несплати за оренду майна, відповідно до умов договору оренди майна від 21.06.2012р. №18/2012, 11 491 грн. 20 коп. - штрафу у розмірі 10% від суми простроченої оплати, 316 800 грн. 00 коп. - штрафу у розмірі 100% від суми вартості предмета оренди за прострочення строку його повернення, 316 800 грн. 00 коп. - збитків, завданих орендодавцю втратою (нестачею) предмета оренди, 2 548 грн. 62 коп. - 3% річних від простроченої суми за оренду майна та 1 406 грн. 48 коп. - індексу інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди майна від 21.06.2012р. №18/2012, укладеного між позивачем та відповідачем.

Відповідач у відзиві (вх. №60242/14 від 29.09.2014р.) на позов проти задоволення позову заперечує та зазначає, що відповідач двічі направляв позивачеві повідомлення з пропозицією повернення всього отриманого майна за Договором оренди майна, однак у запропонований термін позивач не з'явився та уникає від вчинення дій, спрямованих на отримання майна.

Позивач у поясненнях (супр. лист вх. №64893/14 від 20.10.2014р.) на відзив відповідача на позов вважає обставини, викладені відповідачем у відзиві, хибними та такими, що не відповідають умовам договору, оскільки: - повідомлення відповідача не відповідає вимогам законодавства; - відповідачем не надано доказів надсилання повідомлення позивачеві; - дане повідомлення не відповідає вимогам законодавства; - відповідач не мав права повертати об'єкт оренди до закінчення дії договору оренди майна; - пропозицій розірвати договір відповідно до вимог статті 188 Господарського кодексу України до позивача від відповідача не надходило; - при виїзді за адресою: с. Суботці Знам'янського району Кіровоградської області, автодорога Львів-Кіровоград-Знам'янка 724 км 07.10.2014р. комісії, створеній позивачем, не було надано для огляду предмет оренди, про що було складено Акт від 07.10.2014р. про відсутність предмету оренди за його місцезнаходженням, встановленим договором; - позивачем було подано до Харківської торгово-промислової палати заявку на проведення експертизи для перевірки технічного і працездатного стану обладнання; - згідно відповіді Харківської торгово-промислової палати від 10.10.2014р. об'єкт для дослідження наданий не був, у зв'язку з чим провести експертизу не вбачається за можливе.

Відповідач у заяві (вх. №64962/14 від 21.10.2014р.) повідомляє: - на сьогодні орендоване майно є в наявності, не ушкоджене та використовується за призначенням відповідно до договору оренди; - ані відчуження, ані псування майна відповідач не допустив; - позивач не зацікавлений у поверненні та отриманні майна від відповідача за договором; - позивачем не доведено існування збитків, пов'язаних з неможливістю відновлення орендованого майна, або збитків, які виникли не внаслідок нормального зношення майна за договором оренди.

Позивач у запереченнях (вх. №68031/14 від 03.11.2014р.) на доводи відповідача не погоджується з доводами відповідача та вважає, що відповідач привласнив майно позивача та не бажає компенсувати збитки.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2014р. у справі було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, зобов'язано позивача здійснити попередню оплату вартості експертного дослідження.

В подальшому до господарського суду Дніпропетровської області від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист (вх. №79315/14 від 16.12.2014р.), яким повідомлено про те, що: - вирішення першого питання не відноситься до завдань судової експертизи; - вирішення другого, третього та четвертого питань ухвали господарського суду від 03.11.2014р. у справі №904/6523/14 можливе за умови надання доступу до установок для виробництва деревного вугілля та їх паспортів; - решта питань не можуть бути вирішені у Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз через відсутність в інституті фахівців відповідної галузі знань. Також експерт просив повідомити чи можливе виконання експертизи в частині другого, четвертого та п'ятого питань.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2014р. №840 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ" у зв'язку з закінченням повноважень у судді Назаренко Н.Г. було призначено повторний автоматичний розподіл справи №904/6523/14.

Згідно автоматизованої системи розподілу справу №904/6523/14 передано на розгляд судді Загинайко Т.В.

Позивач у клопотанні (вх. №81111/14 від 22.12.2014р.) про призначення судової експертизи просив призначити у справі судову експертизу, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. М.С. Бокаріуса.

В подальшому позивач у поясненнях (вх. №6789/15 від 05.02.2015р.) просить суд не призначати судову експертизу та розглянути справу в об'ємі наданих сторонами доказів.

Також позивач у заяві (вх.№6793/15 від 05.02.2015р.) про зменшення позовних вимог та повернення судового збору просить: * зменшити позовні вимоги позивача на суму збитків, завданих орендодавцю втратою (нестачею) предмета оренди, згідно пункту 4.8, розділу 4 Договору оренди майна від 21.06.2012р. №18/202, у розмірі його вартості - 316 800 грн. 00 коп.; * стягнути з відповідача на користь позивача 447 158 грн. 30 коп., що складає 114 912 грн. 00 коп. - суми несплати за оренду майна, 11 491 грн. 20 коп. - штрафу у розмірі 10% від суми простроченої оплати, 316 800 грн. 00 коп. - штрафу у розмірі 100% від суми вартості предмета оренди за прострочення строку його повернення, 2 548 грн. 62 коп. - 3% річних від простроченої суми за оренду майна, 1 406 грн. 48 коп. - індексу інфляції та 8 943 грн. 17 коп. - суму судового збору; * відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", у зв'язку з зменшення розміру позовних вимог винести ухвалу щодо повернення органами Державної казначейської служби України грошових коштів у розмірі - 6 336 грн. 01 коп.

Відповідач у відзиві (вх. №10221/15 від 19.02.2015р.) на заяву про зменшення позовних вимог вважає, що звернення позивача до суду з заявою про зменшення позовних вимог свідчить про визнання позивачем наявності у відповідача спірного майна, а також зазначає, що умови договору унеможливили повернення орендованого майна в порядок та строк, як того бажає позивач, а штраф 316 800 грн. 00 коп. значно перевищує розмір збитків позивача. Також відповідач наполягає на проведенні експертизи в частині питань, на які експерт може дати відповідь, оскільки вказані факти потребують спеціальних знань.

Суд не вбачає підстав для призначення у справі судової експертизи, оскільки:

- відповідно до частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу;

- у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача, в тому числі, 316 800 грн. 00 коп. - збитків у зв'язку з втратою предмета оренди;

- в подальшому позивачем у заяві (вх.№6793/15 від 05.02.2015р.) було зменшено позовні вимоги на 316 800 грн. 00 коп. - збитків;

- оскільки предметом спору з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог є стягнення заборгованості, штрафних санкцій, річних та інфляційних втрат за Договором оренди майна від 21.06.2012р. №18/2012, вирішення спору не потребує спеціальних знань та призначення судової експертизи.

Позивач у поясненнях (вх. №13379/15 від 04.03.2015р.) надає розрахунок суми позову та зазначає, що загальна сума боргу відповідача за період з 05.09.2012р. по 01.03.2012р. складає 446 067 грн. 97 коп.

Відповідач у заяві (вх. №14025/15 від 06.03.2015р.) просить зменшити розмір штрафу у розмірі 100% від суми вартості предмета оренди за прострочення строку його повернення з 316 800 грн. 00 коп. до справедливої вартості.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2012р. між позивачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як орендодавцем, та відповідачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, як орендарем, було укладено Договір оренди майна №18/2012 (надалі - Договір).

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2012р.; у випадку, якщо жодна з сторін за місяць до припинення дії договору не дасть письмове повідомлення про припинення дії договору, він вважається пролонгованим на наступний рік з 1 січня по 31 грудня; дана умова діє кожний наступний рік.

Відповідно до пункту 1.1 Договору (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 27.06.2012р. №1 до Договору) орендодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується передати орендареві у строкове платне користування майно (предмет оренди), а саме - установка для виробництва деревинного вугілля УПДУ - тип М, в кількості 12 одиниць; кожна установка має таку комплектацію: установа УПДУ - тип М - 1 одиниця; труба d200 (оцинк. L=1 м) - 2 одиниці; заглушки для витяжних труб (шибера) - 2 одиниці; - кришка камери пролізу - 1 одиниця; камери теплоізоляції - 3 одиниці; термопара - 1 одиниця; дверці топки - 1 одиниця; паспорт на виріб - 1 одиниця; разом з установкою та її комплектуючими орендарю надається керівництво по експлуатації, а також технічна та експлуатаційна документація.

У пункті 1.1.1 Договору сторони узгодили, що дане майно буде знаходитись та використовуватися орендарем на території відкритого складу ПП „Ареал", що знаходиться в с. Суботці Знам'янського району Кіровоградської області, автодорога Львів-Кіровоград - Знам'янка 724 км, та використовується орендарем згідно договору „17/05/12 від 17.05.2012р., укладеного між ПП „Ареал" (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (орендар).

Відповідно до пункту 1.2 Договору предмет оренди передається орендареві протягом 3-х календарних днів з дня набрання чинності цим договором та оформлюється відповідним актом приймання-передачі.

Згідно з пунктом 1.5 Договору стан предмету оренди на момент приймання-передачі: всі установки, визначені в пункті 1.1 Договору, нові, у відмінному робочому та технічному стані та придатні до експлуатації, без ушкоджень, повністю укомплектовані; технічна та експлуатаційна документація в наявності.

Згідно з пунктом 1.6 Договору (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 27.06.2012р. №1 до Договору) загальна вартість предмета оренди складає 316 800 грн. 00 коп. без ПДВ, виходячи із вартості однієї установки 26 400 грн. 00 коп.

За користування предметом оренди орендар сплачує орендодавцеві плату в розмірі 6 000 грн. 00 коп. без ПДВ за 1 календарний місяць, виходячи з вартості оренди однієї установки - 500 грн. 00 коп. без ПДВ за 1 календарний місяць (пункт 2.1 Договору з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 27.06.2012р. №1 до Договору).

Як вбачається на виконання умов Договору позивачем було передано, а відповідачем прийнято у тимчасове платне користування предмет оренди загальною вартістю 316 800 грн. 00 коп. без ПДВ, про що свідчать акти приймання-передачі предмета оренди до Договору: від 21.06.2012р. №1 - щодо передачі установки для виробництва деревинного вугілля УПДУ - тип М у кількості 9-ти одиниць та від 27.06.2012р. №2 - щодо передачі установки для виробництва деревинного вугілля УПДУ - тип М у кількості 3-х одиниць.

Відповідно до пункту 3.2.4 Договору орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це орендаря, якщо орендар: - використовує предмет оренди не за його цільовим призначенням; - у разі прострочення орендної плати більш ніж на 1 календарний місяць оренди; - умисно або з необережності погіршує стан предмета оренди; - неналежним чином виконує інші умови договору; - з будь-якої іншої причини, в тому числі із відсутності необхідності подальшого співробітництва; в цьому випадку договір вважається таким, що припинив свою дію, з дати, вказаної у повідомленні про розірвання договору.

Як вбачається позивач у повідомленні від 12.02.2014р. про розірвання Договору у зв'язку з простроченням відповідачем сплати орендної плати за Договором повідомив відповідача про розірвання Договору з 01.03.2014р. Про спрямування повідомлення на адресу відповідача, зазначену в Договорі, свідчить опис від 14.02.2014р. вкладення до цінного листа. Як вбачається вказане повідомлення було повернено установою поштового зв'язку з відміткою „за закінченням строку зберігання", що підтверджується копією конверта (а.с. 56).

Згідно з пунктом 6.4 Договору сторони несуть повну відповідальність за правильність вказаних ними у цьому договорі реквізитів та зобов'язуються своєчасно у письмовій формі повідомляти іншу сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення несуть ризик настання пов'язаних із цим несприятливих наслідків.

Відповідно до пункту 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення; оскільки статтею 530 ЦК України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо; при цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов'язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові; останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв'язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення); ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез'явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред'явленою.

Отже, у зв'язку з ухиленням відповідача від отримання поштового відправлення та нез'явленням його на підприємство зв'язку після одержання повідомлення про надходження рекомендованого листа, суд вважає, що лист від 12.02.2014р. було отримано відповідачем.

Отже як вбачається з матеріалів справи майно - установки для виробництва деревинного вугілля знаходилося у орендному користуванні відповідача у період з 21.06.2012р. по лютий 2014р.

У пункті 2.2 Договору сторони узгодили, що орендна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця, не пізніше 5-го числа кожного місяця, наступного за звітнім.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, відповідач повинен був здійснити оплату за Договором до 06.07.2012р., до 06.08.2012р., до 06.09.2012р., до 06.10.2012р., до 06.11.2012р., до 06.12.2012р., до 06.01.2013р., до 06.02.2013р., до 06.03.2013р., до 06.04.2013р., до 06.05.2013р., до 06.06.2013р., до 06.07.2013р., до 06.08.2013р., до 06.09.2013р., до 06.10.2013р., до 06.11.2013р., до 06.12.2013р., до 06.01.2014р., до 06.02.2014р. та до 06.03.2014р.

Відповідачем було частково сплачено орендну плату за Договором у сумі 7 548 грн. 00 коп., про що свідчить лист вих. №81122/262 від 20.03.2014р. Відділення „Харківська міжрегіональна дирекція" ПАТ „Креді Агріколь Банк" (т.1, а.с. 68) та не спростовується сторонами.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 113 952 грн. 00 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, після перерахунку інфляційні нарахування становлять 1 304 грн. 41 коп. (з вересня 2012р. по лютий 2014р.), а річні - 2 516 грн. 02 коп. (з 06.09.2012р. по 01.03.2014р.).

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У пункті 4.7 Договору сторони домовилися, що у випадку прострочення по сплаті орендних платежів орендар несе відповідальність за цим договором у вигляді штрафу в розмірі 10% від суми простроченої оплати.

Таким чином, після перерахунку штраф за несвоєчасну оплату орендних платежів становить 11 395 грн. 20 коп.

Згідно з пунктом 1.4 Договору повернення предмету оренди здійснюється орендарем протягом 3-х календарних днів після закінчення терміну дії цього договору та оформлюється відповідним актом приймання-передачі; у разі відсутності можливості підписати акт приймання-передачі предмета оренди з причини відсутності орендаря за його юридичною адресою та за адресою знаходження предмета оренди або з інших причин, при наявності предмета оренди за місцезнаходженням, предмет оренди вважається повернений з дати складання відповідного акту представниками орендодавця.

Позивач у Вимозі від 12.02.2012р. про повернення предмета оренди у зв'язку із розірванням Договору просив відповідача повернути предмет оренди протягом 3-х календарних днів після закінчення терміну дії Договору, а у разі неможливості повернути предмет оренди - сплатити загальну вартість предмета оренди у сумі 316 800 грн. 00 коп. Зазначену вимогу було спрямовано позивачем відповідачу 14.02.2014р. (опис від 14.02.2014р. вкладення у цінний лист).

Отже, відповідач повинен був повернути об'єкт оренди до 04.03.2014р.

Матеріали справи не містять доказів повернення предмета оренди відповідачем позивачу.

Відповідно до пункту 4.7 Договору у випадку прострочення повернення предмету оренди орендодавцю орендар несе відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 100% від суми вартості такого предмета.

Отже, згідно розрахунку штраф за несвоєчасне повернення предмета оренди становить 316 800 грн. 00 коп.

Одночасно, господарський суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача щодо зменшення розміру штрафу з огляду на наступне:

- як зазначено в пункті 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо;

- по-перше, відповідачем не надано доказів повернення предмета оренди орендареві, як і не надано доказів вжиття заходів щодо своєчасного виконання зобов'язання з повернення предмета оренди, акт приймання-передачі об'єкта з оренди відсутній;

- по-друге, відповідачем не наведено поважності причин неповернення предмета оренди орендодавцеві;

- по-третє, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 вжито заходів про припинення за власним рішенням підприємницької діяльності з 13.11.2015р., про що свідчить Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 09.02.2015р., що виключає спробу виконання орендарем умов Договору.

Приймаючи судове рішення, господарський суд враховує положення пункту 4.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до якого громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі; однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду; наведене стосується й випадку подання відповідним громадянином, що був відповідачем у справі, зустрічного позову в тій же справі. У будь-якому разі у суду немає й правових підстав для застосування при цьому положень статті 25 ГПК та залучення до участі у справі як правонаступника фізичної особи - підприємця тієї ж таки фізичної особи, оскільки правонаступництво передбачає перехід прав та обов'язків від одного суб'єкта до іншого, а не зміну правового статусу однієї й тієї ж самої особи. У разі задоволення позову до фізичної особи, яка в процесі розгляду справи втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, резолютивна частина відповідного судового рішення, крім відомостей, передбачених частинами другою - сьомою статті 84 ГПК, повинна містити дані, визначені в пункті 2 частини другої статті 54 цього Кодексу для фізичної особи (без зазначення її колишнього статусу суб'єкта підприємницької діяльності).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_2, як фізичної особи, 113 952 грн. 00 коп. - заборгованості, 11 304 грн. 41 коп. - інфляційних нарахувань, 2 516 грн. 02 коп. - річних, 1 395 грн. 20 коп. - штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати та 316 800 грн. 00 коп. - штрафу за несвоєчасне повернення предмета оренди.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі розподіляються між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

Одночасно, господарський суд задовольняє заяву позивача про повернення суми надмірно сплаченого судового збору з огляду на наступне:

- відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

- як вбачається при зверненні з позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 15 279 грн. 18 коп.;

- в подальшому позивачем було зменшено розмір позовних вимог на суму 316 800 грн. 00 коп.;

- отже, позивачем було надмірно сплачено судовий збір у сумі 8 943 грн. 17 коп.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61176, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 113 952 грн. 00 коп. - заборгованості, 11 304 грн. 41 коп. - інфляційних нарахувань, 2 516 грн. 02 коп. - річних, 1 395 грн. 20 коп. - штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати, 316 800 грн. 00 коп. - штрафу за несвоєчасне повернення предмета оренди та 8 919 грн. 35 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (61176, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 8 943 грн. 17 коп., сплачений згідно платіжного доручення від 04.07.2014р. №1043, оригінал якого знаходиться у справі, про що винести ухвалу.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

"06" березня 2015р.