ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р.Справа № 916/3155/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Мишкіної М.А.,

Будішевської Л.О.

при секретарі - Шитря О.М.

за участю представників:

від позивача:Байчан О.М.

від відповідача: Мальцев Д.В.

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державного підприємства «Білгород - Дністровський морський торговельний порт»

на рішення господарського суду Одеської області

від 22 грудня 2014р.

по справі № 916/3155/14

за позовом: Державного підприємства «Білгород - Дністровський морський торговельний порт»

до відповідача: Південної митниці Міндоходів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області

про стягнення 57 900,16 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року Державне підприємство „Білгород-Дністровський морський торговельний порт" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Південної митниці Міндоходів про стягнення 57 900,16 грн.

З урахуванням заяви позивача про зміну підстави позову від 29.09.2014р. № 1952 та письмових пояснень від 05.11.2014р. № 2223 позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 25.01.2010 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеської області та Дністровською митницею було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 74,7 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Шабська, 81, що перебуває на балансі позивача. Відповідно до п. 5.9 даного договору орендар зобов'язаний здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю. 15.04.2010 року між позивачем та Дністровською митницею було укладено договір № 27/20-ХД про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, відповідно до якого балансоутримувач забезпечує обслуговування та експлуатацію будівлі, загальною площею 74,7 кв. м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі. Відповідно до п. 2.3 наказу Державної митної служби України від 14.10.2010 року № 1218 Південна митниця є правонаступником Дністровської митниці. Відповідно до умов даного договору балансоутримувачем були надані відповідні послуги та виставлені рахунки - фактури, які орендарем так і не сплачені. Посилаючись на те, що договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.01.2010р. та договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю № 27/20-ХД від 15.04.2010р. по теперішній час є чинними, позивач на підставі ст. ст. 193, 216, 230 ГК України та ст. ст. 525, 526, 530, 625, 627, 629, 638 ЦК України просив стягнути з відповідача заборгованість за період з 2011 року по 2013 рік в сумі 57 900,16 грн.

Південна митниця Міндоходів не визнало позов посилаючись на те, що припинена Дністровська митниця не передавала до Південної митниці або Південної митниці Міндоходів своїх зобов'язань за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.04.2010р. № 27/20-ХД, а отже договірних відносин між Південною митницею, Південною митницею Міндоходів та Державним підприємством „Білгород-Дністровський морський торговельний порт" щодо відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю не існувало, а тому вимоги позивача про стягнення грошових сум з відповідача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.11.2014 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Регіональне відділення фонду державного майна України в Одеської області.

Рішенням господарського суду Одеської області від 09.12.2014 року (суддя Степанова Л.В.) у позові відмовлено з мотивів необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Судове рішення мотивоване тим, що згідно з чинним законодавством проведення роботи, пов'язаної з обладнанням, утриманням і ремонтом у пунктах пропуску через державний кордон приміщень для виконання видів контролю та службових приміщень для розміщення митних установ покладається на Міністерство інфраструктури, а тому суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

В апеляційній скарзі ДП «Білгород - Дністровський морський торговельний порт» просить зазначене рішення господарського суду скасувати у повному обсязі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального і процесуального права, а саме: ст. ст. 193, 216, 230 ГК України та ст. ст. 104, 525, 526, 530, 625, 627, 629, 638 ЦК України, ст. ст. 188, 556 Митного кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення залишити без змін вважаючи його законним та обґрунтованим.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2010 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеської області (орендодавець) та Дністровською митницею (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, а саме: нежитлового приміщення 3-го поверху будівлі вузла зв'язку, загальною площею 74,7 кв.м., розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Шабська, 81, що перебуває на балансі ДП „Білгород-Дністровський морський торговельний порт" (балансоутримувач). Майно передається в оренду з метою використання: розміщення відділу митного оформлення та контролю митниці.

Зазначений договір підписано також ДП «Білгород - Дністровський морський торговельний порт» як балансоутримувачем об'єкту оренди.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна (п. 2.1).

Відповідно до п. 5.9 даного договору орендар зобов'язується здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що цей договір укладено строком на один рік, з моменту підписання договору оренди.

Пунктом 10.6 договору передбачено, що чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на якій його було укладено.

Зазначене в даному договорі майно було передано орендареві від орендодавця за актом приймання - передачі від 25.01.2010р.

15.04.2010 року між Державним підприємством „Білгород-Дністровський морський торговельний порт" (балансоутримувач) та Дністровською митницею (орендар) на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.01.2010 року, було укладено договір № 27/20-ХД про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, за умовами якого балансоутримувач забезпечує обслуговування та експлуатацію будівлі, що знаходиться за адресою: м. Білгород - Дністровський, вул. Шабська, 81, загальною площею 74,7 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі.

Відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.2 даного договору балансоутримувач будівлі зобов'язується забезпечити виконання комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території, викладених у Переліку робіт щодо утримання будівлі, комунальних платежів та інших послуг (Додаток № 1); надання орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами (Розрахунок щомісячних платежів за обслуговування будівлі, комунальні платежі та інші послуги балансоутримувача у Додатку № 2).

Згідно з п. 2.2.6 договору орендар зобов'язується вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за послуги та роботи, надані балансоутримувачем згідно умов цього договору відповідно до виставлених портом рахунків протягом 10 календарних днів.

Пунктами 5.1 та 5.2 даного договору встановлено, що цей договір укладено строком на один рік з 01.01.2010 року до 31.12.2010 року; будь - які зміни або доповнення до цього договору допускаються за взаємною згодою сторін у вигляді додаткової угоди до договору.

Пунктом 5.6 договору визначено, що чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на якій його було укладено.

Наказом Державної митної служби України від 14 жовтня 2010 року N 1218 "Про оптимізацію структури митних органів, розташованих на території Дніпропетровської, Закарпатської та Одеської областей" припинено Дністровську митницю шляхом приєднання її до Південної митниці та визначено Південну митницю правонаступником Дністровської та Ізмаїльської митниць. 21.12.2011 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та Південною митницею (орендар) було укладено новий договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, а саме: нежитлового приміщення будівлі вузла зв'язку, загальною площею 74,7 кв.м., розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Шабська, 81, яке знаходиться на балансі ДП „Білгород-Дністровський морський торговельний порт" (балансоутримувач). Майно передається в оренду з метою: для здійснення митного контролю структурними підрозділами Південної митниці.

Зазначений договір погоджено ДП «Білгород - Дністровський морський торговельний порт» як балансоутримувачем об'єкту оренди.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна (п. 2.1).

Відповідно до п. 5.9 даного договору орендар зобов'язується здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що даний договір укладено строком на два роки одинадцять місяців, який діє з моменту підписання його сторонами.

Зазначене в даному договорі майно було передано орендареві від орендодавця за актом приймання - передачі від 21.12.2011р.

Наявне у справі листування між сторонами свідчить про те, що відповідно до п. 5.9 договору оренди від 21.12.2011р. нового договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю сторонами не було укладено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р. № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» шляхом реорганізації Південної митниці Держмитслужби України утворено Південну митницю Міністерства доходів і зборів України.

Листом від 25.03.2013р. № 627 позивач повідомив відповідача про те, що станом на 22.03.2013 року його заборгованість перед ДП «Білгород - Дністровський морський торговельний порт» по комунальним послугам та спожитій електроенергії складає 51 294,77 грн. та виклав вимогу в строк до 29.03.2013 року сплатити зазначену заборгованість.

У відповідь на це звернення, Південна митниця листом від 29.03.2013р. № 11/4.2-6/4345 повідомила позивача про те, що договір на відшкодування витрат ДП «Білгород - Дністровський морський торговельний порт» на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю між ними не укладався, а тому підстав для відшкодування коштів в сумі 51 294,77 грн. у Південної митниці не має. Одночасно відповідач інформував позивача про те, що з 01.06.2012 року набув чинності новий Митний кодекс України, відповідно до якого (п. 2 ст. 188) Адміністрація автомобільних, морських і річкових портів, міжнародних аеропортів, прикордонних залізничних станцій або інших обладнаних місць, у межах яких діють пункти пропуску через державний кордон України, на безоплатній основі забезпечує митні органи необхідними службовими приміщеннями, обладнаннями, засобами зв'язку та створює їм належні умови для роботи.

У зв'язку з цим позивач і звернувся до господарського суду з даним позовом.

Отже, причиною виникнення спору у справі є питання стосовно наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості в сумі 57900,16 грн. згідно з договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 27/20-ХД від 15.04.2010р. за період з 2011 року по 2013 рік, а саме за час, коли відповідач орендував нежитлове приміщення, проте не здійснював відшкодування витрат на утримання орендованого майна та не відшкодовував позивачу вартість отриманих комунальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

За змістом ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у зв'язку з укладенням 21.12.2011 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Південною митницею нового договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, попередній договір оренди нерухомого майна від 25.01.2010 року, укладений строком на один рік, припинився. Відповідно припинився і укладений на його підставі договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 27/20-ХД від 15.04.2010р., укладений строком до 31.12.2010 року. Також, протягом 2012 року сторони договору не вчиняли жодних юридично значимих дій, що свідчили про їх намір продовжити строк дії вказаного договору на 2012 рік.

Отже, у зв'язку з наведеними обставинами Південна митниця не мала правових підстав вважати договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 27/20-ХД від 15.04.2010р. продовженим на 2012 рік.

Згідно з ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отримання орендарем комунальних послуг без укладення відповідного договору з балансоутримувачем майна про відшкодування таких витрат або без укладання договорів напряму з організаціями, які такі послуги надають, а також отримання послуг з утримання орендованого майна без укладення відповідного договору про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням орендованого майна не є підставою для застосування до відповідних правовідносин приписів статей 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Згідно з приписами ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України щодо форми і змісту позовної заяви, позовна заява повинна обов'язково містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Разом з тим, обґрунтований розрахунок заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості в матеріалах справи відсутній.

Колегія суддів дослідивши обставини справи та наявні у справі матеріали, приймаючи до уваги відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження заявленої до стягнення суми (первинних документів: рахунків, банківських виписок, що підтверджують перерахування позивачем коштів за комунальні послуги з розділенням коштів по конкретному споживачу; документів, які підтверджують суми, вказані у калькуляціях тарифу відшкодування експлуатаційних витрат, що складені в односторонньому порядку позивачем), враховуючи, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях обґрунтованості заявленої до стягнення суми без дослідження первинних документів, за відсутності яких у суду відсутня можливість перевірити та встановити належну до стягнення суму, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Крім того, пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1994 р. N 100 «Про стан виконання рішень Президента України і Уряду з питань додержання вимог прикордонного і митного законодавства» встановлено, що міністерству транспорту, Раді Міністрів Республіки Крим, місцевим державним адміністрація, виконкомам місцевих Рад народних депутатів виділити у I кварталі 1994р. службові приміщення для розміщення підрозділів Прикордонних військ і митниць згідно з додатком.

Установити, що: проведення роботи, пов'язаної з обладнанням, утриманням і ремонтом у пунктах пропуску через державний кордон приміщень для виконання зазначених видів контролю та службових приміщень для розміщення відповідних прикордонних підрозділів, митних та інших установ, що здійснюють контроль на державному кордоні (крім облаштування інженерними, технічними засобами для здійснення прикордонного, митного та інших видів контролю), покладається на Міністерство інфраструктури.

З 01.06.2012 року набрав чинності Митний кодекс України від 13.03.2012р. № 4495-VI, згідно з частинами 1 - 3 ст. 188 якого з метою прискорення виконання митних формальностей під час переміщення транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України працівники водного, повітряного, автомобільного та залізничного транспорту сприяють посадовим особам органів доходів і зборів у виконанні ними своїх службових обов'язків.

Адміністрація автомобільних, морських і річкових портів, міжнародних аеропортів, прикордонних залізничних станцій або інших обладнаних місць, у межах яких діють пункти пропуску через державний кордон України, на безоплатній основі забезпечує органи доходів і зборів необхідними службовими приміщеннями, обладнанням, засобами зв'язку та створює їм належні умови для роботи.

Перелік приміщень, зазначених у частині другій цієї статті, та вимоги до них визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, відповідно до обсягу та характеру міжнародних перевезень.

Згідно з ч. 2 ст. 556 Митного кодексу України у разі якщо митне оформлення товарів здійснюється органами доходів і зборів безпосередньо на територіях або в приміщеннях підприємств, зазначені підприємства, незалежно від форми власності та підпорядкування, зобов'язані безоплатно надавати органам доходів і зборів у тимчасове користування відповідні службові та побутові приміщення, а також обладнання, засоби та канали зв'язку.

У листі Державної митної служби України від 05.06.2012р. № 11.1/6-17/6282-Е „Про тимчасове безоплатне користування майном" повідомляється, що відповідно до частини 2 статті 556 Митного кодексу України від 13.03.2012 N 4495-VI у разі якщо митне оформлення товарів здійснюється митними органами безпосередньо на територіях або в приміщеннях підприємств, зазначені підприємства, незалежно від форми власності та підпорядкування, зобов'язані безоплатно надавати митним органам у тимчасове користування відповідні службові та побутові приміщення, а також обладнання, засоби та канали зв'язку. Оскільки зазначена норма є нормою прямої дії, митні органи наділені правом на безоплатне розміщення структурних підрозділів у службових та побутових приміщеннях підприємств, незалежно від форми власності та підпорядкування, та користування обладнанням, засобами та каналами зв'язку без відшкодування витрат за користування таким майном (утримання, комунальні послуги тощо).

Пунктом 9 Переліку пунктів пропуску через державний кордон, в яких здійснюється переміщення товарів через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. N 435 визначені міжнародні пункти пропуску для морського сполучення, зокрема, Білгород-Дністровський морський торговельний порт.

Також, частиною 3 ст. 11 Закону України «Про морські порти України» передбачено, що адміністрація морських портів України або власник морського терміналу на безоплатній основі надає у користування приміщення для організації пункту пропуску через державний кордон України, де здійснюються в установленому законодавством порядку прикордонний, митний, санітарно-карантинний та екологічний контроль і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Системний аналіз вищевказаних правових норм, з урахуванням тих фактів, що митниця є організацією з загальнодержавною формою власності, яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету України та розміщується в приміщенні, що знаходиться на балансі позивача, надає можливість зробити висновок, що правові підстави для оплати безпосередньо митницею витрат на утримання орендованого нею об'єкту нерухомості та комунальних послуг відсутні.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 22 грудня 2014 року у справі № 916/3155/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства «Білгород - Дністровський морський торговельний порт» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повна постанова складена 26.02.2015р.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Мишкіна М.А.

Будішевська Л.О.