РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015Справа №910/2351/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра - Україна"

до Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"

про стягнення 6 299,50 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача: Бабак Б.С. по довіреності № 03/02/15-1 від 03.02.2015р.

Від відповідача: не з'явились

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра - Україна" про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" 6 299,50 грн. в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем згідно договору добровільного страхування наземного транспорту внаслідок дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля, а тому позивачем відповідно законодавства України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, враховуючи те, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП була застрахована відповідачем.

Ухвалою від 05.02.2015 порушено провадження у даній справі. Розгляд призначено на 02.03.2015р.

В процесі провадження від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, відповідно до якого Відкрите акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, та звертає увагу на ту обставину, що відповідно до поліса № АС/7659060, франшиза становить 510 грн.

В даному судовому засіданні від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог відповідно до якої Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра - Україна" просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 5 789,50 грн. (за вирахуванням франшизи - 510 грн.)

Представник позивача в даному судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2013р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Саламандра - Україна" (надалі - Страховик) з однієї сторони та фізичною особою Митюшкіним Дмитром Вадимовичем з другої сторони - був укладений Договір добровільного комбінованого страхування наземного транспорту № 9459, об'єктом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак ВН 9185 ЕО, 2003 року випуску.

07.08.2014 року в м. Одесі по вул. Белінського, сталася дорожньо - транспортна пригода, в якій мало місце зіткнення автомобілів марки «Ніссан», реєстраційний номерний знак 54847 ЕК, під керуванням водія Гуменяк Дмитра Дмитровича та автомобіля марки «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак ВН 9185 ЕО, під керуванням Митюшкіна Д.В.

Відповідно до Постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 09.09.2014р. встановлено вину Гуменяк Д.Д., у скоєнні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна-правова відповідальність Гуменяк Дмитра Дмитровича, водія транспортного засобу марки «Ніссан», реєстраційний номерний знак 54847 ЕК, застрахована у Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" , що підтверджується полісом № АС/7659060 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У відповідності до звіту № 440-08-14 від 08.08.2014р., про оцінку вартості майнової шкоди, завданого власнику автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак ВН 9185 ЕО, в результаті ДТП, вартість відновлювального ремонту становить 7034,76 грн.

21.08.2014р. позивачем складено страховий акт № 8864.08.14, відповідно до яких сума страхового відшкодування становить 6299,50 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сума страхового відшкодування в розмірі 6299,50 грн., була перерахована на рахунок авторемонтного підприємства - ФОП Савтенко А.О., що підтверджується платіжним дорученням: № 1974 від 21.08.2014р.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач направив на адресу Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" заяву на виплату страхового відшкодування № 1592 від 19.11.2014р. про виплату суми страхового відшкодування в розмірі 6299,50 грн., оскільки водій транспортного засобу «Ніссан», реєстраційний номерний знак 54847 ЕК застрахований обов'язковою цивільно-правовою відповідальністю власників наземних транспортних засобів у відповідача, що підтверджується полісом № АС/7659060 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідач зазначену вимогу залишив без відповіді.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що виплативши страхове відшкодування за договором майнового страхування до нього перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, враховуючи те, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП була застрахована відповідачем.

За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача решту суми страхового відшкодування в розмірі 5789,50 грн.

Договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7659060 встановлено ліміт відповідальності Відповідача за шкоду, завдану майну третіх осіб застрахованою особою у сумі 50 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" в редакції Закону України №2745-111 від 4 жовтня 2001 року страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Аб.1 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Аб.16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно із ст.27 Закону України „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до Правил добровільного страхування транспортних засобів №19-1 (далі правила), які зареєстровані Міністерством фінансів України за №0602903, а саме п. 7.1.4 Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування Страхувальнику у порядку та на умовах, що передбачені цими Правилами та договором страхування.

Відповідно до п. 2.2.1 Правил, страховим випадком визнається пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин (у т. ч. фар, дзеркал, стекол) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п.п.9.1, 9.26 Правил страхування до складу страхового відшкодування (збитків, що компенсуються страхувальнику) входять витрати на приведення транспортного засобу у порядок та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до п. 9.17 Правил страхування страхове відшкодування може здійснюватись шляхом оплати страховиком вартості замінюваних частин, деталей і приладдя на аналогічні пошкодженим (за якістю і вартістю) та відновлюваного ремонту застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 5789,50 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, зокрема судовий збір, то зазначені витрати покладаються на відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, ?

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем при виконанні рішення на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра - Україна" (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська/Басейна, 1-3/2, літ. «А», офіс F-20, Бізнес центр «Арена Сіті», ) 5 789 (п'ять тисяч сімсот вісімдесят дев'ять) грн. 50 коп. - страхового відшкодування та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.03.2015р.

Суддя Трофименко Т.Ю.