ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.03.2015 Справа № 5021/1499/12
Господарський суд Сумської області, у складі судді Зайцевої І.В. при секретарі судового засідання Мітіній Н.М., розглянувши матеріали справи № 5021/1499/12

за позовом: Сумської міської ради, м. Суми;

до відповідача: Торгівельно -комерційної фірми «Тополя» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Суми

про внесення змін до договору;

За участю представників сторін:

Від позивача: Овсієнко Д.Ю.;

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд вважати укладеними зміни до договору на право тимчасового користування землею (в том числі на умовах оренди) від 08.07.1996 року № 51 в частині розміру орендної плати, а саме в частині розміру відсотку від нормативної грошової оцінки землі, шляхом викладення пункту 2.1. договору в наступній редакції: «Плата за землю вноситься землекористувачем у вигляді орендної плати на рік у розмірі 3,0% від нормативної грошової оцінки землі».

13.12.2012 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що на момент укладення та дії договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 08.07.1996 року № 51, земельна ділянка та споруди вважалися як нежилі та перебували на балансі відповідача. На даний час, відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації приміщення за адресою: м. Суми, вул. То полянська, 69 проводяться відповідні дії для переведення споруди у житлове приміщення. Відповідні документи були направлені до Виконавчого комітету Сумської міської ради, але відповіді ще не отримано.

Представник відповідача подав до суду клопотання про продовження строку розгляду справи. Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.01.2013 року задоволено клопотання відповідача та продовжено строк розгляду справи до 13.02.2013 року.

24.01.2013 року представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням за адміністративним позовом ТКФ «Тополя» до Сумської міської ради про визнання протиправною бездіяльність відносно розгляду питання зміни цільового призначення земельної ділянки ТКФ «Тополя».

Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.01.2013 року задоволено клопотання відповідача та зупинено провадження у справі до вирішення по суті пов'язаної з нею справи № 591/514/13-а.

08.01.2015 року Зарічний районний суд м. Суми надіслав до господарського суду Сумської області копію рішення суду та копію постанови Харківського адміністративного суду по справі за адміністративним позовом ТКФ «Тополя» до Сумської міської ради про визнання протиправної бездіяльності.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 12.01.2015 року поновлено провадження у справі та призначено до розгляду.

02.02.2015 року представник позивача подав до суду додаткові письмові пояснення в обґрунтування своїх позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, ухвали суду про поновлення провадження у справі та про відкладення розгляду справи направлялися судом на адресу відповідача зазначену позивачем у позовній заяві, а саме: 40005, м. Суми, вул. Тополянська, 69 повернуті поштовим відділення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зробленого 19.02.2015р. судом, відповідач - ТКФ «Тополя» знаходиться за адресою: 40005, м. Суми, вул. Тополянська, 69.

За п. 3.9.1 вищезазначеної Постанови Пленуму ВГСУ, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. Там же зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, проте, своїм правом приймати участь в судовому засіданні останній не скористався.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази, суд встановив:

08.07.1996 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 51 на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) площею 0,0500 га під розміщення та обслуговування магазину, зареєстрованого в Сумському міськвиконкомі, про що зроблено запис у книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 08.07.1996 року за № 51.

Згідно п. 1.2 договору земельна ділянка надається в оренду на 25 років під розміщення та обслуговування магазину.

Розділом 2 договору передбачено, що орендна плата за землю вноситься землекористувачем щорічно у вигляді орендної плати у розмірі земельного податку. Плата за землю вноситься щомісячно рівними частками.

Розділом 3 договору передбачено, що права і обов'язки визначаються за згодою сторін відповідно до Земельного кодексу України.

На момент укладення договору в 1996 році діяла нормативна грошова оцінка земель у розмірі 1%. 26 грудня 2007 року Рішенням Сумської міської ради № 1119-МР на підставі розробленої технічної документації по коригуванню нормативної грошової оцінки земель м. Суми, відповідно до статей 12, 186, пункту 12 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, статті 24 Закону України «Про плату за землю», статей 9, 13 Закону України «Про державну землевпорядну експертизу, керуючись пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", - нормативна грошова оцінка земель м. Суми була відкоригована і перевищує розмір, за яким орендна плата обчислюється відповідачем.

Питання сплати податку на землю та оплати орендної плати за користування земельною ділянкою з 01.01.2011 регулюється Податковим кодексом України. Згідно із статтею 287, підпункту 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою; розмір орендної плати за земельні ділянки встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, а також не може перевищувати для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Приписами ст.21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Розділу XIII Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати за земельні ділянки встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Вищим господарським судом України у пункті 2.19 постанови Пленуму від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» зазначено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Рішенням Сумської міської ради від 25 липня 2012 року № 1689-МР Сумська міська рада вирішила запропонувати орендарям, зазначеним у додатку, внести зміни до договорів оренди земельних ділянок у частині розміру орендної плати згідно з рішенням Сумської міської ради від 24 червня 2009 року № 2763-МР.

Пунктом 12 Додатку до рішення Сумської міської ради від 25 липня 2012 року № 1689-МР відповідачу було запропоновано новий розмір орендної плати за договором.

Управління земельних ресурсів Сумської міської ради, на підставі пункту 2 рішення Сумської міської ради від 25.07.2012 року № 1689-МР, супровідним листом від 08.08.2012 року № 348/10.01-08 звернулось до відповідача з пропозицією привести укладений договір відповідно до вимог чинного законодавства.

Станом на жовтень 2012 року відповіді на зазначений лист Сумська міська рада не отримала.

За приписами статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (стаття 654 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати за земельні ділянки встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативно грошової оцінки.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Отже, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Посилання відповідача на те, що на даний час, відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації приміщення за адресою: м. Суми, вул. Тополянська, 69 проводяться відповідні дії для переведення споруди у житлове приміщення не можуть бути прийняті судом до уваги при розгляді даної справи, оскільки відповідачем не доведений факт зміни цільового призначення земельної ділянки, якою користується за договором на право тимчасового користування від 08.07.1996 року № 51.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 1073 грн. за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Вважати укладеними зміни до договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 08.07.1996 року № 51 в частині розміру орендної плати, а саме в частині розміру відсотку від нормативної грошової оцінки землі, шляхом викладення пункту 2.1. договору в наступній редакції: «Плата за землю вноситься землекористувачем у вигляді орендної плати на рік у розмірі 3,0% від нормативної грошової оцінки землі»

3. Стягнути з Торгівельно-комерційної фірми «Тополя» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (40005, м. Суми, вул. Тополянська, буд. 69 і.к. 21100272) на користь Сумської міської ради (40000, м. Суми, пл. Незалежності, 2 і.к. 23823253) 1073 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано 06.03.2015 р.

Суддя І.В. Зайцева