РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2015№910/1891/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 27 242,49 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Парапан Л.П. - представник за дов.;

від відповідача: не з'явились.

У судовому засіданні 23.02.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування шкоди в порядку регресу 27 242,49 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 183556Га/12лвАС від 03.12.2012, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Hyundai Accent", реєстраційний номер ВС2652СХ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1172 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. В порядку ст. 1172 Цивільного кодексу України позивач звернувся з регресною вимогою до ПрАТ "СК "Провідна". Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму збитків, позивач просить суд стягнути з відповідача 27 242,49 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.02.2015 порушено провадження у справі №910/1891/15-г та призначено розгляд справи на 23.02.2015.

У судовому засіданні 23.02.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу України встановлено, що страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про страхування", страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України "Про страхування", є видом добровільного страхування.

В статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

03.12.2012 між ПАТ "СК "АХА Страхування" (далі - позивач, страховик) та Велит Миколою Івановичем (далі - страхувальник) укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 183556Га/12лвАС (далі - Договір), за яким був застрахований автомобіль "Hyundai Accent" державний номер ВС2652СХ. Вигодонабувачем за Договором є страхувальник.

Строк дії Договору встановлено з 04.12.2012 по 03.12.2013.

31.01.2013 на вул. Кульпарківській м. Львова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Hyundai Accent" державний номер ВС2652СХ. під керуванням Велит М.І. та транспортного засобу марки "Богдан А09201", державний номер ВС9418АК під керуванням Роговського І.А.

Відповідно до Довідки ДАІ №9151421 про дорожньо-транспортну пригоду, вказана ДТП сталася з вини Роговського І.А. внаслідок порушення ним правил маневрування.

У відповідності до Звіту №232/13 про оцінку вартості матеріального збитку, нанесеного пошкодженням транспортного засобу від 25.02.2013, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки "Hyundai Accent" державний номер ВС2652СХ в результаті ДТП, що відбулась 31.01.2013, складає 20 053,71 грн.

Страховим актом № 1.001.13.01054/VESKO7507 від 28.02.2013 пошкодження транспортного засобу марки "Hyundai Accent" державний номер ВС2652СХ внаслідок ДТП, яка відбулася 31.01.2013, визнано Позивачем страховим випадком.

01.02.2013 страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі Договору №183556Га/12лвАС від 03.12.2012, заяви страхувальника від 01.02.2013, страхового акту №1.001.13.01054/VESKO7507 від 28.02.2013, рахунку-фактури №1051 від 06.02.2013, калькуляції №1.001.13.01054 від 27.02.2013, позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 20 785,11 грн., про що свідчить платіжне доручення №13 975 від 01.03.2013.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи, в межах суми 20 785,11 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно внаслідок експлуатації транспортного засобу марки "Богдан А09201", державний номер ВС9418АК під керуванням Роговського І.А. відповідно до постанови Залізничного районного суду м. Львова від 22.02.2013 (справа № 462/1086/13-п).

Вищезазначеною постановою районного суду Роговського Ігоря Адольфовича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення - акт судового розгляду справи, який є результатом дослідження всіх документів та з'ясування всіх необхідних обставин. Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, дорожньо-транспортні пригоди, належним доказом є довідка Державної автомобільної інспекції, складена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення. У свою чергу, протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, остаточний висновок щодо наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення міститься у постанові суду.

На момент скоєння даної ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки "Богдан А09201", державний номер ВС9418АК, Роговського І.А., була застрахована у ПрАТ "СК "Провідна" (відповідача) на підставі договору (полісу) №АВ5976043 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АВ5976043 покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації транспортного засобу марки "Богдан А09201", державний номер ВС9418АК на час спірної ДТП.

Позивач звертався до відповідача з заявою №5411/26/ЦВ від 30.09.2013, в якій просив здійснити відшкодування шкоди по зазначеній вище події в розмірі 20 785,11 грн., а також направив необхідні для врегулювання справи документи.

Однак, відшкодування шкоди з боку відповідача не було здійснено.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача суму у розмірі 20 053,71 грн., що є обгрунтованою та доведеною.

Відповідач в порядку ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, не спростував заявлені позовні вимоги.

Позивач також просить стягнути пеню у розмірі 1 603,20 грн., 3 % річних - 598,31 грн., інфляційних - 4 987,27 грн.

Позивач безпідставно посилається на положення п. 37.2 ст. 37 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при обґрунтуванні підстав для нарахування пені, оскільки ці положення визначають, що рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно пункту 36.5 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

З урахуванням норм пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, такого відшкодування становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Однак, слід зазначити, що в матеріалах справи міститься заява №5411/26/ЦВ від 30.09.2013, однак відсутні докази її направлення та отримання відповідачем. Таким чином, відсутня можливість встановити дату її отримання відповідачем та визначити відповідно початкову дату прострочення виплати страхового відшкодування.

Позивач пеню розрахував за період з 15.01.2014 по 15.07.2014, 3 % річних та інфляційні - 15.01.2014 по 12.01.2015, однак перевірити правильність визначення цього періоду нарахування, у зв»язку з вищевикладеним, суд не має можливості.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог в частині нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат, слід відмовити з підстав недоведеності.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення 20 053,71 грн.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У зв'язку із частковим задоволенням позову, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25, код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код 20474912) кошти у розмірі 20 053,71 грн. (двадцять тисяч п'ятдесят три гривні 71 коп.) та 1 344,89 грн. (одна тисяча триста сорок чотири гривні 89 коп.).

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 26.03.2015.

Суддя М.Є. Літвінова