РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р. Справа № 906/1904/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Гулова А.Г.

суддів Гудак А.В.

при секретарі судового засідання Юрчук Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 30.12.14 р. на дії органу Державної виконавчої служби щодо примусового виконання рішення господарського суду Житомирської області від 04.03.14 р

у справі № 906/1904/13 (суддя Маріщенко Л.О. )

позивач Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ

відповідач Комунальне підприємство "Бердичівтеплоенерго"

про стягнення 10441934,30грн

за участю представників сторін:

позивача - Мельник В.В ( представник, довіреність у справі)

відповідача - Боголюба А.В. ( представник, довіреність у справі).

представник ДВС України - Черпак М.Л. ( представник, довіреність у справі).

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Розпорядженням Керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 09 лютого 2015 року № 01-07/24 у зв"язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді - Маціщук А.В, проведений повторний автоматичний розподіл справи № 906/1904/13 та визначено колегію у складі : головуюча суддя Олексюк Г.Є., судді Гулова А.Г., Петухов М.Г.

Розпорядженням Голови Рівненського апеляційного господарського суду від 23 лютого 2015 року були внесені зміни до складу колегії, у зв"язку з відпусткою судді Петухова М.Г., визначено колегію у складі : головуюча суддя Олексюк Г.Є., судді Гулова А.Г., Гудак А.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 30.12.2014р. (суддя Маріщенко Л.О.) скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № 14/2-46в від 05.12.14р. на дії органу Державної виконавчої служби, в якій стягувач просив визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної служби України щодо зупинення виконавчого провадження № 44951828, визнати незаконною постанову від 07.11.14р. про зупинення виконавчого провадження №44951828 та зобов'язати ВДВС поновити виконавче провадження № 4495182, про що винести відповідну постанову - відхилено.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана ухвала прийнята судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, при невідповідності висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи , без з'ясування усіх істотних обставин справи.

На думку скаржника пунктом 15 ч.1 ст.37 Закону України " Про виконавче провадження " слід керуватись з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012 у справі № 1-26/2012 , відповідно до якого: "...положення п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04. 99р. № 606-ХІУ з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями ч. 1 ст. 41, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 ст. 1, ч. 2 ст. 2, абзацу 6 п. 3.7 ст. 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" від 23.06.05р. № 2711-IVз наступними змінами треба розуміти так, що:

- обов'язкове зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу";

- внесення юридичної особи, незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно -енергетичного комплексу".

Апелянт у скарзі наголошує, що згідно вищезазначених положень законодавства вбачається , що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню в порядку п.15 ч. 1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" щодо заборгованості, яка одночасно відповідає таким критеріям:

- є заборгованістю підприємств ПЕК, внесених до Реєстру;

- визначена законом України "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу",

-є заборгованістю за енергоносії (у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій);

-підтверджена учасниками розрахунків станом на 01.01.2013р.

Вказує, що загальна сума заборгованості, стягнутої за рішенням суду у справі №906/1904/13 не була підтверджена учасниками розрахунків - Стягувачем та Боржником станом на 01.01.13р., що є свідченням того, що ця заборгованість не підпадає під визначення заборгованості в розумінні Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", а отже до порядку стягнення вказаної заборгованості (в тому числі в порядку виконавчого провадження) не розповсюджуються приписи Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Зазначене свідчить про те, що судом першої інстанції безпідставно не було застосовано, а отже і порушено приписи п. 1.4, п.1.8 ст.1 ст. Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", що в свою чергу призвело до зупинення виконавчого провадження ВП №44951828 та винесення оскаржуваної Постанови.

На думку скаржника, сума основного боргу у даній справі утворилася після встановленої Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" розрахункової дати - після 01.01.2013р.,а тому сума заборгованості за вказаним рішенням суду не підпадає під визначення заборгованості, стягнення якої може здійснюватись в порядку Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Крім того, скаржник вказує, що заборгованість (в розумінні положень Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу"), стягнення якої є предметом виконавчого провадження ВП №44951828 та щодо стягнення якої це виконавче провадження зупинене, станом на розрахункову дату не існувала, учасниками розрахунків (Стягувачем та Боржником) підтверджена не була, а тому на порядок стягнення цієї заборгованості, в тому числі на порядок виконання судового Наказу щодо їх стягнення, не розповсюджуються п.15 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" та Закон України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Вважає, що постанова ДВС та оскаржувана ухвала свідчать про те, що при їх прийнятті органом ДВС та судом першої інстанції порушено вимоги ст. 37, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки орган ДВС не мав законних підстав зупиняти виконавче провадження ВП №44951828 з тих лише обставин, що Боржник внесений до реєстру підприємств ПЕК, а суд першої інстанції, в свою чергу, не надав належну оцінку дійсним обставинам цієї справи.

Скаржник просить скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 30.12.2014 р. у справі № 906/1904/13 , а апеляційну скаргу задовольнити, а саме :

визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення Постанови від 07.11.2014р.про зупинення виконавчого провадження ВП №44951828 з виконання наказу господарського суду Житомирської області від 20.05.2014р. у справі № 906/1904/13;

визнати незаконною Постанову від 07.11.2014р. про зупинення виконавчого провадження ВП №44951828.3 виконання наказу господарського суду Житомирської області від 20.05.2014р. у справі № 906/1904/13;

зобов'язати Відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби України поновити виконавче провадження ВП №4495182 з виконання наказу господарського суду Житомирської області від 20.05.2014р. у справі №906/1904/13, про що винести відповідну постанову.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство "Бердичівтеплоенерго" вказує, що державний виконавець, зупинивши виконавче провадження, в повному обсязі виконав норми чинного законодавства, а саме п.15 ч.1 ст. 37 Закону України " Про виконавче провадження", врахував Рішення Конституційного суду України від 13.12.2012р. № 18-рп/2012 у справі № 1-26/2012. Вважає, що позиція стягувача є безпідставною та такою, що порушує низку законів та підзаконних нормативно-правових актів, та по своїй суті протирічить засадам поліпшення фінансового становища підприємств ПЕК. Крім того, наголошує, що поновлення виконавчого провадження призведе до банкрутства боржника та унеможливить подальше погашення заборгованості перед Стягувачем, платежів перед бюджетом та виплат заробітних плат працівниками підприємства. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

У судовому засіданні представник апелянта Мельник В.В підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі , з підстав, викладених у ній. Додатково вказав, що 3 % річних та інфляційній не підпадають під дію мораторію, разом з тим державний виконавець цього не дослідив. Просив скасувати ухвалу господарського Житомирської області від 30.12.2014 року у справі № 906/1904/13 та задовольнити скаргу.

Представник Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" Боголюб А.В. вважає оскаржувану ухвалу законною, а дії державного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження правомірними, а тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 30.12.2014 р. залишити без змін.

Представник ДВС Черпак М.Л. в судовому засіданні пояснив, що державний виконавець, зупиняючи виконавче провадження у справі № 906/1904/13, діяв на підставі п.15 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Вказав, що внесення боржника до Реєстру підприємств паливно - енергетичного комплексу , які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, є безумовною підставою для зупинення виконавчого провадження , при цьому сутність заборгованості виконавцем не встановлюється. Просить ухвалу господарського суду Житомирської області від 30.12.2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представниківсторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Житомирської області від 04.03.14р. у справі №906/1904/13, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.04.14р., стягнуто з Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - 8861452,26 грн. боргу, 325855,04 грн. пені, 565106,64 грн. штрафу, 240271,07 грн. 3% річних, 26321,00 грн. інфляційних нарахувань, 68180,22 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

20.05.14р. на виконання вказаного рішення у справі № 906/1904/13 видано наказ ( а.с.20 т.2)

07.10.2014 року ст. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу у справі № 906/1904/13 ( а.с.23 т.2).

Згідно листа № 24.10.14р. № 572 боржник повідомив державного виконавця, що 29.07.13р. наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 545 КП "Бердичівтеплоенерго" включено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, відповідно до Закону України від 23.06.05р. № 2711-IV "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". ( а.с.25-27 т.2).

Постановою Ст. державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України від 07.11.14р. виконавче провадження з примусового виконання наказу по справі №906/1904/13 зупинено на підставі п.15 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" ( а.с.31 т.2).

В подальшому, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" оскаржив дії органу Державної виконавчої служби, направивши скаргу, в якій просив:

- визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної служби України щодо зупинення виконавчого провадження № 44951828;

- визнати незаконною постанову від 07.11.14р. про зупинення виконавчого провадження № 44951828;

- зобов'язати ВДВС поновити виконавче провадження № 4495182, про що винести відповідну постанову.

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне застосувати наступні положення чинного законодавства .

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ч.1 ст.2 вищевказаного Закону).

Законом України "Про виконавче провадження" визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Поряд з цим, статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3.7 ст.3 Закону України "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 545 від 29 липня 2013 року КП « Бердичівтеплоенерго» внесено до Переліку підприємства паливно енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Цим же наказом зобов»язано розрахунковий центр ДП «Енергоринок» внести відповідні зміни до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, що беруть участь у процедурі погашення заборгованості. (т.2,а.с. 27)

Крім того, Закон України "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" не ставить запровадження зупинення виконавчого провадження у залежність від характеру заборгованості, строку та підстав її виникнення, оскільки положення Закону України "Про виконавче провадження" (п.15 ч.1 ст.37) не пов'язують факт включення підприємств ПЕК у Реєстр підприємств ПЕК, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, з моментом та підставами виникнення боргу цього підприємства, стягнення якого відбувається у період, протягом якого підприємство перебуває у даному Реєстрі.

Водночас, відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", внесено зміни і доповнення до законів України та, зокрема, ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", яка визначає коло обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, доповнено п.15 такого змісту: "внесення підприємства ПЕК до Реєстру підприємств ПЕК, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Даному правовому положення було дане офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.12р. 18-рп/2012.

Отже, внесення підприємства ПЕК до Реєстру підприємств ПЕК, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" є самостійною безумовною підставою зупинення виконавчого провадження. А тому доводи скаржника про те, що частина заборгованості, яка виникла після 01 січня 2013 року, суперечить положенням п.3.7 ст.3 зазначеного закону і є підставою для оскарження дій ДВС про зупинення виконавчого провадження, до уваги колегією суддів Рівненського апеляційного господарського суду не приймається, оскільки спростовується п.15 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" та п.12.4.4 ст.12 Перехідних положень Закону України "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Таким чином, приймаючи оскаржувану ухвалу , суд першої інстанції правильно встановив про наявність у державного виконавця підстав для зупинення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Житомирської області у справі № 906/1904/13.

Інші доводи апеляційної скарги та пояснення представника апелянта не спростовують по суті правильного висновку суду, викладеного в ухвалі.

В силу ст.ст. 33, 38, 43 ,47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи та вірно застосовані норми процесуального і матеріального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та скасування чи зміни ухвали господарського суду Житомирської області від 30 грудня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 30 грудня 2014 року у справі № 906/1904/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Гудак А.В.