КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2015 р. Справа№ 910/23322/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового

засідання: Грабовському Д.А.

за участі представників

сторін:

позивач Настенко М.В. - дов. від 19.12.2014р. № 01-34/251

відповідача Данчук В.В. - дов. від 21.01.2015р. №5

третьої особи Федоренко А.І. - дов. від 05.01.2015р. №1

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

Управління комунальної власності та концесії

Білоцерківської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014р.

у справі № 910/23322/14 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Управління комунальної власності та концесії

Білоцерківської міської ради

відповідача Київської обласної організації Українського

товариства мисливців і рибалок

третя особа, яка не

заявляє самостійних

вимог на предмет спору

на стороні позивача КП Білоцерківської міської ради Житлово-

експлуатаційна контора №6

про звільнення нежитлового приміщення

ВСТАНОВИВ:

Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача Київської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок про примусове виселення Київської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок з нежитлового приміщення площею 51,20 м2, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 01.10.2014 термін дії Договору оренди № 269 від 09.01.2013 на нежитлове приміщення площею 51,20 м2, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46, закінчено. На адресу відповідача направлявся Лист № 01-25/137 від 28.01.2014 про відмову на переукладення вказаного Договору оренди на новий термін, втім вимоги, викладені в названому Листі щодо звільнення приміщення відповідач не виконав, нежитлове приміщення не звільнив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2014 на підставі ст.. 27 ГПК України, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційна контора № 6.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 №910/23322/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, позивач Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просив Рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 №910/23322/14 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідач у своєму Відзиві на апеляційну скаргу, просив суд залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 №910/23322/14 без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Ухвалою КАГС від 26.12.2014 № 910/23322/14 порушено апеляційне провадження за скаргою позивача та призначено судове засідання (колегія суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Куксова В.В., Яковлєва М.Л.).

За Розпорядженням заступника голови КАГС від 25.02.2015, враховуючи перебування судді Куксова В.В. у черговій відпустці, для розгляду даної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л.

Ухвалою КАГС від 25.02.2015 № 910/19938/14 прийнято апеляційну скаргу позивача до провадження колегії суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л..

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, дійшла висновку апеляційну скаргу позивача Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 09.01.2013 між позивачем Відділом комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (орендодавець) та відповідачем Київською обласною організацією Українського товариства мисливців і рибалок (орендар) був укладений Договір № 269 оренди на нежитлове приміщення (далі - Договір або Договір оренди).

Відповідно до п. 1.1. названого Договору, орендодавець передає в оренду, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 51,20 м2, розташоване на першому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, бул. 1 Травня, буд. 46 (далі - Майно), яке перебуває на балансі Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційної контори № 6.

За пунктами 4.1, 4.2, 4.6 розділу 4 Договору орендар зобов'язується: використовувати орендоване Майно у відповідності з Договором за його призначенням та згідно з діючими нормами його експлуатації; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату; у разі припинення Договору, протягом п'яти робочих днів повернути орендо давцю орендоване Майно.

Згідно п. 10.1 даного Договору визначено, що цей Договір діє з 09.01.2013 по 31.12.2013.

Пунктом 10.6 Договору передбачено, що орендар протягом 1 місяця після закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендодавця про свої наміри щодо припинення або продовження договірних орендних відносин.

Орендодавець надає орендареві письмову відповідь щодо можливості (або відсутності такої), продовження терміну оренди на новий термін на попередніх умовах або на нових умовах (актуальних на момент звернення) в строк згідно чинного законодавства.

У разі якщо орендодавець має намір після закінчення терміну дії договору оренди використовувати зазначене майно для власних потреб, він не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору письмово попереджає про це орендаря.

Згідно з п. 10.8 Договору реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов чи розірвання цього Договору.

Рішенням Білоцерківської міської ради від 22.08.2013 року № 1026-45-VІ "Про реорганізацію відділу комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради" Відділ комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради реорганізований з 01.11.2013 року в Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (далі - Управління). (а/с 13-14)

Відповідно до п. 1.6 Положення про Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, затвердженого Рішенням Білоцерківської міської ради від 31.10.2013 № 1071-47-VІ Управління є правонаступником Відділу комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради. (а/с 17)

Отже, Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (позивач) є правонаступником Відділу комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, який в якості орендодавця уклав Договір № 269 оренди на нежитлове приміщення від 09.01.2013, згідно якого відповідачу (орендарю) було передане в строкове платне користування на період з 09.01.2013 по 31.12.2013 нежитлове приміщення площею 51,20 м2, розташоване на першому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, бул. 1 Травня, буд. 46.

За ствердженням позивача Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, станом на 01.10.2014 термін дії Договору оренди № 269 від 09.01.2013 на нежитлове приміщення площею 51,20 м2, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46, закінчено з огляду на наступне.

Третя особа КП Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційна контора № 6 (далі - КП Білоцерківської міської ради ЖЕК №6) направило позивачу Лист від 16.01.2014 № 52, відповідно до якого просило не переукладати з відповідачем Київською обласною організацією Українського товариства мисливців і рибалок названий Договір оренди на нежитлове приміщення площею 51,20 м2, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46, у зв'язку з тим, що зазначене нежитлове приміщення необхідне для потреб підприємства. (а/с 72)

Позивач, в свою чергу, керуючись нормами ст. 764 ЦК України, п. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та у відповідності до п. 10.6 Договору, направив на адресу відповідача Лист № 01-25/137 від 28.01.2014 про відмову на переукладення спірного Договору оренди на новий термін, що підтверджується фіскальним чеком № 9502 від 30.01.2014. За названим Листом позивач просив відповідача звільнити приміщення площею 51,20 м2 за адресою: м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46, та передати його Управлінню комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради за актом прийому-передачі, провести повний розрахунок по орендній платі включно по день звільнення. (а/с 50)

Позивач стверджував, що відповіді на Лист № 01-25/137 від 28.01.2014 від відповідача не надходило, вимоги, викладені в названому Листі, відповідачем не виконані, приміщення не звільнено, що і слугувало підставою звернення з даним позовом про примусове виселення відповідача із вищезазначеного приміщення до господарського суду.

Додатково, під час розгляду спору у суді першої інстанції, позивачем було повідомлено, що Листом № 01-25/75 від 25.11.2013 "Про продовження договору оренди" (у відповідь на Лист відповідача № 81 від 22.11.2014) він повідомив відповідача, що для продовження спірного Договору оренди на нежитлове приміщення площею 51,20 м2 за адресою: м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46, необхідно подати довідку балансоутримувача - КП Білоцерківської міської ради ЖЕК № 6 про наявність в нього на балансі вищезазначеного нежитлового приміщення, що планується для передачі в оренду. (а/с 76)

Відповідач Київська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок, заперечуючи пред'явленні позовні вимоги, вказував на відсутність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Листом № 81 від 22.11.2013 відповідач звернувся до позивача щодо продовження Договору на наступний термін з 01.01.2014 по 31.12.2014, зазначивши при цьому, що являється добросовісним орендарем і виконує всі умови Договору. Відповіді на цей Лист відповідач не отримав, проте усно його було повідомлено, що для позитивного вирішення питання продовження оренди необхідно надати довідку від КП Білоцерківської міської ради ЖЕК № 6 (третя особа), як балансоутримувача даного приміщення.

Листом № 83 від 05.12.2013 відповідач звернувся до третьої особи з проханням надати йому відповідну довідку, у відповідь на який третя особа Листом № 14 від 10.01.2014 повідомила відповідача про неможливість надання такої довідки, оскільки питання надання в оренду нежитлового приміщення за адресою: м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46, має розглядатись безпосередньо Управлінням комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради.

В подальшому, на адресу відповідача від позивача надійшов Лист № 01-25/137 від 28.01.2014 про відмову на переукладення спірного Договору оренди на новий термін. (а/с 50)

Відповідач неодноразово звертав увагу, що ні позивач, ні третя особа своєчасно (за три місяці до закінчення терміну Договору, як це безпосередньо передбачено у п.10.6 Договору) письмово не повідомляли відповідача про намір використовувати дане приміщення для власних потреб, як це передбачено п. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

В свою чергу, відповідач наголошував на тому, що він своєчасно та в повному обсязі продовжував сплачувати орендну плату за спірне нежитлове приміщення на підставі вказаного Договору оренди. Позивач без заперечень прийняв орендну плату за січень, лютий, березень та квітень 2014 року, а з травня по жовтень 2014 почав виставляти рахунки на оплату оренди на підставі цього самого Договору, які також були своєчасно і в повному обсязі оплачені відповідачем (копії відповідних рахунків та платіжних доручень відповідач додав в якості додатків до відзиву на позовну заяву а/с 89-95), на час розгляду справи у суді першої інстанції заборгованість по орендній платі на підставі названого Договору оренди відсутня.

Відтак, на думку відповідача, позивач за своїми діями, а саме виставленням рахунків на оплату оренди саме на підставі спірного Договору оренди фактично погодився з продовженням вказаного Договору оренди з 01.01.2014 по 31.12.2014.

Відповідач також повідомив, що 10.01.2014 він додатково надіслав позивачу Лист № 1 щодо надання в оренду нежитлового приміщення за адресою: м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46, до якого додав лист третьої особи від 10.01.2014 № 14. (а/с 104)

Листом № 9 від 12.02.2014 відповідач також звернувся до позивача з проханням погодити продовження оренди за Договором. (а/с 105)

Листом № 01-25/258 від 26.02.2014 позивач надав відповідь відповідачу, у якій знову послався на необхідність згоди на оренду від балансоутримувача. (а/с 106)

Листом № 51 від 25.11.2014 відповідач звернуся до третьої особи з проханням погодити продовження надання в оренду нежитлового приміщення за адресою: м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46, на наступний термін. (а/с 108)

Відповідно до частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором, а у відповідності до ч. 4 ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч. 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічні положення закріплені і в ст. 764 ЦК України, згідно приписів якої якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк який був раніше встановлений договором.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до пункту 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона бала одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відтак, після спливу строку дії Договору оренди орендар зобов'язаний повернути це майно відповідному підприємству, або його правонаступнику, цей обов'язок встановлений законодавством. При цьому, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (до ч. 2 статті 17 Закону України).

Як слідує з матеріалаів даної справи, строк дії Договору оренди № 269 від 09.01.2013, встановлений пунктом 10.1 цього Договору, з 09.01.2013 по 31.12.2013.

Разом з тим, пунктом 10.6 зазначеного Договору оренди, передбачено наступне:

Орендар (відповідач) протягом 1 місяця після закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендодавця (позивача) про свої наміри щодо припинення або продовження договірних орендних відносин.

Орендодавець надає орендареві письмову відповідь щодо можливості (або відсутності такої), продовження терміну оренди на новий термін на попередніх умовах або на нових умовах (актуальних на момент звернення) в строк згідно чинного законодавства.

У разі якщо орендодавець (позивач) має намір після закінчення терміну дії договору оренди використовувати зазначене майно для власних потреб, він не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору письмово попереджає про це орендаря (відповідача).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач (орендар) дотримався умов п. 10.6 Договору та повідомив позивача (орендодавця) про свої бажання продовжити договірні орендні відносини, що підтверджується наявними в матеріалах справи Листами відповідача до позивача, а саме: Лист № 81 від 22.11.2013 щодо продовження Договору на наступний термін з 01.01.2014 по 31.12.2014, Лист № 1 від 10.01.2014 щодо надання в оренду нежитлового приміщення за адресою: м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46, Лист № 9 від 12.02.2014 з проханням погодити питання про продовження оренди спірного нежитлового приміщення. При цьому, господарським судом звернено увагу, що відповідач протягом тривалого часу до та після визначеної пунктом 10.1 Договору кінцевої дати строку дії цього договору, тобто до 31.12.2013, намагався узгодити питання про продовження строку дії Договору.

Слід також зазначити, що Лист № 1 від 10.01.2014 щодо надання в оренду нежитлового приміщення за адресою: м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46, був направлений відповідачем позивачу в межах строку, встановленого в абз. 1 п. 10.6 Договору, тобто протягом 1 місяця після закінчення строку дії Договору оренди.

Судом першої інстанції також досліджено, що вказані Листи відповідача № 81 від 22.11.2013, № 1 від 10.01.2014, № 9 від 12.02.2014 були отримані позивачем, про що відповідно свідчать надані позивачем відповіді на зазначені Листи, а саме: Листи позивача № 01-25/75 від 25.11.2013 (у відповідь на лист відповідача № 81 від 22.11.2013), № 01-25/258 від 26.02.2014 (у відповідь на Лист відповідача № 1 від 10.01.2014 та на № 9 від 12.02.2014).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався також і до третьої особи - балансоутримувача спірного орендованого приміщення, зокрема, Листом № 83 від 05.12.2013 з проханням надати довідку про наявність в нього на балансі вищезазначеного нежитлового приміщення, що планується для передачі в оренду, Листом № 51 від 25.11.2014 з проханням погодити продовження надання в оренду спірного нежитлового приміщення.

За вище встановлених обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідач (орендар) дотримався умов п. 10.6 Договору (абз. 1) та повідомив позивача (орендодавця) про свої бажання продовжити договірні орендні відносини у строки, встановлені даним пунктом Договору.

В свою сергу, позивач (орендодавець) не дотримався умов п. 10.6 Договору (абз. 3), оскільки письмово та у строки, встановлені Договором (не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору) не попередив орендаря (відповідача) про свої наміри (наміри третьої особи, як балансоутримувача спірного приміщення) після закінчення терміну дії договору оренди використовувати зазначене приміщення для власних потреб (потреб підприємства третьої особи).

Враховуючи вищенаведене, місцевим господарським судом не прийнято в якості належного і допустимого доказу виконання позивачем умов п. 10.6 Договору (абз. 3) Лист позивача № 01-25/137 від 28.01.2014 про не переукладення спірного Договору оренди на новий термін, який, як стверджує позивач, був направлений ним відповідачу 30.01.2014, на підтвердження чого суду надано фіскальний чек № 9502 від 30.01.2014. (а/с 110)

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09 № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 наведених Правил надання послуг поштового зв'язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

З огляду на наведне, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним доказом відправлення відповідачеві відповідного поштового відправлення, зокрема, Листа № 01-25/137 від 28.01.2014 (а/с 50) про не переукладення спірного Договору оренди на новий термін, має бути опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Але, позивачем було надано господарському суду у якості доказу лише фіскальний чек № 9502 від 30.01.2014 (а/с 110)., тоді як відповідний опис вкладень в поштовий конверт суду не надано та до матеріалів справи не залучено, у зв'язку з чим не можливо дійти висновку, який саме документ (документи) був (були) направлені відповідачу 30.01.2014 відповідно до фіскального чеку № 9502 від 30.01.2014, який підтверджує лише факт надання послуг поштового зв'язку та не підтверджує зміст поштового відправлення, направленого засобами поштового зв'язку.

За таких обставин, позивачем не було доведено місцевому господарському суду факт направлення відповідачу саме Листа № 01-25/137 від 28.01.2014 про не переукладення спірного Договору оренди на новий термін.

Більше того, Лист № 01-25/137 від 28.01.2014 у будь-якому випадку не може бути доказом виконання позивачем умов п. 10.6 (абз. 3) Договору, за змістом якого, у разі якщо орендодавець має намір після закінчення терміну дії договору оренди використовувати зазначене майно для власних потреб, він не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору письмово попереджає про це орендаря. Відтак, відповідно до наведенного пункту Договору та п. 10.1 Договору (строк дії Договору з 09.01.2013 по 31.12.2013), позивач мав направити відповідне письмове повідомлення відповідачу не пізніше ніж 30.09.2014.

Інших належних і допустимих доказів, які б підтверджували виконання позивачем норм ч. 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та умов п. 10.6 (абз. 3) Договору позивачем господарському суду не було надано та до матеріалів справи не залучено. Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували, що позивач в установлений законом або Договором строк повідомив відповідача про припинення дії цього Договору оренди.

Відповідно до ч. 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, тобто за спірним Договором оренди, відповідно до пункту 10.1 названого Договору, термін його дії продовжено з 01.01.2014 до 31.12.2014.

Згідно статті 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк який був раніше встановлений договором.

За оцінкою колегії суддів, враховуючи наведені законодавчі норми та встановлені обставини даної справи, господарський суд дійшов правомірного висновку, що відповідач після 31.12.2013 на законних підставах продовжував користуватись нежитловим приміщенням за адресою: м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46, яке є предметом Договору оренди № 269 від 09.01.2013, оскільки за встановлених обставин, через недотримання порядку виконання вказаного Договору оренди, він вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений Договором, тобто до 31.12.2014.

Крім того, матеріалами справи підтверджується та, що не заперечувалось позивачем, що після 31.12.2013 (закінчення першого терміну дії Договору оренди) позивач виставляв відповідачу рахунки на сплату орендної плати з посиланням саме на спірний Договір (№ РФ-0002509 від 22.07.2014, № РФ-0002860 від 26.08.2014, № РФ-0003627 від 17.10.2014 а/с 89-90).

Відповідач, в свою чергу, своєчасно та в повному обсязі продовжував сплачувати орендну плату за спірне нежитлове приміщення на підставі Договору оренди № 269 від 09.01.2013 (Платіжні доручення № 16 від 15.01.2014, № 188 від 20.02.2014, № 264 від 13.03.2014, № 411 від 18.04.2014, № 527 від 20.05.2014, № 641 від 19.06.2014, № 699 від 07.07.2014, № 763 від 31.07.2014, № 988 від 30.09.2014, № 1131 від 31.10.2014, а/с 91-95).

За висновком суду першої інстанції, такими своїми діями (виставлення рахунків на оплату з посиланням на спірний Договір та прийняття здійсненої відповідачем оплати) позивач фактично визнав та схвалив продовження дії Договору № 269 від 09.01.2013 на термін до 31.12.2014.

Враховуючи вищевикладене, за оцінкою колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відсутність підстав примусового виселення Київської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок з нежитлового приміщення площею 51,20 м2, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46.

У своїх доводах апеляційного оскарження позивач неодноразово наголошував на тому, що термін дії Договору оренди № 269 від 09.01.2013 на нежитлове приміщення площею 51,20 м2, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, бульвар 1 Травня, 46, закінчено, при цьому, посилався на невиконання відповідачем вимог його Листа № 01-25/137 від 28.01.2014 про не переукладення вказаного Договору оренди на новий термін, але ці ствердження базуються на тих же доказах та поясненнях, що надавалися господарському суду, та яким вже надана належна правова оцінка.

Відповідач, у доповненнях до відзиву на апеляційну скаргу, зазначив про те, що на даний момент договірні відносини між позивачем та відповідачем продовжуються. Відразу, після прийняття оскарженого судового Рішення, позивач виставив відповідачу рахунок № РФ-0004380 від 09.12.2014, зазначивши в підставах рахунку спірний Договір, який був своєчасно та в повному обсязі оплачений позивачем, що підтверджено Платіжним дорученням № 1357 від 22.12.2014.

Київська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок, маючи на меті продовження оренди спірного приміщення, відповідно до пункту 10.6 Договору оренди, звернулася до позивача з Листом № 4 від 21.01.2015, повідомивши його про такий намір.

За ствердженням відповідача, у визначений Договором оренди строк, заяви про намір розірвати Договір від позивача не надійшло. Проте, було виставлено рахунок № РФ - 0000326 від 22.01.2015 на оплату оренди за січень 2015 рік, з якого вбачається, що підставою розрахунку є Договір оренди № 269 від 09.01.2013, який скаржник вважає закінченим 31.12.2013, тобто дії позивача спростовують його ствердження про припинення Договору оренди.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги позивача Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального Кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 № 910/23322/14 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 № 910/23322/14 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 № 910/23322/14 бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/23322/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв