ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.02.2015 р. Справа№ 914/2816/14

за позовом: Приватного підприємства «Львів-Пласт», м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТКОЖА», м.Мінськ, Республіка Білорусь

про стягнення 2114,30 євро, що станом на 20.08.2014 згідно офіційного курсу Національного банку України становило 37334,51грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: Дудяк Р.А. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

Суть спору: позов заявлено Приватним підприємством «Львів-Пласт», м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТКОЖА», м.Мінськ Республіка Білорусь про стягнення заборгованості в сумі 34046,72грн.

Ухвалою суду від 08.082014р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.08.2014р. Ухвалою суду від 20.08.2014р. прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог, якою заявлено до стягнення 2114,30 євро, що станом на 20.08.2014 згідно офіційного курсу Національного банку України становило 37334,51грн. та зупинено провадження по справі у зв'язку із зверненням господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу іноземної держави.

Згідно виклику (повідомлення), що направлявся разом із судовим дорученням, судове засідання було призначено на 25.02.2015р., а у випадку несвоєчасного вручення документів, наступне судове засідання було призначено на 11.03.2015р.

На адресу господарського суду Львівської області надійшла ухвала Економічного суду міста Мінська від 31.10.2014р. по справі №144-4ип/2014 (вх.№48612/14 від 12.11.2014р.), якою судове доручення господарського суду Львівської області від 22.09.2014р. №914/2816/14 про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «Арткожа» судових документів визнано невиконаним. Зокрема зазначено, що вручити судове доручення не видалось можливим у зв'язку з неявкою ТзОВ «Арткожа» у судове засідання.

Представнику позивача роз'яснено права згідно ст.ст.20, 22 ГПК України.

Представник позивача в судове засідання 25.02.2015р. з'явився, надав усні пояснення щодо погашення ТзОВ «Арткожа» заборгованості в розмірі 2114,30 євро, на підтвердження чого долучив до матеріалів справи додаткові документи (вх.№7777/15 від 24.02.2015р.). Просив витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 25.02.2015р. повторно не забезпечив, письмового відзиву та витребуваних судом документів не подав. Всі розумні зусилля, вжитті судом для отримання через компетентні органи запитуваної Держави підтвердження вручення відповідачу документів згідно із судовим дорученням, переданим у порядку, встановленому Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993р., а також Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992р., не дали позитивних результатів.

За умовами вказаної Конвенції, запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти. Якщо документи не можуть бути вручені за адресою, вказаній в дорученні, запитувана установа юстиції зі своєї ініціативи вживає заходів, необхідних для встановлення адреси. Якщо встановлення адреси запитуваною установою юстиції виявиться неможливим, вона повідомляє про це запитуючу установу і повертає їй документи, що підлягають врученню (ст.10). Вручення документів засвідчується підтвердженням, підписаним особою, якій вручений документ, і скріпленим офіційною печаткою запитуваної установи, із зазначенням дати вручення і підписом працівника установи, що вручає документ або виданий цією установою інший документ, у якому повинні бути зазначені спосіб, місце і час вручення (ст.11).

Згідно з ч.5 ст.8 цієї Конвенції, після виконання доручення запитувана установа повертає документи запитуючій установі, у тому випадку, якщо правова допомога не могла бути зроблена, вона одночасно повідомляє про обставини, що перешкоджають виконанню доручення, і повертає документи запитуючій установі.

Зважаючи на те, що документи, які підлягали врученню відповідачу згідно із судовим дорученням, було передано одним із способів, передбачених Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 15.11.1965р.) учасником якої є як Україна, так і Республіка Білорусь, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становив понад шість місяців з дати зупинення провадження по справі, а також зважаючи на те, що не було отримано підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави, суд, у відповідності до ст.15 вказаної Конвенції, приходить до висновку про можливість постановити рішення, незважаючи на відсутність підтвердження про вручення або безпосередню доставку вказаних документів.

Відповідно до ч.3 ст.79 ГПК України, господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід поновити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов контракту №3 купівлі-продажу від 18.01.2013р., укладеного між Приватним підприємством «Львів-Пласт» (продавець за договором, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТКОЖА» (покупець за договором, відповідач по справі), позивачем в жовтні 2013р. поставлено відповідачу товар на суму 3114,30 євро, який в квітні 2014 року оплачено останнім частково на суму 1000,00євро. Зазначені обставини, що підтверджуються рахунком-фактурою №18/10-2 від 18.10.2013р. до контракту №3 від 18.01.2013р., вантажною митною декларацією №209140000/2013/037083 від 18.10.2013р., міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №0-02 та банківською випискою про рух кошті по рахунку позивача від 08.04.2014р., зумовили звернення ПП «Львів-Пласт» до суду із позовною заявою про стягнення вказаної суми заборгованості.

Проте, позивачем до матеріалів справи долучено документи (вх.№7777/15 від 24.02.2015р.), а саме банківську виписку про рух коштів по рахунку ПП «Львів-Пласт» за 17.12.2014р., що підтверджує погашення ТзОВ «АРКОЖА» 2114,30 євро заборгованості, що є предметом даного позову, в повному обсязі.

У відповідності до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч.2 ст.49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. У п.4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. визначено, що зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.49, 79, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.86, ст.116 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Поновити провадження у справі.

2. Провадження у справі припинити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТКОЖА» (Общество с ограниченной ответственностью «АРТКОЖА»; Республіка Білорусь, м.Мінськ, вул.Тімірязєва, буд.9, кв.17; ідентифікаційний код 377763855) на користь Приватного підприємства «Львів-Пласт» (юридична адреса: м.Львів, м.Винники, вул.Львівська, буд.7-А; фактична адреса: м.Львів, вул.Богданівська, 17; ) 1827,00грн. судового збору.

4. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Суддя Щигельська О.І.