КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р. Справа№ 914/3492/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Пашкіної С.А.

при секретарі Майданевич Г.А.

за участю від позивача - не з'явився.

представників сторін: від відповідача - не з'явився.

розглянувши Державного підприємства "Львівський державний

апеляційну скаргу авіаційно-ремонтний завод"

на рішення

господарського суду міста Києва

від 12.01.2015 року

у справі № 914/3492/14 (суддя: Босий В.П.)

за позовом Державне підприємство "Львівський державний

авіаційно-ремонтний завод"

до Приватне підприємство "Пірует"

про стягнення 6 874, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2015 року в позові відмовленно повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Львівський державний авіаційно-ремонтний завод" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2015 року повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено до розгляду.

Представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи. Дане клопотання відхилено колегією суддів. У позивача було достатньо часу для ознайомлення з рішенням суду першої інстанції.

В судове засідання 24.02.2015 року представники позивача та відповідача не з'явилися.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників позивача та відповідача, враховуючи що останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 31.03.2008 р. між ПП "Пірует" (підрядник) та Державним підприємством Міністерства оборони України "Львівський державний авіаційно-ремонтний завод", правонаступником якого є ДП "Львівський державний авіаційно-ремонтний завод", (замовник) було укладено договір будівельного підряду №3/08 (надалі - "Договір").

Відповідно до п. 1.1 Договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами, на власний ризик ремонт приміщень фонарної дільниці і здати їх замовнику відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації і в обумовлений цим договором строк, а замовник зобов'язується надати підряднику будівельний майданчик, передати затверджену проектно-кошторисну документацію.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що замовник проводить оплату виконаних робіт підряднику протягом 5 календарних днів на підставі акту приймання-передачі.

За змістом п. 3.5 Договору при відсутності зауважень до виконаних робіт замовник зобов'язаний підписати з підрядником акт приймання-передачі виконаних робіт в строк, який не перевищує трьох календарних днів.

На виконання умов Договору відповідачем виконані, а позивачем повністю оплачено виконані підрядні роботи на загальну суму 195929,00 грн.

03.10.2011 р. провідним державним аудитором Контрольно-ревізійного управління у Львівській області було складено аудиторський звіт за результатами державного фінансового аудиту діяльності ДП "Львівський державний авіаційно-ремонтний завод" за IV квартал 2009 року, 2010 рік та І квартал 2011 року №05-01-21/6 від 03.10.2011 р., яким було встановлено завищення вартості виконаних ПП "Пірует" згідно умов Договору підрядних робіт на 6874,00 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із завищенням, на думку позивача, відповідачем вартості виконаних робіт, у зв'язку з чим позивач вказує на обов'язок відповідача повернути суму переплати у розмірі 6874,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Матеріалами справи підтверджується виконання відповідачем робіт за Договором на загальну суму 195929,00 грн., прийняття та оплата їх позивачем.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Частиною 3 статті 853 Цивільного кодексу України визначено, що якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Слід відзначити, що зазначені позивачем обставини не є недоліками, які не могли бути виявлені.

По-перше, акт здачі-приймання відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів від 26.10.2009 р. хоча і був знищений на підставі "Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади, та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств і організацій, із зазначенням строку зберігання документів", затвердженого наказом Міністерства юстиції України №578/5 від 12.04.2012 р., позивачем не заперечується факт підписання ним такого акту без зауважень.

По-друге, як вбачається із матеріалів справи, виконані відповідачем підрядні роботи оплачені позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №2044 від 14.10.2008 р., №2449 від 05.12.2008 р., №553 від 29.04.2009 р. та №1647 від 19.10.2009 р.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України - на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, позивачем не спростовано того, що всі роботи за Договором були відповідачем виконані та прийняті замовником без зауважень та оплачені у повному обсязі.

Відтак суд першої інстанції дійшов цілком вірного висновку, що позивачем не доведено належними доказами порушення відповідачем договірного зобов'язання.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів цілком підтримує висновок суду першої інстанції про те, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, вони не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 12.01.2015 року у справі №914/3492/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 914/3492/14 повернути до господарського суду м. Києва.

6. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.Г. Сітайло

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови складено 25.02.2015 року.