РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015№910/29120/14

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/29120/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь», м. Москва, Російська Федерація,

до фізичної особи - підприємця Пасічніченка Анатолія Олексійовича, м. Київ,

про стягнення 73 080 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав,

за участю представників сторін:

позивача - Григоренка А.О. (довіреність від 23.12.2014 № б/н);

відповідача - Пасічніченка А.О. (паспорт серія МЕ №845224).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь» (далі - ТОВ «Маша и Медведь») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця Пасічніченка Анатолія Олексійовича (далі - ФОП Пасічніченко А.О.) 73 080 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав на самостійні частини аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», а саме кадри з серій під назвою «До весны не будить», «Праздник на льду», «Ловись рыбка» та персонажів «Маша» і «Медведь» аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь».

Позов мотивовано тим, що: 08.06.2010 товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» (далі - Студія) і позивачем було укладено договір № 010601-МиМ про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал «Маша и Медведь») (далі - Договір); позивач є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь» та його складові частини і має право захищати свої права у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом; 01.04.2014, 02.04.2014, 03.04.2014 у магазині «Продукти», що належить Пасічніченку А.О. та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Федорова, 9, здійснювався продаж (реалізація, розповсюдження) шоколадних яєць, на яких без дозволу позивача зображено персонажі «Маша» і «Медведь» аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» та кадри з серій під назвою «До весны не будить», «Праздник на льду», «Ловись рыбка».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.12.2014 порушено провадження у справі.

ФОП Пасічніченко А.О. 19.01.2015 подав суду відзив на позов, в якому зазначив таке:

- твердження позивача, що відповідачем втілено у товарі «шоколадні яйця» 6 (шість) об'єктів авторського права, які можуть використовуватись самостійно, є надуманим і необґрунтованим, адже відповідач не виготовляє будь-який товар, а тим більше під назвою «Маша и Медведь»;

- позивачем не надано в обґрунтування свого позову доказів які б свідчили про сповіщення ТОВ «Маша и Медведь» про його авторські права з метою запобігання їх порушенню; відповідач особисто не здійснював продаж товару;

- товар був придбаний відповідачем на оптовому ринку у невеликій кількості, після придбання даного товару позивачем більше відповідачем не реалізовувався, оскільки даний товар не має економічно активного попиту на ринку;

- додані до позовної заяви докази свідчать, що позивач також фіксував такі факти в період 21.03.2014, двічі 04.04.2014 та 07.04.2014, придбав кукурузні палички «ПІК НІК» в поліетиленовій упаковці, на якій зображений персонаж «Маша» із різних кадрів серій мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», однак з приводу цих фактів позивач подав два різні позови з метою стягнення з відповідача максимальної суми компенсації;

- твердження позивача про те, що зазначений в позовній заяві товар є контрафактним, є надуманим, оскільки він не містить ознак контрафактності, визначених чинним законодавством України; позивачем не доведено і належними доказами не підтверджено факт порушення відповідачем авторського права, тому підстав для стягнення компенсації з відповідача на користь позивача немає.

28.01.2014 ТОВ «Маша и Медведь» подало суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Позивач 23.02.2015 подав суду обгортку та упаковку шоколадного яйця із зображенням персонажів «Маша» і «Медведь».

Представник позивача у судовому засіданні 02.03.2015 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У пункті 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що з огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон) при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Статтею 435 ЦК України передбачено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Маша и Медведь» є юридичною особою за законодавством Російської Федерації, місцезнаходженням якої є м. Москва і якій присвоєно основний державний реєстраційний номер 536, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 21.06.2013 № 7101656_УД.

08.06.2010 Студією (правовласник) і ТОВ «Маша и Медведь» (правонабувач) укладено Договір, відповідно до умов якого:

- правовласник передає правонабувачу виключне право на аудіовізуальний твір - серіал «Маша и Медведь», а правонабувач зобов'язується сплатити правовласнику обумовлену Договором винагороду. Передачі належить виключне право на такі серії аудіовізуального твору: 1. «Раз, два, три! Елочка гори!»; 2. «Первая встреча»; 3. «До весны не будить!»; 4. «Весна пришла!»; 5. «Ловись рыбка!»; 6. «Следы невиданных зверей!»; 7. «С волками жить…!»; 8. «Позвони мене, позвони!» (пункт 1.1 Договору);

- Договір від 08.06.2010 набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальний твір (пункт 6.1 Договору).

Відповідно до пункту 2 додатку № 1 до Договору одночасно з передачею права на аудіовізуальний твір - серіал «Маша и Медведь» правовласник передає првонабувачу в повному об'ємі виключні права на всі юридично значущі охоронювані елементи твору (включаючи, але не обмежуючись, назвою твору та його окремих серій, графічним зображенням, мальованими зображеннями персонажів твору, їх іменами, текстом) незалежно від того, пойменовані вказані елементи безпосередньо в додатках до Договору.

Для підтвердження первісної належності виключних прав у Студії позивач надав також авторський договір замовлення від 01.04.2008 №ОК-2/2008, укладений Студією та Кузовковим Олегом Геннадійовичем, відповідно до умов якого Кузовков О.Г. створив і передав Студії сценарії до перших 8-ми серій аудіовізуального твору - серіалу «Маша и Медведь».

Отже, позивач є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь» та його складові частини і має право захищати свої права у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Статтею 9 Закону передбачено, що частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону.

Судом встановлено, що персонажі аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» «Маша» і «Медведь» і кадри серій названого мультиплікаційного серіалу є частинами аудіовізуального твору, які можуть використовуватися самостійно, а тому розглядаються судом як твори.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

Матеріалами справи і поясненнями представників сторін підтверджено відсутність у відповідача правової підстави використання персонажів «Маша» і «Медведь» і кадрів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь».

01.04.2014, 02.04.2014 та 03.04.2014 представник позивача у магазині «Продукти», що належить Пасічніченко А.О. та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Федорова, 9, купив за 23 грн. чотири шоколадні яйця (вартість одного яйця - 5,75 грн.), на яких без дозволу позивача зображені персонажі «Маша» і «Медведь» аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь».

Факт купівлі названих товарів підтверджується відеозаписами, наданими позивачем, долученими до матеріалів справи і оглянутими судом та такими фіскальними чеками: від 01.04.2014 № 116548; від 02.04.2014 № 117095; від 03.04.2014 № 117836 та від 03.04.2014 № 117966.

У пункті «г» частини першої статті 52 Закону встановлено, що за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Пунктом «г» частини другої вказаної статті передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

ТОВ «Маша и Медведь» вказано компенсацію у сумі 73 080 грн. (6*10*1 218 грн.), виходячи з того, що: кількість об'єктів інтелектуальної власності позивача, права на які були порушені, складає 6; мінімальна заробітна плата - 1 218 грн. та 10 (мінімальних заробітних плат).

Разом з тим, у підпункті 51.3 пункту 51 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» наведено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

У пункті 42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» зазначено, що розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Наявні в матеріалах справи докази не містять відомостей про те, що: відповідач замовляв виготовлення шоколадних яєць із зображенням персонажів мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» з метою подальшої реалізації; ФОП Пасічніченко А.О. здійснював оптовий продаж шоколадних яєць із зображенням персонажів мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь».

Позивач не надав суду доказів, які б свідчили про кількість потерпілих осіб внаслідок реалізації шоколадних яєць.

Відповідач вказував на відсутність у нього намірів порушувати авторські права позивача та повідомив про те, що ним названий товар не реалізується.

Пасічніченко А.О. також зазначав, що на момент купівлі та реалізації шоколадних яєць із зображенням персонажів мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» йому не було та не могло бути відомо про наявність у позивача виключних прав на аудіовізуальний твір «Маша и Медведь».

Відповідач зазначив про те, що після з'ясування обставин наявності у позивача прав на аудіовізуальний твір «Маша и Медведь» забезпечить дотримання авторських прав позивача.

Позивач вказував на те, що господарським судом міста Києва зі справи № 910/10421/14 було встановлено факт порушення відповідачем авторських прав.

Відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.09.2014 зі справи № 910/10421/14 за позовом ТОВ «Маша и Медведь» до ФОП Пасічніченка А.О. про захист виключного права шляхом компенсації в сумі 12 180 грн., залишеним без змін за результатами апеляційного та касаційного перегляду, у задоволенні позову відмовлено та встановлено таке:

- 21.03.2014, двічі 04.04.2014 та 07.04.2014 у магазині, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Федорова, 9, торгівлю в якому здійснює ФОП Пасічніченко А. О., представником позивача було придбано товар - кукурудзяні палички «ПІК НІК» у поліетиленовій упаковці з малюнками, на яких зображений персонаж «Маша» із різних кадрів серій мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» та нанесено напис «Маша и Медведь»;

- виробником кукурудзяних паличок вказано товариство з обмеженою відповідальністю «Суперлакомка»;

- жодних доказів, які б свідчили, про наявність або відсутність правових підстав для використання третьою особою частини аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» шляхом розміщення частини цього твору (персонажу «Маша») на упаковці кукурудзяних паличок «ПІК НІК», суду надано не було;

- наявні в матеріалах справи докази не містять відомостей про те, що позивач замовляв виготовлення кукурудзяних паличок «ПІК НІК» з розміщенням на їх упаковці персонажу «Маша» з метою подальшої реалізації;

- наявні в матеріалах справи докази не містять відомостей про те, що позивач здійснював оптовий продаж кукурудзяних паличок «ПІК НІК» з розміщеним на їх упаковці персонажем «Маша»;

- після виявлення представниками позивача першого факту реалізації відповідачем кукурудзяних паличок «ПІК НІК» з розміщеним на їх упаковці персонажа «Маша», позивач не звертався до відповідача з вимогами щодо припинення такої реалізації або з будь-яким іншим зверненням з метою припинення порушень авторських прав позивача; натомість, зібрані у справі докази свідчать, що позивач продовжував фіксувати такі факти в період з 21.03.2014 по 07.04.2014; 04.04.2014 позивач навіть двічі придбав зазначені кукурудзяні палички об 11:16 год. та об 11:22 год.;

- позивач не надав суду доказів, які б свідчили про передбачуваний розмір збитків потерпілої особи (позивача) або розмір доходу відповідача, отриманого внаслідок реалізації кукурудзяних паличок «ПІК НІК», на упаковці яких розміщено зображений персонаж «Маша» із різних кадрів серій мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь»; натомість, наявні в матеріалах справи докази (фіскальні чеки від 21.03.2014, 04.04.2014 та 07.04.2014) свідчать, що відповідачем було реалізовано чотири одиниці товару - кукурудзяних паличок «ПІК НІК», на упаковці яких зображений персонаж «Маша» із різних кадрів серій мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», вартість товару 2,70 грн. за кожну упаковку;

- позивач не надав суду доказів, які б свідчили про кількість потерпілих осіб внаслідок реалізації кукурудзяних паличок «ПІК НІК», які знаходилися в упаковці, на якій було зображено персонаж «Маша»;

- позивач не надав суду доказів наявності раніше вчинених відповідачем порушень виключного права позивача на аудіовізуальний твір «Маша и Медведь».

Таким чином, названим рішенням було підтверджено факт продажу ФОП Пасічніченком А. О. кукурудзяних паличок за період з 21.03.2014 по 07.04.2014.

В свою чергу, в даній справі встановлено факт купівлі позивачем у відповідача шоколадних яєць за період з 01.04.2014 по 03.04.2014.

Отже, подаючи позов про стягнення з ФОП Пасічніченка А.О. 12 180 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав внаслідок реалізації кукурудзяних паличок, ТОВ «Маша и Медведь» було обізнано про продаж відповідачем шоколадних яєць.

Разом з тим, з поданого позивачем відеозапису від 01.04.2014 вбачається, що представник ТОВ «Маша и Медведь» перед тим як купити шоколадне яйце, підійшов до полиці, на якій було розміщено кукурудзяні палички, на упаковці яких розміщено зображення персонажу «Маша» із різних кадрів серій мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», взяв товар у руку, оглянув і поклав на місце.

Суд вбачає у діях позивача щодо пред'явлення даної позовної заяви зловживання своїми правами на отримання компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Також, слід звернути увагу на те, що під час судового розгляду справи № 910/10421/14 ТОВ «Маша и Медведь» не повідомило господарський суд міста Києва про вчинення ФОП Пасічніченком А.О. порушення виключного права позивача на аудіовізуальний твір «Маша и Медведь» шляхом реалізації шоколадних яєць.

Позивач, виявивши порушення відповідачем майнових прав на об'єкти авторського права, не звернувся до ФОП Пасічніченка А.О. з метою попередження про таке порушення та з вимогою припинити неправомірне використання належних ТОВ «Маша и Медведь» об'єктів авторського права.

З огляду на наведене суд вважає, що стягнення з відповідача компенсації у сумі 73 080 грн. за порушення авторських прав позивача шляхом реалізації чотирьох шоколадних яєць загальною вартістю 23 грн. не відповідає критеріям справедливості, добросовісності та розумності, визначених статтею 3 ЦК України, та є малозначущим, з огляду на що у позові слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 23.12.2014 зі справи № 910/10421/14.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.03.2015.

Суддя О. Марченко