ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" лютого 2015 р. Справа № 911/3697/14

Господарський суд Київської області у складі колегії суддів: головуючого судді - Подоляк Ю.В., суддів: Мальована Л.Я., Щоткін О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь», м. Москва
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нордон», м. Бровари
про захист авторського права на самостійну частину аудіовізуального твору
за участю представників:

позивача:Григоренко А.О. - дов. від 23.12.2014р.
відповідача:Похилько О.В. - дов. від 31.10.2014р., Бобович Х.Е. - дов. від 31.10.2014р.
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нордон» (далі - відповідач) про стягнення 48720 грн. компенсації за порушенням майнових прав суб'єкта авторського права.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем належних позивачу майнових прав інтелектуальної власності на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь» шляхом розповсюдження товару - піжами для дівчаток, на якому без дозволу позивача зображені кадри з серій під назвою «Первая встреча», «Раз, два, три! Елочка Гори!», «До весны не будить» та персонаж «Маша» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» в магазині «Мегамаркет» за адресою: м. Бровари, вул. Київська, 316/2, господарську діяльність в якому здійснює відповідач.

На адресу суду від відповідача надійшло клопотання від 04.11.2014р. про витребування доказів у позивача, а саме: договір № 010601-МиМ про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал «Маша и Медведь») від 08.06.2010р.; договір № 1007/19 про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал «Маша и Медвель») від 12.11.2010р.; авторський договір замовлення № ОК-2/2008 від 01.04.2008р.

Вказане клопотання відповідача задоволено та на вимогу суду позивачем надано нотаріально завірені копії для огляду в судовому засіданні договору № 010601-МиМ про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал «Маша и Медведь») від 08.06.2010р.; авторського договору замовлення № ОК-2/2008 від 01.04.2008р. та їх завірені копії для залучення до матеріалів справи. Щодо надання договору № 1007/19 про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал «Маша и Медвель») від 12.11.2010р., то позивачем не надано вказаний договір для його залучення до матеріалів справи, позаяк на думку позивача він не стосується предмету спору у даній справи та з огляду на закріплений в ст. 129 Конституції України принцип диспозитивності, за яким сторони вільні в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На адресу суду від відповідача надійшли два клопотання про призначення експертизи, відповідно до яких відповідач просив суд призначити у даній справі судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності і винести на розгляд експертів наступні питання: чи мав місце факт використання зображення персонажу «Маші» з аудіовізуального твору - серіалу «Маша и Медведь», яке зображене в кадрах, в текстильному виробі «Піжама д/дівч», долученому представником позивача до матеріалів справи № 911/3697/14? Чи є зображення на текстильному виробі «Піжама д/дівч», долученому представником позивача до матеріалів справи № 911/3697/14, точною копіє зображення персонажу «Маша» з аудіовізуального твору - серіалу «Маша и Медведь», яке зображене в кадрах? Чи є зображення дівчинки на текстильному виробі «Піжама д/дівч», долученому представником позивача до матеріалів справи № 911/3697/14 кадром (01 хв. 04 сек.) з серії під назвою «Первая встреча»? Чи є зображення дівчинки на текстильному виробі «Піжама д/дівч», долученому представником позивача до матеріалів справи № 911/3697/14 кадром (06 хв. 40 сек.) з серії під назвою «Раз, два, три! Ёлочка гори!»? Чи є зображення дівчинки на текстильному виробі «Піжама д/дівч», долученому представником позивача до матеріалів справи № 911/3697/14 кадром (00 хв. 55 сек.) з серії під назвою «До весны не будить!»? Чи є реалізація текстильного виробу «Піжама д/дівч», долученому представником позивача до матеріалів справи № 911/3697/14, розповсюдженням аудіовізуального твору «Маша и Медведь», а саме кадру (01 хв. 04 сек.) з серії під назвою «Первая встреча»? Чи є реалізація текстильного виробу «Піжама д/дівч», долученому представником позивача до матеріалів справи № 911/3697/14, розповсюдженням аудіовізуального твору «Маша и Медведь», а саме кадру (01 хв. 04 сек.) з серії під назвою «Раз, два, три! Ёлочка гори!»? Чи є реалізація текстильного виробу «Піжама д/дівч», долученому представником позивача до матеріалів справи № 911/3697/14, розповсюдженням аудіовізуального твору «Маша и Медведь», а саме кадру (01 хв. 04 сек.) з серії під назвою «До весны не будить!»?.

Розглянувши зазначені клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Згідно ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2012 р. № 4 судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до п. 1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судових експертиз у справах зі спорів, пов'язаних із захистом права інтелектуальної власності» від 23.03.2012р. № 5 судова експертиза повинна призначатися тільки для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування у справі.

У даному випадку, потреба у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування у справі відсутня, та у суду достатньо знань та кваліфікації щодо з'ясування питань, які виникають при вирішенні даного спору, зокрема, тих які відповідач бажав поставити перед експертом.

З огляду на зазначене, суд відмовляє в задоволенні клопотань про призначення експертизи з огляду на їх недоведеність та недоцільність.

На адресу суду від відповідача надійшло клопотання від 19.02.2015р. про витребування доказів у ТОВ студія «Анимаккорд», а саме трудовий договір від 03.03.2008р. № 6.

Розглянувши зазначене клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

Разом з тим, відповідач не зазначає в поданому клопотанні обставини, що перешкоджають йому самостійно отримати вказані документи, а отже у суду відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання з огляду на приписи ст. 38 ГПК України, у зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні клопотання про витребування доказів від 19.02.2015р. з огляду на його недоведеність.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Представники відповідача, присутні в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, з підстав викладених у відзиві, які зводяться до того, що позивач не довів, що він є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь», його складових частин та персонажів за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю студія «Анимаккорд» - замовник та Кузовковим Олегом Геннадійовичем - автор-виконавець був укладений авторський договір від 01.04.2008р. № ОК-2/2008 (далі - авторський договір), відповідно до умов якого автор-виконавець зобов'язується створити та передати замовнику сценарій восьми серій дитячого телевізійного серіалу «Маша и Медведь» (далі - твір) у строк до 23.09.2008, а замовник - прийняти такий твір та оплатити його (п. 1.1 авторського договору).

Відповідно до п. 1.2 авторського договору твір створюється у відповідності з технічним завданням, наведеному в додаток № 1 до даного договору.

Згідно п. 1.3 авторського договору автор-виконавець зобов'язується передати замовнику відповідно до умов даного договору та керуючись положеннями частини четвертої Цивільного кодексу Російської Федерації виключне право на твір в повному обсязі, а замовник зобов'язується виплатити автору-виконавцю винагороду. Порядок та розмір оплати винагороди визначаються в додатку № 2 до даного договору.

Відповідно до додатку № 1 «Технічне завдання на розробку сценарію анімаційного дитячого серіалу «Маша и Медведь» до авторського договору замовником є ТОВ студія «Анимаккорд», автор-виконавець Кузовков Олег Геннадійович, який повинен у строки з 01.04.2008р. по 23.09.2008р. створити сценарій восьми серій дитячого телевізійного анімаційного серіалу на основі сценарних ідей для серій «Первая встреча», «Весело-весело встретим Новый год», «До весны не будить», «Ловись, рыбка», «Весна пришла», «Позвони мне, позвони», «С волками жить», «Следы невиданных зверей». Кожна серія повинна являти собою закінчену історію будь-якої пригоди Маши та Ведмедя. Маша та Ведмідь з'являються в кожній серії, крім них, залежно від сценарію ідеї можуть з'являтися інші персонажі.

На виконання умов авторського договору Кузовков О.Г. - автор-виконавець створив та передав виключне право на сценарій восьми серій дитячого телевізійного серіалу «Маша и Медведь» («Первая встреча», «Весело-весело встретим Новый год», «До весны не будить», «Ловись, рыбка», «Весна пришла», «Позвони мне, позвони», «С волками жить», «Следы невиданных зверей») в повному обсязі ТОВ студія «Анимаккорд» - замовнику, що підтверджується актом здачі-приймання робіт від 23.09.2008р. до авторського договору від 01.04.2008р. № ОК-2/2008, який підписаний в двохсторонньому порядку повноважним представником ТОВ студія «Анимаккорд» та автором-виконавцем та скріплений печаткою студії, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Між ТОВ студія «Анимаккорд» - далі студія та Червяцовим Денисом Анатоліївичем - далі режисер-постановник було укладено службове завдання на створення аудіовізуального твору з режисером-постановником від 12.05.2008р. № 1/МиМ-С1 (далі - службове завдання), відповідно до якого студія доручила режисеру-постановнику створити авторською працею творчого колективу службовий аудіовізуальний анімаційний твір - серію анімаційного серіалу «Маша и Медведь» під робочою назвою «Первая встреча» (далі - фільм) (п. 1 службового завдання).

Згідно п. 4 службового завдання виключне право після створення фільму належатиме студії, а право авторства - режисеру-постановнику.

На виконання умов службового завдання режисер-постановник - Червяцов Д.А. створив аудіовізуальний твір - анімаційний фільм під назвою «Первая встреча» та передав студії - ТОВ студія «Анимаккорд», а студія прийняла вихідні матеріали фільму, що підтверджується актом приймання фільму від 06.01.2009р. до службового завдання, який підписаний в двохсторонньому порядку повноважним представником ТОВ студія «Анимаккорд» та режисер-постановником, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю студія «Анимаккорд» - далі правовласник и Товариством з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь» - далі набувач було укладено договір про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал «Маша и Медведь») від 08.06.2010р. № 010601-МиМ (далі - договір) відповідно до умов якого правовласник передає набувачу виключне право на аудіовізуальний твір - серіал «Маша и Медведь», який володіє статусом «національного фільму» (далі - аудіовізуальний твір), а набувач зобов'язується оплатити правовласнику обумовлену договором винагороду. Передачі належить виключне право на такі серії аудіовізуального твору: «Раз, два, три! Елочка гори!», «Первая встреча», «До весны не будить!», «Весна пришла!», «Ловись рыбка!», «Следы невиданных зверей!», «С волками жить…!», «Позвони мне, позвони!» (пункт 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.4 договору виключне право на аудіовізуальний твір передається правовласником набувачу в повному об'ємі для використання його будь-яким способом та в будь-якій формі.

Згідно п. 1.5 договору виключне право на аудіовізуальний твір переходить від правовласника набувачу в момент підписання сторонами договору.

Пунктом п. 1.7 договору передбачено, що до набувача переходять права ліцензіара за всіма чинними ліцензійним договорам (відповідно до повного переліку, наведеного в додатку № 7 до даного договору), укладеним правовласником відносно аудіовізуального твору, право на який належить передачі за даним договором. Набувач зобов'язується в найкоротший час повідомити всі компанії-ліцензіати про зміну сторони за чинним ліцензійним договором.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом всього строку дії виключного права на аудіовізуальний твір (пункт 6.1 договору).

Додатком № 1 до договору від 08.06.2010р. № 010601-МиМ сторони погодили, зокрема, основні ідентифікують характеристики аудіовізуального твору - серіалу «Маша и Медведь» та права, які підлягають відчуженню згідно договору.

Відповідно до п. 2 додатку № 1 до договору від 08.06.2010р. № 010601-МиМ сторони погодили, що одночасно з передачею права на аудіовізуальний твір правовласник передає набувачеві у повному обсязі виключні права на всі юридично значимі охоронювані елементи аудіовізуального твору (включаючи, але не обмежуючись назвою аудіовізуального твору і його окремих серій, графічним зображенням, мальованими зображеннями персонажів аудіовізуального твору, їх іменами, текстом), незалежно від того чи пойменовані вказані елементи безпосередньо в додатках до договору № 010601-МиМ.

Таким чином, позивач на підставі зазначеного договору набув виключні майнові авторські прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь», його складові частини, персонажі, в тому числі на персонаж «Маша» і має право захищати свої права.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012р. № 12 з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним твору та/або об'єкта суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Позивач, звертаючись з даним позовом посилається на порушення відповідачем належних позивачу майнових прав інтелектуальної власності на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь» шляхом розповсюдження товару - піжами для дівчаток, на якому без дозволу позивача зображені кадри з серій під назвою «Первая встреча», «Раз, два, три! Елочка Гори!», «До весны не будить» та персонаж «Маша» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» в магазині «Мегамаркет» за адресою: м. Бровари, вул. Київська, 316/2, господарську діяльність в якому здійснює відповідач.

На підтвердження розповсюдження в магазині «Мегамаркет», який знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Київська, 316/2, господарську діяльність в якому здійснює відповідач, товару - піжами для дівчаток, на якому зображені об'єкти права інтелектуальної власності позивача, останній надав суду фіскальні чеки ТОВ «Нордон» від 27.04.2014р. №№ 0096, 0102, 0077, фотокопії придбаного товару, диск з відповідним записом та реалізований - розповсюджений відповідачем товар - піжаму для дівчаток, які залучені до матеріалів справи.

Вказаними діями за твердженнями позивача відповідач порушив виключні майнові авторські права позивача на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь», зокрема на його складові частини та персонаж «Маша», в зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача компенсації за порушенням майнових прав суб'єкта авторського прав у заявленому до стягненні розмірі 48720 грн.

Згідно ч. 1, 2 ст. 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Об'єктами авторського права є твори, зокрема, аудіовізуальні твори (п. 1 ч. 1 ст. 433 Цивільного кодексу України).

Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» аудіовізуальний твір - твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Розповсюдження об'єктів авторського права і (або) суміжних прав - будь-яка дія, за допомогою якої об'єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих об'єктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих об'єктів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором (ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Згідно ст. 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 440 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Відповідно до вимог ст. 441 Цивільного кодексу України використанням твору є його: опублікування (випуск у світ); відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; переклад; переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; публічне виконання; продаж, передання в найм (оренду) тощо; імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Статтею 443 Цивільного кодексу України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Частиною 2 ст. 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених ст.ст. 21 - 25 цього Закону.

Судом досліджені вищеперелічені документи, на які позивач посилається в якості доказів, які підтверджують його вимоги та встановлено, що відповідач здійснюючи в магазині «Мегамаркет» за адресою: м. Бровари, вул. Київська, 316/2 свою господарську діяльність розповсюджував товар - піжами для дівчаток, на якому без дозволу позивача зображені кадри з серій під назвою «Первая встреча», «Раз, два, три! Елочка Гори!», «До весны не будить» та персонаж «Маша» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», чим порушив виключні майнові авторські права позивача на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь», зокрема на його складові частини та персонаж «Маша». Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Отже, позивачем доведено використання відповідачем об'єктів права інтелектуальної власності без відповідного дозволу, чим порушено виключні майнові авторські права позивача на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь», зокрема на його складові частини та персонаж «Маша» за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного кодексу України суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення.

Підпунктом "а" ч. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 вказаного вище Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Положення Цивільного кодексу України та Закону України «Про авторське право і суміжні права» не ставлять розмір компенсації у залежність, зокрема, від кількості зафіксованих фрагментів аудіовізуального твору та персонажів, а лише встановлюють право стягнення компенсації, виходячи з самого факту вчинення порушення авторського права. Певні обставини (стосовно систематичності вчинення порушень, їх (його) обсягу, кількості неправомірно використаних об'єктів тощо), в свою чергу, повинні враховуватися судом у визначенні суми компенсації в кожному конкретному випадку, виходячи з меж, встановлених згаданою статтею 52 Закону (від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат).

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом визначено суму компенсації у розмірі 48720 грн., виходячи з того, що відповідач реалізував товар, в якому чотири рази використав об'єкти авторського права, а саме: три кадри з серій під назвою «Первая встреча», «Раз, два, три! Елочка Гори!», «До весны не будить» та персонаж «Маша», що можуть використовуватися самостійно. Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2014р. становив 1218 грн. Таким чином, заявлений до стягнення позивачем розмір компенсації складає: 10 /мінімальних заробітних плат/ х 4 /об'єктів авторського права/ х 1218 грн. /мінімальна заробітна плата/ = 48720 грн. розмір компенсації

Відповідно до підпункту 51.2 п. 51 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

За приписами ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно підпункту 51.3 п. 51 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, загальні засади цивільного законодавства - справедливості, добросовісності, розумності (заходи, що застосовуються, мають компенсувати збитки автора і зробити економічно недоцільними (унеможливити) подібні дії винної особи в майбутньому), передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; незначний розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення, якій (розмір) входить в загальну суму реалізованого товару, яка склала 177,84 грн.; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього незначні зусилля тощо, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення компенсації в сумі 12180 грн. (10 мінімальних заробітних плат), а тому позовні вимоги в цій частині є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В решті позовних вимог суд відмовляє з огляду на їх недоведеність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 10.02.2015р. у справі № 918/780/14.

Щодо заперечень відповідача проти позову з підстав того, що позивач не довів, що він є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь», його складових частин та персонажів не приймається судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляється судом з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 435 Цивільного кодексу України первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства).

Згідно п. 28 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012р. № 12 у розгляді господарським судом справи про захист авторських прав потрібно виходити з того, що, поки не доведено інше, автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору. Інші докази, пов'язані з авторством твору, досліджуються лише в разі якщо авторство даної особи на твір оспорюється або заперечується.

Встановлені судом обставини та наявні матеріали справи, які їх підтверджують спростовують вказані твердження відповідача про відсутність у позивач виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь», його складові частини та персонажі, в тому числі на персонаж «Маша» та свідчать про наявність у позивача виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь», його складові частини та персонажі, в тому числі на персонаж «Маша».

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нордон» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 316/2, ідентифікаційний код 39117799) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь» (129085, Російська Федерація, м. Москва, вул. Годовікова, 9, корпус (будова), 3, ідентифікаційний номер платника податків , основний державний реєстраційний номер 536) 12180 (дванадцять тисяч сто вісімдесят) грн. компенсації за порушенням майнових прав суб'єкта авторського права, 456 (чотириста п'ятдесят шість) грн. 75 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Головуючий суддя Ю.В. Подоляк

Судді: Л.Я. Мальована

О.В. Щоткін

Дата підписання рішення 05.03.2015р.