КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. Справа№ 911/2434/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Коршун Н.М.

Ропій Л.М.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2 - особисто

від відповідача не з'явились

від ВДВС Сергієнка О.М. - дов. №4911 від 02.03.2015 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду Київської області

від 22.01.2015 р. (суддя Кошик А.Ю.)

за скаргою ОСОБА_2

на дії Відділу державної виконавчої служби Броварського

міськрайонного управління юстиції від 12.12.2014 р.

у справі №911/2434/13

за позовом ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2)

до Товариства з обмеженою відповідальністю

«Броварський домобудівний комбінат «Меркурій»

(далі - ТОВ «Броварський домобудівний

комбінат «Меркурій»)

про відновлення становища, яке існувало до порушення

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.01.2015 р. у справі №911/2434/13 скаргу ОСОБА_2 від 12.12.2014 р. на дії Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції залишено без задоволення.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку, просив скасувати, задовольнивши скаргу визнати незаконною постанову Відділу державної виконавчої служби Броварською міськрайонного управління юстиції від 05.12.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №43132260; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції відновити виконавче провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження судового рішення. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що державним виконавцем у виконавчому провадженні №43132260 не вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення, як то не притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення керівника боржника тощо. Відхиляючи такі доводи скаржника місцевий суд вважав, що Кодекс про адміністративні правопорушення не є актом виконавчого провадження й на його підставі виконавчі дії не вчиняються. За твердженнями апелянта, судом першої інстанції допущено невиконання остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 124 Конституції України, неповно з'ясовано обставини справи, надано їм неналежну правову оцінку тощо.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2015 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 прийнято до провадження в складі колегії суддів: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М. та призначено розгляд справи на 24.02.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 р., в зв'язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці, змінено склад суду та визначено судову колегію в складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Коршун Н.М. Ропій Л.М.

На підставі ч. 1 ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у ХІІ розділі ГПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» (п.9-2) передбачено, що у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

В судове засідання 24.02.2015 р. з'явилися апелянт, представники відповідача (боржника) та Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції. Апелянт в судовому засіданні доводи скарги підтримав, просив її задовольнити за наведених в її тексті підстав, оскаржену ухвалу скасувати, а скаргу на дії державного виконавця задовольнити. Представники відповідача та ВДВС доводи скарги заперечили, просили не брати їх до уваги, а відтак оскаржену ухвалу місцевого суду як законну й обґрунтовану залишити без змін.

В судовому засіданні 24.02.2015 р. на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 03.03.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 03.03.2015 р. не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи його повідомлено належно (протокол судового засідання від 24.02.2015 р. й розписка ), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав. Присутні в засіданні апелянт та представник ВДВС щодо закінчення розгляду справи за відсутності представника відповідача не заперечували. Оскільки представником відповідача позицію по справі викладено в попередньому судовому засіданні, з огляду на положення ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність закінчення розгляду справи за відсутності згаданого представника. Апелянт та представник ВДВС підтримали надані в попередньому судовому засіданні пояснення, будь-яких доповнень від них не надійшло.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню за таких обставин.

Так, рішенням господарського суду Київської області від 29.10.2013 р. у справі №911/2434/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2014 р., позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій» задоволено в повному обсязі: скасовано рішення загальних зборів учасників ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій» від 19.03.2008 р., яке оформлено протоколом №23 від 19.03.2008 р., в частині внесення змін до статуту, які пов'язані з виключенням ОСОБА_2 зі складу учасників товариства; зобов'язано ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій» внести зміни до статуту, які пов'язані з поновленням ОСОБА_2 в правах, як учасника товариства та подати ці зміни Державному реєстратору Виконавчого комітету Броварської міської ради для проведення їх державної реєстрації. Крім цього, з відповідача стягнуто на користь позивача 1 147,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позову та 573,50 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. На виконання згаданого рішення 11.03.2014 р. видано відповідні накази.

Як встановлено матеріалами справи, 15.12.2014 р. позивачем (стягувачем) подано скаргу на дії Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції. Скаргу мотивовано тим, що державним виконавцем у виконавчому провадженні №43132260 з виконання наказу господарського суду Київської області №911/2434/13 від 11.03.2014 р. про зобов'язання ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій» внести зміни до статуту, які пов'язані з поновленням ОСОБА_2 в правах, як учасника товариства та подати ці зміни Державному реєстратору Виконавчого комітету Броварської міської ради для проведення їх державної реєстрації закінчено виконавче провадження, проте не вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення - не притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення винного у невиконанні рішення суду керівника боржника тощо.

Місцевий суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Так, постановляючи оскаржену ухвалу місцевий суд вважав, що державним виконавцем дотримано визначеного ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» порядку виконання рішення, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, проведення загальних зборів віднесено до виключної компетенції товариства й державний виконавець (як і суд) не наділений повноваженнями призначати, скликати та проводити загальні збори, таке судове рішення не можливо виконати без участі боржника. За висновками місцевого суду державний виконавець під час примусового виконання судового рішення наділений повноваженнями вживати визначені Законом України «Про виконавче провадження» заходи виконавчого провадження, вжиття ж таких заходів, які не передбачені цим Законом є протиправним. З точки зору суду першої інстанції, Кодекс України про адміністративні правопорушення не є актом виконавчого провадження і на його підставі виконавчі дії не вчиняються, приписи ст. 188-13 згаданого Кодексу надають державному виконавцю засоби реагування на порушення, які перешкоджають вчиненню виконавчих дій, а не виконанню судового рішення, що регулюється виключно нормами Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, застосування державним виконавцем інших заходів, які не передбачені Законом України «Про виконавче провадження» не підлягають дослідженню судом в порядку ст. 121-2 ГПК України. Питання порушення державним виконавцем строків вчинення виконавчих дій хоча і мало місце в деяких випадках, однак ці порушення, на думку місцевого суду, не впливають на ефективність здійснених заходів виконавчого провадження і законність постанови про закінчення виконавчого провадження, не підлягають дослідженню по суті в межах заявлених вимог скарги тощо.

Проте апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, положеннями ст.ст. 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Обов'язки державного виконавця встановлено ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчому документі), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом й цим Законом.

Як встановлено матеріалами справи, за наказом господарського суду Київської області від 11.03.2014 р. про зобов'язання ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій» внести зміни до статуту, які пов'язані з поновленням ОСОБА_2 в правах, як учасника товариства та подати ці зміни Державному реєстратору Виконавчого комітету Броварської міської ради для проведення їх державної реєстрації, 29.04.2014 р. Відділом державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження №43132260.

05.12.2014 р. старшим державним виконавцем Сергієнко О.М. було винесено постанову про закінчення згаданого виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки наказ господарського суду Київської області №911/2434/13 від 11.03.2014 р. виконати без участі боржника неможливо.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, а відтак ухилення керівником боржника від виконання рішення суду є порушенням ч. 6 ст. 12 цього Закону.

Положеннями ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

У відповідності до ст. 90 Закону України «Про виконавче провадження» за порушення вимог цього Закону, невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця винні особи несуть відповідальність у встановленому законом порядку. За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги закону про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Як видно з матеріалів виконавчого провадження, 28.05.2014 р. та 28.08.2014 р. державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафів на боржника на підставі ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», а 07.07.2014 р. направлено подання до Броварського міськрайонного суду Київської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України. Проте, в задоволенні подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду генерального директора боржника ОСОБА_4 за межі України відмовлено ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2014 року. За повторно поданим поданням Броварський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 02.09.2014 р. відмовив у відкритті провадження.

У відповідності до листа ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції від 23.10.2014 р. заступнику начальника управління державної виконавчої служби Бабенко О.М., подання про притягнення до кримінальної відповідальності генерального директора боржника ОСОБА_4 на підставі ст. 382 КК України розглянуто Броварським МВ ГУМВС України в Київській області та прийнято рішення про закінчення провадження за відсутності складу злочину. Проте, самого процесуального рішення за результатами розгляду подання ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції від 23.10.2014 р. матеріали справи не містять.

Таким чином, саме за вищенаведених обставин державний виконавець не зміг виконати рішення суду, адже від його виконання ухилявся керівник боржника. Останній є учасником ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій», і який згідно пояснень учасників судового процесу володіє контрольним пакетом акцій (більше 90%) товариства й переважною більшістю голосів на зборах товариства, що дозволяє йому блокувати проведення загальних зборів учасників ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій» шляхом відсутністю кворуму на зборах.

У відповідності до ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення невиконання законних вимог державного виконавця щодо усунення порушень законодавства про виконавче провадження, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан боржника, неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також неявка без поважних причин за викликом державного виконавця - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 р., передбачено (п. 13.3), що у разі порушення особою вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення. Як вище згадувалось, підставами для складання протоколу є: а) невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами; б) несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника; в) неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів); г) неявка без поважних причин за викликом державного виконавця.

З огляду на те, що керівник боржника від виконання законних вимог державного виконавця ухилявся, останній за законом, й зокрема п. 13.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень зобов'язаний був вжити заходів до притягнення посадової особи боржника до адміністративної відповідальності, чого зроблено не було й в матеріалах виконавчого провадження відсутні документи на підтвердження факту притягнення генерального директора боржника ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за невиконання законних вимог державного виконавця.

Крім цього, державним виконавцем порушено визначені ст.ст. 30, 75 Закону України «Про виконавче провадження» строки вчинення виконавчих дій, зокрема, несвоєчасно перевірялось виконання судового рішення та накладались штрафи, виконавче провадження тривало понад встановлений ст. 30 цього Закону строк для виконання рішень немайнового характеру тощо.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (п. 9.13) передбачено, що за результатами розгляду скарги на дії ДВС виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що дії державного виконавця в частині винесення постанови від 05.12.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №43132260 є передчасними, оскільки ним не вжито всіх передбачених законом заходів примусового виконання рішення тощо.

За таких обставин, погоджуючись із доводами апелянта, апеляційний господарський вважав, що місцевим судом неповно з'ясовано обставини справи, надано їм неналежну правову оцінку, висновки суду не обґрунтовано обставинами й матеріалами справи, а тому дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги й скасування оскарженої ухвали суду з прийняттям відповідного рішення про задоволення скарги ОСОБА_2 на дії Відділу державної виконавчої служби Броварською міськрайонного управління юстиції.

Постановою пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» (п. 22) передбачено, що скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби оплачуються державним митом відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 р. №7-93 «Про державне мито». Інші витрати, пов'язані з розглядом таких скарг, включаючи й витрати для надання юридичної допомоги, а також витрати, пов'язані з поїздками, згідно зі ст. 248-25 ЦПК, ч. 5 ст. 49 ГПК покладаються судом у разі задоволення скарг - на відділ державної виконавчої служби, а в разі відмови в цьому - на заявника.

Положеннями ч. 2 ст. 49 ГПК України встановлено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на те, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 609,00 грн. належить покласти на ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій».

Керуючись ст.ст. 99, 101-106, 121-2 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу господарського суду Київської області від 22.01.2015 р. у справі №911/2434/13 - скасувати.

Скаргу ОСОБА_2 на дії Відділу державної виконавчої служби Броварською міськрайонного управління юстиції задовольнити:

визнати незаконною постанову Відділу державної виконавчої служби Броварською міськрайонного управління юстиції від 05.12.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №43132260 з виконання наказу господарського суду Київської області №911/2434/13 від 11.03.2014 р.;

зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Броварською міськрайонного управління юстиції відновити виконавче провадження №43132260 з виконання наказу господарського суду Київської області №911/2434/13 від 11.03.2014 р. протягом трьох робочих днів з дня отримання ним даної постанови.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій» (07403, Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, 131, код 03391260) на користь ОСОБА_2 (07400, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп.

Видачу наказу доручити господарському суду Київської області.

Матеріали справи №911/2434/13 повернути до господарського суду Київської області.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Н.М. Коршун

Л.М. Ропій