ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.02.15 Справа № 904/1418/15

Суддя Соловйова А.Є., розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-аналітична компанія", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до фізичної особи-підприємця Литвин Людмили Іванівни, м. Синельникове, Дніпропетровськ область

про стягнення 29 069,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-аналітична компанія" (надалі - Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Литвин Людмили Іванівни (надалі - Відповідач) про стягнення 29 069,94 грн.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Пунктом 2.21. постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Пунктом 1.4. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 (надалі - Інструкція), визначено поняття платіжного доручення та встановлено, що це розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Платники та стягувачі оформляють доручення/розпорядження про списання коштів з рахунків на відповідних бланках розрахункових документів, форма та порядок оформлення яких визначаються цією Інструкцією.

Розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів за цими формами заповнюються згідно з вимогами додатка 8 до цієї Інструкції та відповідних її глав (п. 2.1. Інструкції).

Згідно з п.3.1. Постанови Націанального банку України №22 від 21.01.2004 "Про затверження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції.

Так, відповідно до додатків 2 та 8 до Інструкції, платіжне доручення має, зокрема, містити: підписи (підпис) відповідальних осіб платника, які вповноважені розпоряджатися рахунком і зразки підписів яких заявлені банку платника в картці із зразками підписів і відбитка печатки, відбиток печатки платника, число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Проте, як вбачається з доданого до позовної заяви платіжного доручення №113 від 23.12.2014 про сплату судового збору (наданого Позивачем у двох примірниках), на ньому відсутні відбиток печатки платника та підписи (підпис) відповідальних осіб платника (товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-аналітична компанія"), які уповноважені розпоряджатися рахунком, як того вимагають положення Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті. В зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що платіжне доручення №34609 від 24.12.2014 оформлене з порушенням вимог п.3.1., додатку 2 Інструкції. Також Позивач у прохальній частині позовної заяви, зокрема, просить суд стягнути з Відповідача судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1 827,00 грн. сплачені згідно квитанції №113 від 24.12.2014,копія додається.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що платіжне доручення №113 від 23.12.2014 не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом порядку та різмірі.

Аналогічна правова позиція наведена в ухвалі Вищого господарського суду України у справі № 5010/2296/2011-12/51-3/118 від 14.03.2012.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ в господарських судах України обмежений двохмісячним строком, враховуючи, що повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України, господарський суд повертає позов без розгляду.

Керуючись п.4 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 100 аркушах.

Суддя А.Є. Соловйова