ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. Справа № 911/5162/14

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Укртрансфармація", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Агабекяна Арсена Хайкавича, Бориспільський район, с. Чубинське

про стягнення 30463,80 грн.

суддя Лопатін А.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

Державним підприємством "Укртрансфармація" (надалі позивач) заявлено позов до Фізичної особи-підприємця Агабекяна Арсена Хайкавича (надалі відповідач) про стягнення 30463,80 грн. з яких: 18036,80 грн. основного боргу; 6364,00 пені за порушення строків оплати; 6063,00 грн. пені за знаходження майна понад термін.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору зберігання від 18.04.2012 р. № УФЦ/28/12 та договору на відшкодування експлуатаційних витрат від 01.10.2012 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.12.2014 р. порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 15.12.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.12.2014 р. розгляд справи відкладено на 14.01.2015 р., у зв'язку з неявкою представника відповідача.

У судове засідання представник відповідача повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалою суду від 15.12.2014 р., вимоги зазначеної ухвали суду не виконав.

Крім того, присутніми представником позивача подано клопотання у порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.01.2015 р. розгляд справи відкладено на 04.02.2015 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача та задоволено вищезазначене клопотання представників позивача, продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.02.2015 р. розгляд справи відкладено на 17.02.2015 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача.

16.02.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано пояснення до позовної заяви.

У судове засідання 17.02.2015 р. представник відповідача не зявився, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши присутнього у судовому засіданні представника позивача, суд

встановив:

18 квітня 2012 року між Державним підприємством "Укртрансфармація" (позивач, зберігач) та Фізичною особою-підприємцем Агабекяном Арсеном Хайкавичем (відповідач, поклажодавець) укладено договір зберігання № УФЦ/28/12 відповідно до п. 1.1. якого поклажодавець зобов'язується передати майно на зберігання зберігачу, а зберігач зобов'язується зберігати майно, передане йому поклажодавцем, згідно додатку № 1 до договору та повернути це майно в цілості, згідно додатку № 3, на умовах передбачених цим договором.

Згідно з п. 1.3. договору у редакції додаткової угоди № 1 від 01.10.2012 р. передане майно зберігається за адресою: м. Київ, вул. Ташкентська, 60, заглиблений склад літ. «А», площею 94,4 кв.м. згідно план-схеми.

У п. 3.1. договору в редакції додаткової угоди № 1 зазначено, що вартість послуг за договором визначається в залежності від кількості майна, яке зберігається, його вартості, площі приміщення в якому дане майно зберігається і фіксується в протоколі погодження договірної ціни (додаток № 2) та становить - 2150,00 (дві тисячі сто пятдесят гривень 00 копійок) в т.ч. 358,33 грн. (триста п'ятдесят вісім гривень 33 коп.) (ПДВ 20%) на місяць.

Пунктом 3.4. договору закріплено, що розрахунки по зберіганню проводяться шляхом передоплати за кожен місяць до 5-го числа поточного місяця.

Відповідно до п. 5.1. договору в редакції додаткової угоди № 4 договір набуває чинності з 02 січня 2014 р. і діє до 30 червня 2014 р.

Зазначений договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток юридичних осіб.

Крім того, 01 жовтня 2012 року між Державним підприємством "Укртрансфармація" (позивач, зберігач) та Фізичною особою-підприємцем Агабекяном Арсеном Хайкавичем (відповідач, поклажодавець) укладено договір про відшкодування експлуатаційних витрат не передбачених договором оренди відповідно до п. 1.1. якого зберігач забезпечує обслуговування, експлуатацію будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ташкенська, 60 (надалі - будівля), а поклажодавець бере участь у витратах зберігача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної площі в цій будівлі,якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих зберігачу за цим договором.

Згідно з п. 2.2.2. договору поклажодавець зобов'язується не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату згідно акту розрахунку на рахунок зберігача, за експлуатаційні послуги будівлі (приміщення) відповідно до виставлених зберігачем рахунків.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що цей договір вступає в дію з моменту підписання договору зберігання та діє до закінчення договору зберігання.

Зазначений договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було прийнято майно для зберігання, що підтверджується актом прийому-передачі майна на зберігання за адресою м. Київ, вул. Ташкентська, 60 від 18.04.2012 року.

04.04.2014 року позивач повідомив відповідача про закінчення терміну дії договору та термінову необхідність звернення до Фонду державного майна України для укладення договору оренди.

На виконання умов договору позивачем було надано послуги відповідачу на загальну суму 37386,80 грн., у свою чергу відповідач сплатив лише 19350,00 грн.

Відповідно до частини першої ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, як зазначає позивач, в порушення своїх договірних зобов'язань, відповідач не здійснив розрахунки з Державним підприємством "Укртрансфармація" за надані послуги у повному обсязі, у зв'язку з чим за відповідачем, станом на дату подання позову рахувалася заборгованість у розмірі 18036,80 грн. Доказів зворотного відповідачем до суду не надано.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач здійснив часткову оплату послуг, чим визнав наявність господарських відносин за договорами від 18.04.2012 р. та від 01.10.2012 р.

Відповідно до частини першої та другої ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1. частини другої ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з частиною першою та частиною сьомою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами частини першої ст. 179 ГК України встановлено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до частини першої ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Згідно з частиною другою ст. 180 ГК України Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем надано докази часткового виконання зобов'язання відповідачем та подальшого схвалення договорів від 18.04.2012 р. та від 01.10.2012 р.

В ході розгляду справи, відповідачем доказів, які б спростовували наявність заборгованості та доказів того, що майно досі зберігається не надано.

Судом встановлено, між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору зберігання та договору про відшкодування експлуатаційних витрат не передбачених договором оренди і вони визначені у вищезазначених договорах, відбулося часткове виконання договору, що підтверджується підписаним представниками сторін та скріпленим відтисками печаток юридичних осіб актом приймання-передачі майна на зберігання та прибутковими касовими ордерами, що наявні у матеріалах справи, а відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача 18036,80 грн. боргу підлягає задоволенню.

Окрім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 6364,00 грн. пені (передбаченої п. 4.3. договору) та 6063,00 грн. пені (передбаченої п. 4.5. договору).

Згідно з частиною першою ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною першою ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.3. договору при порушенні поклажодавцем строків оплати, передбачених п. 3.1. договору, поклажодавець сплачує зберігачу пеню у розмірі 2% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Згідно з п. 4.5. договору при знаходженні майна поклажодавця у зберігача понад термін передбачений в п. 5.1. договору, поклажодавець сплачує зберігачу вартість послуг зберігання понад термін, а також пеню у розмірі 2% від суми вартості послуг по зберіганню, за кожен день знаходження майна у зберігача.

Здійснивши перерахунок пені по заборгованості за період з 01.07.2014 р. по 18.11.2014 р. (передбаченої п. 4.5. договору), суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 6063,00 грн. задовольняє повністю, оскільки відповідний розрахунок виконано позивачем арифметично вірно.

Здійснивши перерахунок пені по заборгованості за період з 01.07.2014 р. по 25.11.2014 р. (передбаченої п. 4.3. договору), суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 6364,00 грн. задовольняє повністю, оскільки відповідний розрахунок виконано позивачем арифметично вірно.

Судові витрати, відповідно до частини четвертої статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судом покладаються на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 22, 44, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Агабекяна Арсена Хайкавича (08321, Київська область, Бориспільський р-н, с. Чубинське, вул. Погребняка, буд. 13, кв. 123; ідентифікаційний код ) на користь Державного підприємства "Укртрансфармація" (02121, м. Київ, вул. Ташкентська, буд. 60; код ЄДРПО України 01101329) - 18036 (вісімнадцять тисяч тридцять шість) гривень 80 коп. основного боргу, 6063 (шість тисяч шістдесят три) гривні 00 коп. пені (передбаченої п. 4.5. договору), 6364 (шість тисяч триста шістдесят чотири) гривні 00 коп. пені (передбаченої п. 4.5. договору) та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.03.2015 р.

Суддя А.В. Лопатін