ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 лютого 2015 року Справа № 20/19

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Черкащенка М.М. - головуючого,
Жукової Л.В. (доповідач), Нєсвєтової Н.М.
розглянувши матеріали касаційної скаргисільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Краяни"
на постанову та ухвалуХарківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 року господарського суду Полтавської області від 15.09.2014 року
за скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Краяни"
на діїВідділу державної виконавчої служби Зіньківського районного управління юстиції
у справі господарського судуПолтавської області
за позовомпрокурора Зіньківського району Полтавської області в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України в Зінківському районі Полтавської області
досільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Краяни"
простягнення 22 087,64 грн.
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.01.2015 р. касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Краяни" повернуто без розгляду на підставі пункту 5 частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Повторно подана сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Краяни" касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з таких підстав.

Пунктом 4 частини першої ст. 111 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права. Тобто, має чітко викладатися зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчими актами та вказуватися конкретні пункти і статті.

Зміст касаційної скарги зводиться до аналізу фактичних обставин справи, посилання на норми права та намагання скаржника витлумачити останні.

При цьому в касаційній скарзі не вказано суті допущених порушень або неправильного застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, натомість акцентується увага на встановлених судами фактах, та неповно досліджених доказах та обставинах справи.

Згідно вимог ч. ІІ ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, збирати нові докази або додатково перевіряти їх.

Згідно з імперативними вимогами статей 1115, 1113 ГПК України касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє рішення місцевого господарського суду чи постанову апеляційного господарського суду виключно на предмет правильності застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права, тобто в межах юридичної оцінки фактичних обставин справи.

Керуючись пунктом 6 частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Краяни" повернути скаржнику.

Головуючий М.М.Черкащенко

Судді Л.В.Жукова

Н.М.Нєсвєтова