номер провадження справи 19/176/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2015 Справа № 908/5882/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж» (83048, м. Донецьк, пр. Панфілова, 1; поштова адреса: 02090, м. Київ, а/с 104)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренержи» (69083, м. Запоріжжя, вул. Східна, 9)

про стягнення 926003,75 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Швець Д.І. - представник за довіреністю № б/н від 14.01.15.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 18.12.14. звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж» з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренержи» про стягнення 926003,75 грн. заборгованості за Договором підряду № 01/07-13 від 22.07.13., з яких: 676783,71 грн. - сума основного боргу, 153162,89 грн. - втрат від інфляції, 20868,90 грн. - 3% річних, 75188,25 грн. - пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства України не виконав свої зобов'язання перед позивачем по оплаті виконаних робіт, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренержи» виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.12.14. порушено провадження у справі № 908/5882/14, присвоєно справі номер провадження 19/176/14, розгляд справи призначено на 14.01.15. о 11-00.

Від позивача через канцелярію господарського суду 30.12.14. надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник позивача в судове засідання 14.01.15. не з'явився, але від нього через канцелярію господарського суду 14.01.15. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з неможливістю представника позивача бути присутнім в судовому засіданні та надіслання відповідачем на поштову адресу позивача копії відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача в судове засідання 14.01.15. не з'явився, вимоги ухвали суду від 22.12.14. про порушення провадження у справі не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.01.15. розгляд справи № 908/5882/14 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 10.02.15. о 10-50.

В судовому засіданні 10.02.15. представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів, в зв'язку з необхідністю надання документів у справі.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.02.15. задоволено клопотання відповідача, на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи № 908/5882/14 відкладено на 20.02.15. о 10-30.

Представник позивача в судове засідання 20.02.15. не з'явився, але від нього через канцелярію господарського суду 18.02.15. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, в зв'язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.02.15. подав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого визнав суму основного боргу, в частині стягнення пені, 3 % річних та збитків від інфляції просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, в зв'язку з ненастанням терміну остаточного розрахунку з позивачем.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов повністю або частково…

Згідно зі ст. 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.11. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, позивач є належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи і його неявка не перешкоджала вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/5882/14.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

22.07.13. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж» (далі - Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укренержи» (далі - Генеральний підрядник) укладено Договір підряду № 01/07-13 (далі - Договір).

У відповідності до п. 1.1 Договору, Підрядник приймає на себе зобов'язання виконати електромонтажні роботи по об'єкту «заміна силових трансформаторів Т3, Т6 та трансформатора власних потреб Т7 Каховської ГЕС», згідно з затвердженою проектно-кошторисною документацією Додаток № 1 та здати в експлуатацію об'єкт згідно з графіком провадження робіт Додаток № 2.

Генеральний підрядник зобов'язується надати Підряднику будівельний майданчик, проектно-кошторисную документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийнят завершений будівництвом об'єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт в порядку та розмірах, передбачених цим Договором та додатками до нього (п. 1.3 Договору).

Позивач вказує на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж» було виконано свої зобов'язання за Договором на загальну суму 954155,71 грн.

Позивач посилається на те, що між сторонами 30.06.14. був підписаний акт зарахування зустрічних однорідних вимог в розмірі 277372,00 грн., в зв'язку з чим, сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренержи» склала 676783,71 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж» на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренержи» було надіслано лист-претензію № 667 від 14.10.14., відповідно до якого зазначив про існування у відповідача заборгованості в розмірі 676783,71 грн. та необхідності її сплати в семиденний строк від дня отримання претензії, належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

Матеріали справи не містять відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренержи» на вказаний вище лист-претензію позивача та доказів погашення заборгованості.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач вартість виконаних робіт в повному обсязі не оплатив, чим порушив умови Договору та вимоги чинного законодавства України, в зв'язку з чим борг відповідача перед позивачем станом на день звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж» до суду з даним позовом становить 676783,71 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з п. 10.1 Договору встановлено, що дія даного договору припиняється за обоюдною згодою сторін.

Таким чином, в зв'язку з відсутністю в матеріалах справи доказів припинення Договору підряду № 01/07-13 від 22.07.13., даний Договір є таким, що діє.

Судом встановлено, що свої зобов'язання за Договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, позивачем виконані, а відповідачем прийняті роботи на загальну суму 924573,31 грн., що підтверджується двосторонньо підписаними сторонами та скріпленими печатками підприємств актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 р. та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт з підписаними сторонами Договірними цінами, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Також, судом встановлено, що сторонами було підписано акти вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт на загальну суму 29582,40 грн., що також підтверджується двосторонньо підписаними видатковими накладними: № 40 від 19.12.13. та № 41 від 19.12.13. та рахунками на оплату № 212 від 19.12.13. та № 213 від 19.12.13., належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, з наведеного вбачається, що позивачем на користь відповідача виконано роботи на загальну суму 954155,71 грн.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1 від 02.12.13 до Договору сторони доповнили розділ 3 Договору п. 3.8, відповідно до якого встановлено, що Підрядник сплачує Генеральному підряднику послуги ген підряду в розмірі 30 % від загальної суми фактично виконаних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що 30.04.14. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж» (Сторона 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укренержи» (Сторона 1) підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до п.п. 1, 2 якого вбачається, що Сторона 1 має перед Стороною 2 непогашене грошове зобов'язання в сумі 954155,71 грн., яке виникло на підставі Договору № 01/07-13 від 22.07.13., а сторона 2 має перед стороною 1 непогашене грошове зобов'язання в сумі 277372,00 грн., яке виникло на підставі Договору № 01/07-13 від 22.07.13.

Пунктом 5 акту зарахування зустрічних однорідних вимог вказано, що сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов'язанням, зазначеним у п.п. 1, 2 даного акта та з моменту підписання його вважається: зобов'язання Сторони 2 таким, що припинено у повному обсязі, заборгованості Сторони 2 перед Стороною 1 немає; зобов'язання Сторони 1 таким, що припинено частково, заборгованість Сторони 1 перед Стороною 2 становить 676783,71 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 601 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Частиною 3 ст. 203 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Суд зазначає, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному з яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

Таким чином, з акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.04.14. вбачається, що зарахування зустрічних однорідних вимог між сторонами на суму 277372,00 грн. відбулось, в зв'язку з чим вбачається, що сума боргу відповідача перед позивачем за Договором складала 676783,71 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України зазначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п. 3.4 Договору встановлено, що оплата за цим Договором здійснюється генеральним підрядником Підряднику згідно з графіками платежів платіжними дорученнями на поточний рахунок Підрядника у національній валюті України з урахуванням фактично виконаних обсягів робіт Підрядником на підставі підписаних КБ2, КБ3 протягом 20 календарних днів.

Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства України, свої зобов'язання щодо оплати виконаних позивачем робіт в розмірі 676783,71 грн. не виконав.

Слід зазначити, що сторонами 10.07.14. було двосторонньо підписано та скріплено печатками підприємств акт звірки взаємних розрахунків за Договором, відповідно до якого сторонами звірено, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренержи» становить 676783,71 грн., належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати боргу, про який заявлено в позовній заяві, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Таким чином, судом встановлено, що борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренержи» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж» за неналежне виконання умов Договору становить 676783,71 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж» в частині стягнення 676783,71 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по платежах, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 20868,90 грн. - 3 % річних та 153162,89 грн. - збитків від інфляції.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 20868,90 грн. - 3 % річних та 153162,89 грн. - збитків від інфляції (за обґрунтованими розрахунками позивача).

Також, позивач на підставі п. 6.3 Договору просить суд стягнути з відповідача 75188,25 грн. - пені.

Пунктом. 6.3 Договору сторони передбачили, що за несвоєчасне фінансування Генеральний підрядник сплачує Підряднику пеню в розмірі 0,1 % за кожен дань невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період невиконання стороною свого зобов'язання, від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що позивачем заявлено невірний період її стягнення.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 74104,30 грн. (за обґрунтованим розрахунком суду).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренержи» (69083, м. Запоріжжя, вул. Східна, 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж» (83048, м. Донецьк, пр. Панфілова, 1; поштова адреса: 02090, м. Київ, а/с 104, ) 676783 (шістсот сімдесят шість тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 71 коп. - основного боргу, 20868 (двадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 90 коп. - 3 % річних, 153162 (сто п'ятдесят три тисячі сто шістдесят дві) грн. 89 коп. - збитків від інфляції, 74104 (сімдесят чотири тисячі сто чотири) грн. 30 коп. - пені, 18498 (вісімнадцять тисяч чотириста дев'яносто вісім) грн. 40 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.02.15.

Суддя І.В. Давиденко