ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.03.2015 Справа № 908/1487/15-г

Cуддя Зінченко Н.Г., розглянувши позовні матеріали
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50)

до відповідача Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «АННАР» (69084, м. Запоріжжя, вул. М. Краснова, буд. 10)

про стягнення 21843, 35 грн. неустойки

ВСТАНОВИВ:

06.03.2015 р. до господарського суду Запорізької області звернулося Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя з позовною заявою №10-01-01273 від 04.03.2015р. (вх. № 1671/09-05/15 від 06.03.2015 р.) до Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «АННАР», м. Запоріжжя про стягнення 21843, 35 грн. неустойки.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо: до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Розглянувши матеріали позовної заяви та з'ясувавши підстави для повернення позовної заяви, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що слід повернути позовну заяву без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 54 ГПК України зміст, форма та додатки до позовної заяви повинні відповідати приписам вказаної норми законодавства.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплати за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місті їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до вимог ГПК України сплата судового збору є обов'язковою, а при відсутності доказів сплати позовна заява підлягає поверненню.

Приписами ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору (п. 3 ч. 1).

З 01.11.2011 р. набув чинності Закон України "Про судовий збір" № 02/163-48 від 08.07.2011 р., відповідно до ч. 1 ст. 4 якого судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» № 80-VІІІ від 28.12.2014 р. на 2015 рік мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня встановлена в сумі 1218,00 грн.

Згідно з підпунктами 1 і 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закон України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви:- майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73080,00 грн.); - немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1218,00 грн.).

Прохальна частина позовної заяви №10-01-01273 від 04.03.2015р. (вх. № 1671/09-05/15 від 06.03.2015 р.) містить вимогу майнового характеру про стягнення 21843, 35 грн. неустойки.

До позовної заяви №10-01-01273 від 04.03.2015р. (вх. № 1671/09-05/15 від 06.03.2015 р.) позивачем не додано доказів сплати судового збору.

Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі у зв'язку з відсутністю грошових коштів на сплату судового збору.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За приписами наведеної норми, підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин, котрі свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. Отже, у розумінні приписів зазначеної норми закону відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, тобто лише у разі скрутного фінансового становища скаржника, що необхідно довести останньому.

Виходячи з положень вищевказаного Закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору, враховуючи майновий стан заявника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази, відповідно до ст. 36 ГПК України.

Отже, сторона повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до Інформаційного листа ВГС України від 21.11.2011 N 01-06/1625/2011 «Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" якщо строк, на який надано таку відстрочку, закінчився, а сплату судового збору здійснено не було, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше, ніж до прийняття судового рішення у справі), або звільнити сторону від сплати судового збору, або залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, відстрочення сплати судового збору передбачає сплату судового збору виключно заявником, але з певним відтермінуванням.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору позивач посилається на відсутність грошових коштів на сплату судового збору. На підтвердження вказаних обставин позивач посилається на лист Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжя №06-08.1/32-489 від 16.02.2015 р.

При цьому, суд зауважує, що позивач, заявляючи про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі, не обґрунтовує термін відстрочки будь-якими певними обставинами, внаслідок яких має поліпшиться його фінансове становище.

Наведені заявником обставини не мають характеру виключних, а тому не підпадають під дію статті 8 Закону України "Про судовий збір" .

З огляду на зазначене, клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору за подачу позовної заяви відхиляється судом.

У відповідності до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя до Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «АННАР», м. Запоріжжя про стягнення 21843, 35 грн. неустойки, та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Додаток: на 29-х аркушах, у тому числі оригінал фіскального чеку від 04.03.2015 р. і оригінал опису вкладення в цінний лист від 04.03.2015 р.

Суддя Н.Г.Зінченко