номер провадження справи 9/15/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 Справа № 908/149/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Новатор" (83024, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Ревякіна, буд. 20)

про стягнення суми 4071,21 грн.

Суддя Боєва О.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Остапенко В.М. (дов. № 14-109 від 18.04.14)

Від відповідача: не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 515,13 грн. інфляційних втрат, суми 690,68 грн. - 3% річних та суми 2865,39 грн. пені

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.01.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/149/15-г, судове засідання призначено на 10.02.2015р. Ухвалою суду від 10.02.2015р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 03.03.2015р.

03.03.2015р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, зазначивши, зокрема, про наступне. На викання умов договору купівлі-продажу природного газу № 13/3775-БО-7 від 28.12.2012р., укладеного між сторонами, позивач у період з січня 2013р. по грудень 2013р. поставив відповідачу природний газ на загальну суму 58310,77 грн. Відповідач, в свою чергу, здійснював оплати за отриманий ним газ, однак, оплати здійснювались відповідачем з порушенням строків, визначених умовами договору. У зв'язку з чим, позивач на підставі ст.ст. 526, 611 ЦК України, ст.ст. 22, 193, 231 ГК України просить стягнути з відповідача суму 515,13 грн. інфляційних втрат, суму 690,68 грн. - 3% річних та суму 2865,39 грн. пені.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Ухвали суду від 12.01.2015р. та 10.02.2015р., у зв'язку з неможливістю здійснення поштових відправлень у м. Донецьк, направлені не були. Повідомити відповідача про час та місце судових засідань шляхом направлення телефонограм не вдалося, шляхом направлення факсограм та електронною поштою не було можливим. У зв'язку з чим, інформацію про час і місце судових засідань було розміщено на сторінці господарського суду Запорізької області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет. Таким чином про час та місце слухання справи відповідача повідомлено належним чином.

Відповідно до п. 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов, зокрема: 1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін. 3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення; 4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012р. між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець, позивач у справі) та ТОВ "Виробниче об'єднання "Новатор" (покупець, відповідач у справі) був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 13/3775-БО-7, відповідно до умов якого, продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а покупець - прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору (п.п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціям та іншими споживачами.

Згідно з п. 3.3. договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Згідно ж з п. 3.4. договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктами 5.1., 5.2. договору визначено, що ціна (граничний рівень ціни) на газ для теплопостачальних підприємств та послуг з його транспортування установлюються НКРЕ. Ціна за 1000 куб.м. газу становить 3509 грн. без урахування ПДВ, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%, ПДВ за ставкою - 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 305,60 грн., крім того ПДВ 20% - 61,12 грн., всього з ПДВ - 366,72 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 3884,78 грн., крім того ПДВ 20% - 776,96 грн., всього з ПДВ - 4661, 74 грн.

У пункті 6.1. договору сторони визначили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 11.1. договору він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2013р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивач у період з січня 2013р. по грудень 2013р. передав відповідачу природний газ на загальну суму 58310,77 грн. Факт отримання газу підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2013р. на суму 13551,68 грн., від 28.02.2013р. на суму 7449,46 грн., від 31.03.2013р. на суму 6992,60 грн., від 30.04.2013р. на суму 3542,93 грн., від 31.10.2013р. на суму 9360,61 грн., від 30.11.2013р. на суму 8823,76 грн., від 31.12.2013р. на суму 8589,73 грн., які підписані та скріплені печатками сторін.

Відповідач, в свою чергу, отриманий газ оплатив в повному обсязі, що підтверджується копіями виписок банку, які містяться в матеріалах справи. Однак, перерахування коштів здійснювалося відповідачем з порушенням строків оплати, встановлених у п. 6.1. договору.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) згідно зі ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Аналогічний припис містить ст. 230 ГК України.

Згідно ж ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 2865,39 грн. за загальний період з 14.02.2013р. по 10.04.2014р.

Пунктом 7.2. договору сторони визначили, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування позивачем пені є обґрунтованим та законним, однак перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд також вважає за необхідне скорегувати його в частині визначення періоду, оскільки день фактичної сплати заборгованості (часткової сплати) не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені (п. 1.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14). Так, за загальний період з 14.02.2013р. по 09.04.2014р. сума пені становить 2852,43 грн.

Таким чином до стягнення підлягає сума 2852,43 грн. пені.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 690,68 грн. - 3% річних за загальний період з 14.02.2013р. по 10.04.2014р. та суму 515,13 грн. інфляційних втрат за загальний період з травня 2013р. по березень 2014р.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд вважає за необхідне скорегувати його в частині визначення періоду, оскільки день фактичної сплати заборгованості (часткової сплати) не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних (п. 1.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14). Відповідно ж до п. 1.4. даної постанови, моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора.

Так, за загальний період з 14.02.2013р. по 09.04.2014р. сума 3% річних складає 673,88 грн.

Перевіривши розрахунок втрат від інфляції, суд також вважає за необхідне скоригувати його в частині визначення періоду нарахування інфляційних втрат з урахуванням положень пункту 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14, яким визначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Крім того, позивачем здійснено помилку при нарахуванні інфляційних у березні 2014р., оскільки позивачем здійснено нарахування на суму 7219,38, тоді як інфляційні повинні нараховуватися на суму 7150,56 грн. Отже інфляційні повинні нараховуватися за загальний період з червня 2013р. по березень 2014р., сума яких, при цьому, складає 429,36 грн.

Таким чином, до стягнення підлягає сума 673,88 грн. - 3% річних та сума 429,36 грн. інфляційних втрат.

Отже, в цілому, позовні вимоги задовольняються частково.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Новатор" (83024, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Ревякіна, буд. 20; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6; ) суму 2852 (дві тисячі вісімсот п'ятдесят дві) грн. 43 коп. пені, суму 673 (шістсот сімдесят три) грн. 88 коп. - 3% річних, суму 429 (чотириста двадцять дев'ять) грн. 36 коп. інфляційних втрат, суму 1775 (одна тисяча сімсот сімдесят п'ять) грн. 15 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Суддя О.С. Боєва

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Повне рішення підписано 10.03.2015р.