ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2015 р. Справа № 908/332/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Барбашова С.В. , суддя Тарасова І. В.,

при секретарі Полубояриній Н.В.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Мальчева В.Є. (дов.№7361 від 04.12.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" (вх.№906З/3) на ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.01.2015р. у справі № 908/332/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвровадження", м.Київ,

до Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", м.Запоріжжя,

про стягнення 894648,15 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", відповідача, про стягнення 894648,15 грн.

Разом із позовом позивачем надано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій він просив суд вжити заходи до забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 894648,15 грн., які знаходяться на всіх поточних рахунках Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" (69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2, ).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22 січня 2015 року (суддя Давиденко І.В.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" (01133, м.Київ, пров. Лабораторний, 1, офіс 400; поштова адреса: 02140, м. Київ, вул. Мишуги, 2, офіс 416, ) про забезпечення позову задоволено повністю. З метою забезпечення позову: накладено арешт на грошові кошти Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" (69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2, ) в межах суми 894648 (вісімсот дев'яносто чотири тисячі шістсот сорок вісім) грн. 15 коп., що знаходяться на всіх поточних рахунках Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", у тому числі:

п/р № 601, відкритий в АБ "Експрес-Банк", МФО 322959;

п/р № 602, відкритий в АБ "Експрес-Банк", МФО 322959;

п/р № 6, відкритий в АБ "Експрес-Банк", МФО 322959;

п/р № 601, відкритий в АБ "Експрес-Банк", МФО 322959;

п/р № 9, відкритий в Запорізькому відділенні Дніпропетровської філії АБ "Експрес-Банк", МФО 306964;

п/р № 9001, відкритий у ПАТ "Надра", МФО 380764;

п/р № 0204, відкритий у філії "Комунарське відділення Промінвестбанку", МФО 313344;

п/р № 0204, відкритий у філії "Комунарське відділення Промінвестбанку", МФО 313344;

п/р № 0204, відкритий у філії "Комунарське відділення Промінвестбанку", МФО 313344;

п/р № 0204, відкритий у філії "Комунарське відділення Промінвестбанку", МФО 313344;

п/р № 0204, відкритий у філії "Комунарське відділення Промінвестбанку", МФО 313344;

п/р № 1525, відкритий в ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012;

п/р № 8797, відкритий в ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012;

п/р № 8798, відкритий в ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012;

п/р № 8796, відкритий в ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012;

п/р № 8922, відкритий в ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012;

п/р № 1483, відкритий в ГУ ДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015;

п/р № 1, відкритий у філії ВАТ "Банк Кіпру" у м. Мелітополь, МФО 313281;

п/р № 9201, відкритий в ПАТ "Неос Банк", МФО 320940;

п/р № 906, відкритий в АТ "Укрексімбанк" м. Запоріжжя, МФО 313979;

п/р № 0, відкритий у філії Запорізького обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 313957;

п/р № 0620, відкритий у філії Запорізького обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 313957;

п/р № 0001, відкритий в АКБ "Індустріалбанк", МФО 313849;

п/р № 1, відкритий у філії ВАТ "Банк Кіпру" в м. Запоріжжя, МФО 313407;

п/р № 7337, відкритий у філії ВАТ "Банк Кіпру" в м. Запоріжжя, МФО 313407;

п/р № 1890, відкритий у Запорізькому РУ ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 313399.

Відповідач з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.01.2015 року по справі №908/332/15 про забезпечення позову. Заяву ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" про забезпечення позову у справі №908/332/15-г залишити без задоволення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що в матеріалах справи відсутні акти приймання - передачі товару, і рахунки на оплату товарів, а тому, за висновком відповідача, відсутні докази того, що строк грошового зобов'язання у відповідача щодо оплати товару міг наступити.

Також вказує на те, що будь-яких доказів в підтвердження того, що відповідач має намір розпочати процедуру банкрутства позивачем не надавалося і в матеріалах справи вони відсутні.

При цьому, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", відомості щодо процедури банкрутства відповідача відсутні.

Також зазначає, що при прийнятті ухвали про забезпечення позову, місцевий суд не звернув увагу, на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1734 від 23.12.2004 року Приватне акціонерне товариство "Запорізький електровозоремонтний завод" відноситься до підприємств, які мають стратегічне значення для безпеки та економіки держави, а накладення арешту на всі рахунки підприємства відповідача може паралізувати його роботу. Більш того, статутний капітал товариства відповідача складає більше 73000000 в гривень, при цьому, ціна позову є значно меншою. Тобто, немає жодних ризиків невиконання рішення суду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.02.2015р. у справі №922/1291/14 прийнято до провадження апеляційну скаргу в складі судової колегії: головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Істоміна О.А., суддя Тарасова І.В.,

Розпорядженням секретаря третьої судової палати від 17.02.2015р. у зв`язку з відпусткою судді Істоміної О.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А.

18.02.2015р. електронною поштою до суду від відповідача надійшли пояснення (вх.№2666) до апеляційної скарги.

04.03.2015р. від відповідача до суду надійшли пояснення (вх.№3575, вх.№3576) до апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі. Просив суд скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.01.2015 року по справі №908/332/15 про забезпечення позову. Заяву ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" про забезпечення позову у справі №908/332/15-г залишити без задоволення.

У судове засідання 04.03.2015р. позивача не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.02.2015р. про відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, встановила наступне.

Статтею 65 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках, зокрема, дії щодо вирішення питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено.

Зі змісту заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову вбачається, що, як на підставу застосування таких заходів він посилається на тривале порушення відповідачем вимог законодавства та договору поставки щодо виконання зобов'язання по оплаті отриманого товару, що призвело до значної суми заборгованості, а також на його явне ухилення від відповідей на листи від 22.10.2014 року №1183, від 29.10.2014 року №1218 з проханням погасити борг та претензію від 31.10.2014 року №1229, і недобросовісність поведінки.

Також позивач вказує на те, що йому стало відомо про наміри відповідача розпочати процедуру банкрутства його підприємства, встановити, у зв`язку із цим мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Позивач стверджує, що накладання арешту на грошові кошти, що належать відповідачу, в розмірі боргу перед позивачем, є адекватним заходом до забезпечення позову, з огляду на вимоги, на забезпечення яких він вживається. Після вжиття вищезазначеного заходу до забезпечення позову, відповідач матиме змогу продовжити свою господарську діяльність у повному обсязі. Права та охоронювані законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не будуть жодним чином порушені чи обмежені. При цьому відповідач буде обмежений у розпорядженні не всім своїм майном, а лише частиною грошових коштів, у розмірі боргу перед позивачем, на досить короткий строк - до моменту вирішення справи по суті.

При цьому, позивач у клопотанні зазначає, що неприйняття заходів до забезпечення позову може унеможливити виконання прийнятого судом рішення.

Місцевий господарський суд, задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходив з того, що заявником надано суду достатньо доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та охоронюваним законом інтересам позивача, а з урахуванням загальної економічної кризи та високого ступеню ризику неплатоспроможності суб'єктів, невжиття заходів забезпечення позову може привести до того, що відновлення його прав буде потребувати значних зусиль та витрат.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

В абзаці 3 пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено про те, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, в абзацах 1, 2 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" вказано на те, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Проте заява позивача про забезпечення позову не містить обгрунтованих та підтверджених належними доказами доводів щодо вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання вже після подання позову до суду, таких як: реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання значної суми коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання.

Посилання позивача на несплату відповідачем 894648,15 грн. заборгованості по договору поставки від 12.03.2014 року №140062 та ухилення від відповідей на листи від 22.10.2014 року №1183, від 29.10.2014 року №1218 з проханням погасити борг та претензію від 31.10.2014 року №1229 не може свідчити про недобросовісність відповідача стосовно подальшого виконання рішення у справі, оскільки ці дії відповідача мали місце до подання позову у справі і питання наявності чи відсутності вказаної заборгованості входить до предмету доказування при розгляді справи по суті, тобто може бути з`ясоване лише після прийняття рішення судом по суті.

Також є безпідставним посилання позивача на те, що йому стало відомо про наміри відповідача розпочати процедуру банкрутства його підприємства, встановити, у зв`язку із чим встановити мораторій на задоволення вимог кредиторів, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаної обставини позивач, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, не надав.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про Приватне акціонерне товариство "Запорізький електровозоремонтний завод" інформація щодо процедури банкрутства відповідача або прийняття рішення про припинення товариства відсутні.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не надав правової оцінки обставинам наявності чи відсутності вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання, а посилався на загальну економічну кризу та високий ступінь ризику неплатоспроможності суб'єктів, тоді як позивачем не надавалося, і в матеріалах справи такі докази відсутні докази неплатоспроможності відповідача у зв`язку із кризою.

Місцевий господарський суд, дійшовши висновку, що заявником надано суду достатньо доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та охоронюваним законом інтересам позивача, не зазначив, які саме докази надані позивачем на підтвердження зазначеної обставини, які дані ці докази містять та чи є вони належними та допустимими у даній справі.

Крім того, господарський суд Запорізької області не з`ясував тих обставин, чи не спричинить вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 894648,15 грн., які знаходяться на всіх поточних рахунках Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", припинення господарської діяльності вказаної юридичної особи та чи є на вказаних рахунках грошові кошти, достатні для забезпечення позову.

Не було також взято до уваги місцевим господарським судом той факт, що статутний капітал Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» складає більше 73000000 грн., а ціна позову є значно меншою від цієї суми, що свідчить про відсутність ризику невиконання рішення суду.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, не дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, а тому вказана ухвала підлягає скасуванню, а заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові рахунки в розмірі 894648,15 грн., які знаходяться на всіх поточних рахунках відповідача за переліком - залишенню без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 66, 67, 99, 101, пунктом 2 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.01.2015р. у справі №908/332/15-г скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові рахунки в розмірі 894648,15 грн., які знаходяться на всіх поточних рахунках Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, 1, офіс 400, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" (69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2, ) 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 05.03.2015 року.

Головуючий суддя Горбачова Л.П.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Тарасова І. В.