ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" березня 2015 р.Справа № 924/742/14

Господарський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Гладія С. В., суддів Смаровоза М. В., Музики М. В., розглянувши матеріали справи

за позовом дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" с. Мишів Іваничівського району Волинської області

до державного підприємства "Дослідне господарство "Шарівка" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної Академії аграрних наук України" с. Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області

про стягнення 114917,00 грн. збитків

про зобов'язання виконати умови п. п. 4.2.1, 4.2.5 договору № 31 від 18.04.2012 року виробництва сільськогосподарської продукції, а саме надати можливість виробництва сільськогосподарської продукції сільськогосподарському виробнику на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1581,8 га (ріллі) та забезпечити в будь-який час вільний доступ сільськогосподарському виробнику до вищевказаних земельних ділянок

за зустрічним позовом державного підприємства "Дослідне господарство "Шарівка" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної Академії аграрних наук України" с. Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - Національної академії аграрних наук України, м. Київ

до дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" с. Мишів Іваничівського району Волинської області

про розірвання договору виробництва сільськогосподарської продукції від 18.04.2012 року № 31

про стягнення 1025900,00 грн. заборгованості та 37115,09 грн. пені

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Сапьолкіна Н. В. - за довіреністю від 05.06.2014р.

від третьої особи: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з ДП ДГ „Шарівка" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України 114917 грн. збитків по ярому ячменю (упущеної вигоди) та просить зобов'язати ДП ДГ „Шарівка" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної Академії аграрних наук України виконати умови п. п 4.2.1, 4.2.5 договору виробництва сільськогосподарської продукції від 16.08.2012 року, а саме надати можливість виробництва сільськогосподарської продукції сільськогосподарському виробнику на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1581,8 га (ріллі) та забезпечити в будь-який час вільний доступ сільськогосподарському виробнику до вищевказаних земельних ділянок.

В обґрунтування позову посилається на те, що 18.04.2012р. між позивачем та відповідачем було укладено договір виробництва сільськогосподарської продукції відповідно до умов якого відповідач дав згоду позивачу на сільськогосподарське виробництво на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1581,8 га на території Шарівської сільської ради Хмельницької області, які знаходяться у постійному користуванні відповідача.

Зазначає, що для забезпечення с/г виробництва у 2014 році на вищевказаних земельних ділянках восени 2013 року необхідно було провести осінньо-польові роботи (підготовка ґрунтів до весняних посівів та посівів озимих культур), а навесні 2014 року також провести роботи із обробітку та підготовки ґрунтів до посіву та безпосередній посів весняних с/г культур.

Посилається на те, що на виконання умов договору № 31, для забезпечення с/г виробництва на земельних ділянках загальною площею 1581,8 га у 2014 році позивач підготовив техніку, насіннєвий матеріал, добрива, ПММ та ін., а також уклав із виконавцями робіт договори на обробіток земельних площ та посівів культур. Однак, в порушення умов договору, відповідач, починаючи з жовтня 2013р., а також і навесні 2014 року, здійснював перешкоди позивачу у доступі до земельних ділянок, дозволив стороннім особам також здійснювати виробництво на цих же земельних ділянках, зокрема, уклав договір виробництва с/г продукції з іншим товаровиробником (юридичною особою) на ту саму площу землі, що і з позивачем, внаслідок чого позивач не мав можливості здійснювати обробіток землі та забезпечити с/г виробництво на земельних площах ДП ДГ „Шарівка" у 2014 році, як передбачено договором № 31 від 18.04.2012 року. Факти вчинення перешкод підтверджуються відповідними актами та іншими документами.

Зазначає також, що протиправні дії відповідача щодо перешкоджання позивачу в обробітку земельних ділянок унеможливили реалізацію останнім всіх правомочностей що випливають із права товаровиробника за договором виробництва с/г продукції № 31, а саме: посіву, обробці землі та отримання врожаю і прибутку.

Внаслідок протиправних дій відповідача позивач був позбавлений можливості провести посів, обробіток землі, отримати врожай і прибуток. Зокрема, по такій основній культурі для виробництва та сівозміни як ярий ячмінь збитки підприємства від неможливості виростити та зібрати дану культуру складають 114917,00 грн. Тому з метою захисту своїх порушених прав позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Відповідач у відзиві на позов проти заявленого позову заперечує. Посилається на те, що неправомірні дії (систематичне порушення протягом 2012-2013 років п. 3.1 Договору № 31) були вчинені саме ДП „Агрофірма „Луга-Нова", що призвело до невикористання значної кількості земель під посів озимих культур, що є порушенням також і п. 4.1.3 Договору в частині забезпечення ефективного та раціонального використання земельних ділянок, задіяних у виробництві сільськогосподарської продукції, збереження та відновлення їх родючості.

Посилається також на те, що позивачем не надано доказів протиправності дій ДП ДГ „Шарівка", які на думку позивача призвели до заподіяння збитків.

Зазначає, що в обґрунтування розміру збитків позивач посилається на бізнес-план, план сівозмін та розрахунок с/г виробництва в 2013-2014 роках, в той час, як п. 1.3 Договору передбачено, що для досягнення позивачем ефективності за вищенаведеними напрямками господарської діяльності ДП „Агрофірма „Луга-Нова" та ДП ДГ „Шарівка" узгоджують напрями та структуру господарської діяльності ДП „Агрофірма „Луга-Нова" для раціонального поєднання науково-дослідної діяльності з господарською, підвищення товарності і рентабельності виробництва та рівня оснащення виробничої та наукової бази. В противагу зазначеному позивачем не узгоджувались напрямки та структура виробництва (господарської діяльності) під урожай 2014 року на землях ДП ДГ „Шарівка".

Зазначає, що оскільки оптимальні терміни підготовки ґрунту під посів озимих культур закінчувалися, дана обставина фактично унеможливила можливість виконання Договору в частині підвищення ефективності ведення сільськогосподарського виробництва та сприяння проведенню науково-дослідних робіт, раціонального використання та охорони меліоративних земель, збереження і відтворення їх родючості, селекції, первинного насінництва та впровадження у виробництво нових сортів сільськогосподарських культур, організації насінництва та реалізації насіння сільськогосподарських культур, розробки та впровадження нових технологій та сортів для регіону Лісостепу, що зумовлено неналежним виконанням договору з боку позивача.

Посилається на те, що позивачем, починаючи з вересня 2013 року не проведено осінніх польових робіт пов'язаних з підготовкою ґрунту до посіву озимих та ярих зернових культур. За таких умов у ДП ДГ „Шарівка" виник ризик неможливості виконання основної мети діяльності - здійснення науково-дослідних робіт. Такі дії позивача призвели до порушення порядку сівозміни основних зернових культур на землях ДП ДГ „Шарівка", до нераціонального використання посівних площ та, як наслідок, завдання для ДП ДГ „Шарівка" додаткових значних фінансових втрат.

Просить в позові відмовити.

12.06.2014 року відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом в якому просить суд розірвати договір виробництва сільськогосподарської продукції від 18.04.2012 року № 31, який укладений між ДП ДГ „Шарівка" Інституту сільськогосподарського господарства Західного Полісся НААН України та ДП „Агрофірма „Луга-Нова" та стягнути з ДП „Агрофірма „Луга-Нова" суму заборгованості у розмірі 1025900 грн. та 37115,09 грн. пені.

В обґрунтування позову посилається на невиконання відповідачем за зустрічним позовом взятих на себе зобов'язань за договором № 31 (п. 1.1, п. 3.1 Договору, Додатки № 1, № 2, № 4 до Договору № 31) протягом 2012-2013 років в частині щорічної сплати ДП ДГ „Шарівка" грошових коштів або передачі на узгоджену суму сільськогосподарської продукції по кількості та видах (сортах) в порядку, визначеному сторонами, що складається з компенсації плати за землю, відшкодування витрат ДП ДГ „Шарівка" та винагороди від господарської діяльності.

Посилається також на те, що починаючи з вересня 2013 року ДП „Агрофірма „Луга-Нова" не проведено осінніх польових робіт пов'язаних з підготовкою ґрунту до посіву озимих та ярих зернових культур, у зв'язку з чим у ДП ДГ „Шарівка" виник ризик неможливості виконання основної мети діяльності - здійснення науково-дослідних робіт. Просить позов задоволити.

Відповідач за зустрічним позовом у відзиві на позов проти позову заперечує. Посилається на те, що додатком № 3 від 18.01.2013 року до Договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012р., який є його невід'ємною частиною передбачено, що за 2012 рік плата за відновлення ґрунту, проведення природоохоронних заходів становить 50 грн. за 1 га посівної площі земельної ділянки (виробничих потужностей Господарства) фактично використаних сільськогосподарським товаровиробником в 2013 році в рамках Договору.

Зазначає, що ДП Агрофірмою „Луга-Нова" ПП „Універсам" тільки авансових платежів, не рахуючи інших, внесено на рахунок та в касу позивача в сумі 55 тис. грн. Тобто, ніяких грошових зобов'язань за надані послуги за 2012 рік згідно Договору з боку відповідача не існує. Додатком №5 від до Договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012р., який є його невід'ємною частиною, передбачено, що за 2013 рік плата за відновлення ґрунту, проведення природоохоронних заходів (Розділ 3 Договору, Додатки № 1, 3 до Договору ) в рамках Договору виробництва сільськогос подарської продукції № 31 від 18.04.2012р. Господарству Сільськогосподарським виробником не сплачується в зв'язку із тим, що Господарством роботи по відновленню ґрунту та природоохоронні заходи не проводилися в зв'язку із відсутністю виробничих можливостей в Господарства.

Тобто, Додатком до Договору передбачено, що плата за послуги, надані у 2013 році, що вимагається за зустрічним позовом не здійснюється з причини ненадання послуг.

Посилається також на те, що фактичне надання послуг з відновлення ґрунтів та здійснення природоохоронних заходів та передача цих послуг Замовнику повинна підтверджуватися відповідними бухгалтерськими первинними документами, зокрема, актами приймання-передачі, накладними тощо. Надання послуг підприємством та відображення цього в обліку може бути додатково підтверджено документами податкової звітності. Зазначених документів та будь-яких документів про фактичне надання та передачу послуг відповідачу за зустрічним позовом, за що вимагається оплата, позивач не надав.

Щодо вимоги про розірвання договору № 31посилається на те, що ДП „Агрофірма „Луга-Нова" ПП „Універсам", за погодженням із ДП ДГ „Шарівка", восени 2013 року приступило до обробітку земельних площ Господарства і було виорано більше 200 га землі. Однак, з початку жовтня 2013 року позивачем за зустрічним позовом вживалися заходи щодо недопущення ДП Агрофірми „Луга-Нова" ПП „Універсам" до використання землі Дослідного господарства. Це підтверджується і листами відповідача у справі, матеріалами правоохоронних та державних органів та громадських формувань. Зазначені дії продовжувалися і навесні 2014 року, коли позивачем, без погодження з ДП Агрофірмою „Луга-Нова" та Національною академією аграрних наук України було укладено Договір № 11/04 виробництва с/г продукції з ПП „Аграрна компанія 2004", відповідно до якого всі землі, які мало використовувати згідно з діючим Договором ДП Агрофірма „Луга-Нова", було передано іншому підприємству, яке здійснює з весни 2014 року і на даний час використання цих земель. Тобто, ДП Агрофірма „Луга-Нова" саме з вини Господарства, яке порушує умови Договору, зокрема п. 4.2.1, п. 4.2.5, не може приступити до обробітку землі. Жодних інших істотних порушень Договору ДП Агрофірма „Луга-Нова" не допускало і підстав для розірвання Договору в односторонньому порядку з боку Господарства немає.

На підставі викладеного просить в позові відмовити.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивачем за зустрічним позовом, в судовому засіданні 03.03.2015 року подано заяву про відмову від позову в частині розірвання договору виробництва сільськогосподарської продукції від 18.04.2012 року № 31, який укладений між ДП ДГ „Шарівка" Інституту сільськогосподарського господарства Західного Полісся НААН України та ДП „Агрофірма „Луга-Нова" та стягнення 37115,09 грн. пені.

Третя особа в судове засідання за викликом не з'явилась, письмових пояснень по суті спору не надала.

03.03.2015 року на адресу суду надійшло клопотання від ДП Агрофірми „Луга-Нова" про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника підприємства на розгляд справи по причині хвороби останнього, обмеженим часом та великою відстанню до розміщення господарського суду від місця знаходження підприємства.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з вимогами ст. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Перебування представника, який представляє юридичну особу в суді згідно довіреності на лікарняному, не позбавляє права на представлення зазначеної юридичної особи керівником підприємства, повноваження якого визначено законодавством або установчими документами, або іншим представником згідно іншої довіреності.

Окрім того, до клопотання ДП Агрофірма „Луга-Нова" про відкладення розгляду справи не додано доказів перебування представника на стаціонарному лікуванні в Іваничівській ЦРЛ Волинської області, та неможливість направлення до суду іншого представника.

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Неявка в судове засідання господарського суду представника ДП Агрофірма „Луга-Нова" не перешкоджає розгляду справи по суті та не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки. Тому, для уникнення зловживання правом, враховуючи, що судом вжито всіх заходів щодо належного повідомлення сторін про слухання справи в суді, суд вважає за необхідне розглянути дану справу по суті, на підставі до ст. 75 ГПК України за наявними у ній документами.

Суд, оцінивши подані сторонами по справі докази вважає за можливе прийняти рішення по суті.

ВСТАНОВИВ:

18.04.2012 року між Дочірнім підприємством "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" (далі - сільськогосподарський товаровиробник) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Шарівка" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної Академії аграрних наук України", укладено договір виробництва сільськогосподарської продукції (далі - договір), згідно п. 1.1 якого на умовах даного договору господарство надає згоду на виробництво, а сільськогосподарський товаровиробник на свій ризик зобов'язується виробити сільськогосподарську продукцію (надалі - виробництво) та провести розрахунки із господарством.

Виробництво здійснюється на виробничих потужностях господарства. Дані виробничі потужності є потужностями в розумінні ст. ст. 14.1.234 та 14.1.235, 209.6 Податкового кодексу України (п. 1.2 договору).

Пунктом 1.3 Договору серед іншого, передбачено і те, що для досягнення сільськогосподарським товаровиробником ефективності за вищенаведеними напрямками господарської діяльності сільськогосподарський товаровиробник та господарство узгоджують напрями та структуру господарської діяльності сільськогосподарського товаровиробника для раціонального поєднання науково-дослідної діяльності з господарською, підвищення товарності і рентабельності виробництва та рівня оснащення виробничої та наукової бази.

Пунктом 1.4 Договору визначена характеристика виробництва: підготовка ґрунту (оранка, дискування тощо), посів насіння сільгоспкультур, підживлення добривами, внесення засобів захисту рослин, збирання вирощеного урожаю сільгоспкультур, переробка, перевезення, зберігання урожаю (сільгосппродукції) та інше. Персонал, матеріально - технічні ресурси (засоби захисту рослин, добрива, насіння, паливно-мастильні матеріали тощо), та техніка сільськогосподарського товаровиробника та господарства.

Відповідно до п. 1.5 Договору, місце та площі виробника (виробничих потужностей, що використовуються) : земельна ділянка на землях Шарівської сільської ради загальною площею 1581,82 га (ріллі), які знаходяться у користуванні господарства на підставі Державних актів на право постійного користування земельною ділянкою ХМ ВІД 23.021994р.

Строк виробництва - 5 (п'ять) років (п. 1.6 договору).

Згідно п. 1.7 Договору, вироблена продукція (в тому числі незавершене виробництво - посіви) є власністю сільськогосподарського товаровиробника.

Розрахунки за договором згідно розділу 3 Договору проводяться наступним чином.

Сільськогосподарський товаровиробник щорічно сплачує Господарству грошові кошти або передає на цю суму узгоджену сільгосппродукцію по кількості та видах (сортах) в порядку визначеному сторонами додатково. Вказана плата складається із компенсації плати за землю, відшкодування витрат господарству та винагороди від господарської діяльності, яка встановлюється додатковим договором (п. 3.1 Договору).

Повний розрахунок за цим договором проводиться після щорічного завершення сільськогосподарським товаровиробником виробництва продукції.

Обов'язки сторін визначені розділом 4 Договору. Зокрема, відповідно до п. 4.2.1 договору, господарство зобов'язане надати можливість виробництва сільськогосподарської продукції Сільськогосподарському товаровиробнику на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1581,8 га ріллі.

Відповідно до п. 4.2.5 Договору, господарство зобов'язане всіляко сприяти сільськогосподарському товаровиробнику у виробництві за даним договором, забезпечити в будь-який час вільний доступ сільськогосподарському товаровиробнику до вищевказаних земельних ділянок.

У випадку порушення зобов'язання, що виникає з цього договору, винна сторона несе відповідальність, у т.ч. відшкодування збитків, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством (п. 5.1 договору). Сільськогосподарський товаровиробник у разі порушення строків оплати (розрахунків). Сплачує господарству пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми боргу. (п. 5.2 Договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (п. 7.1 договору).

Відповідно до п. 7.2 договору його строк починає свій перебіг з дати його підписання сторонами, та закінчується у строк визначений п. 1.6 цього договору. У випадку відсутності заяви про припинення даного договору від будь - якої із сторін не менше як за 20 (двадцять) днів до строку закінчення, договір вважається пролонгованим (продовженим) на той самий строк, на тих самих умовах.

Якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним в Україні законодавством, цей Договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору. Договір вважається розірваним з моменту належного оформлення Сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договор, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому Договорі або у чинному в україні законодавстві. (п. п. 7.6, 7.7 Договору).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін, погоджений виконавчим директором Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААНУ, затверджений Інститутом кормів та сільського господарства Поділля НААНУ, зареєстрований в НААН 18.04.2012р. за № 31.

Між сторонами укладено додаток № 1 до Договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012р., згідно якого сторони узгодили, що для відновлення ґрунту, проведення природоохоронних заходів тощо, сільськогосподарський товаровиробник сплачує щорічно Господарству грошову суму в розмірі 450 грн. за 1 га посівної площі земельної ділянки (виробничих потужностей Господарства) фактично використаної сільськогосподарським товаровиробником в рамках Договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012 року. Фактичний розмір використаних сільськогосподарським товаровиробником посівних площ земельної ділянки за кожен рік узгоджується Сторонами в письмовій формі, шляхом укладення додатків до Договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012 року. Розрахунок між сторонами по вищевказаному здійснюється до 01 грудня поточного року. Після письмового узгодження Сторонами розміру фактично використаних посівних площ в рамках договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012р. за відповідний рік.

Відповідно до прибуткового касового ордеру № 22 від 08.06.2012 року та виписки по рахунку за період з 01.01.2012р. по 13.07.2012р., ДП „Агрофірма „Луга-Нова" сплачено ДП ДГ „Шарівка" 55000 грн. авансу згідно додатку № 1 до Договору № 31.

Згідно Додатку № 2 до Договору № 31 від 18.04.2012р., сторони узгодили розмір посівних площ земельної ділянки (виробничих потужностей господарства фактично використаних сільськогосподарським товаровиробником у 2012 році в розмірі 1005 га.

18.01.2013 року між ДП ДГ „Шарівка" та ДП „Агрофірма Луга-Нова" укладено Додаток № 3 до договору № 31 від 18.04.2012 року, відповідно до п. 1 якого сторони узгодили, що за 2012 рік плата за відновлення грунту, проведення природоохоронних заходів становить 50 грн. за 1 га посівної площі земельної ділянки (виробничих потужностей Господарства) фактично використаних сільськогосподарським товаровиробником в 2013 році в рамках Договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012р.

03.06.2013 року між ДП ДГ „Шарівка" та ДП „Агрофірма Луга-Нова" укладено Додаток № 4 до договору № 31 від 18.04.2012 року, яким сторони узгодили фактичний розмір посівних площ земельної ділянки (виробничих потужностей Господарства) фактично використаних сільськогосподарським товаровиробником в 2013 році в рамках Договору в розмірі 1397 га.

04.10.2013 року між ДП ДГ „Шарівка" та ДП „Агрофірма Луга-Нова" укладено Додаток № 5 до договору № 31 від 18.04.2012 року, відповідно до п. 1 якого сторони узгодили, що за 2013 рік плата за відновлення ґрунту, проведення природоохоронних заходів (Розділ 3 Договору, Додатки № 1, 3 до Договору) в рамках Договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012 року Господарству Сільськогосподарським виробником не сплачується в зв'язку з тим. Що Господарством роботи по відновленню ґрунту та природоохоронні заходи не проводились в зв'язку з відсутністю виробничих можливостей в Господарства.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 року у справі № 903/1001/14 за позовом ДП ДГ „Шарівка" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України до ДП Агрофірма „Луга-Нова" ПП „Універсам" визнано недійсними додатки № 3 від 18.01.2013 року та № 5 від 04.10.2013 року до Договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012 року.

Позивач звернувся з позовом до суду із позовними вимогами про стягнення 231934 грн. збитків та зобов'язання відповідача виконати умови договору, в зв'язку із протиправними діями відповідача, які полягають у перешкоджанні позивачу здійснювати обробіток земельних ділянок та реалізації позивачем всіх правомочностей, що випливають із договору.

На підтвердження факту вчинення перешкод позивачем подано в матеріали справи:

- акт від 28.04.2014р., підписаний представниками позивача та працівниками відповідача, в якому зафіксовано, що починаючи з періоду проведення осінньо-польових робіт 2013 року в господарстві ДП ДГ „Шарівка" Хмельницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів та сільського господарства „Поділля" Національної академії аграрних наук України та в період весняно-польових робіт 2014 року (з початку березня 2014 року) попередній та чинний керівники даного господарства чинили спротив та протиправні дії, а саме, не допускали техніку власного господарства ДП ДГ „Шарівка" та найману техніку до виконання сільськогосподарських робіт, зокрема обробітку ґрунту, проведення посівних робіт;

- лист ДП агрофірма „Луга-Нова" № 753 від 14.04.2014 року адресований відповідачу з вимогою припинити будь-які дії щодо перешкоджання доступу ДП агрофірмі „Луга-Нова" до земельних ділянок загальною площею 1581,8 га для їх обробітку згідно умов договору виробництва від 18.04.2012 року.

- лист ДП ДГ "Шарівка" від 14.10.2013р., адресований позивачу, в якому відповідач повідомляє про припинення співпраці з позивачем по договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012р. і саме вказаним пояснює свої дії по недопуску техніки позивача на поля господарства. Також повідомляє про подальшу заборону здійснювати будь-які осінньо-польові роботи на землях господарства, в тому числі здійснювати оранку та посів озимих культур та підготовку ґрунту під весняні польові роботи та сівбу ярих культур. У вказаному листі відповідач попереджує позивача, що в подальшому техніка ДП "Агрофірми Луга-Нова", в тому числі і власна техніка господарства, що використовується позивачем для обробітку землі, не буде допускатися на поля господарства для обробітку землі, зазначене стосується і весняно-польових робіт 2014 року. У разі вчинення позивачем спроб обробляти земельні ділянки згідно договору, який буде розриватися, господарство буде вживати всілякі заходи щодо перешкоджання обробітку землі технікою, направленою позивачем на поля господарства. У разі незгоди із рішенням та діями господарства, відповідач вказує, що позивач має право звернутися за вирішенням спору до судових органів;

- довідку, видану штабом Хмельницької самооборони і народного контролю, в якій вказано про вчинення опору керівниками ДП ДГ „Шарівка", ДП ДГ „Проскурівка", ДП ДГ „Зоря" та перешкоджають проведенню весняно-польових робіт (не дозволяють здійснювати обробіток земельних ділянок, не допускають техніку);

- листи прокуратури Хмельницької області № 07/1-1857-14 від 10.06.2014 року, прокуратури Рівненського району № 168-2014 від 29.04.2014 року в яких рекомендується позивачу звернутись за захистом своїх прав до суду;

На підтвердження розміру завданих збитків позивачем подано загальний розрахунок неотриманого прибутку (упущеної вигоди) та розрахунок суми збитків по ярому ячменю 2014 року, аудиторський звіт щодо правильності визначення суми збитків, яких зазнав позивач внаслідок невиконання відповідачем договірних зобов'язань, в якому визначено плановий прибуток позивача за даними аудиту в розмірі 986332 грн. при урожайності ячменю, який склався в Ярмолинецькому районі у 2013р. - 26,9 ц/га та граничній ціні реалізації - 1833,33 грн., довідки Департаменту агропромислового розвитку Хмельницької обласної державної адміністрації № 04-01/882 від 09.04.2014р. та Головного управління статистики у Хмельницькій області № 02.2-10/192 ПІ від 07.07.2014р. щодо визначення урожайності ярого ячменю у 2013 році та середньої реалізаційної ціни, видаткові накладні № РН-0000176 від 31.03.2014р., № РН-0000237 від 20.05.2014р., № РН-0000242 від 14.05.2014р. про реалізацію позивачем ячменю, видаткові накладні № С359 від 28.02.2014р., № 577 від 19.05.2014р., № НЯн00006376 від 31.05.2014р., № НЯн00005226 від 30.04.2014р., № К-00000531 від 05.04.2014р., № К-00000416 від 29.03.2014р. про закупівлю позивачем засобів захисту рослин, паливно-мастильних матеріалів, акт виконаних робіт на полях ДПДГ „Проскурівка" згідно договору про надання послуг від 23.04.2013р., Договір про надання послуг № 26/04 від 26.04.2013 року, акт виконаних робіт на полях ДПДГ „Проскурівка" від квітня 2013 року, акт виконаних робіт на полях с. Проскурівка згідно договору про надання послуг від 20.04.2013 року. Договір про надання послуг від 29.042013 року, акт виконаних робіт від 01.05.2013 року на полях с. Проскурівка, договір про надання послуг по сівбі посівним комплексом „Класс+Салютер" від 15.04.2013 року, акт виконаних робіт від 22.06.2013 року, договір про надання послуг № 19/06 від 19.06.2013 року, договір про надання послуг по обмолоту зернових від 10.07.2013 року на полях в с. Шарівка, акт виконаних робіт від 20.08.2013 року.

У зв'язку з невиконанням ДП „Агрофірма „Луга-Нова" взятих на себе зобов'язань за договором № 31 (п. 1.1, п. 3.1 Договору, Додатки № 1, № 2, № 4 до Договору № 31) протягом 2012-2013 років в частині щорічної сплати ДП ДГ „Шарівка" грошових коштів або передачі на узгоджену суму сільськогосподарської продукції по кількості та видах (сортах) в порядку, визначеному сторонами, що складається з компенсації плати за землю, відшкодування витрат ДП ДГ „Шарівка" та винагороди від господарської діяльності, ДП ДГ „Шарівка" звернувся до суду з зустрічним позовом в якому просить суд та стягнути з ДП „Агрофірма „Луга-Нова" суму заборгованості у розмірі 1025900 грн.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається наступне:

Щодо вимоги про зобов'язання ДП ДГ „Шарівка" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України виконати умови п. 4.2.1. п. 4.2.5 Договору № 31 від 18.04.2012 року, а саме, надати можливість виробництва сільськогосподарської продукції Сільськогосподарському товаровиробнику на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1581,8 га ріллі та всіляко сприяти сільськогосподарському товаровиробнику у виробництві за даним договором, забезпечити в будь-який час вільний доступ сільськогосподарському товаровиробнику до вищевказаних земельних ділянок судом враховується наступне:

Так, статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Норми статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України розкривають зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав.

Статтею 20 ГК України встановлено, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Аналогія вказаної норми відтворена у статті 16 Цивільного кодексу України.

Вважаючи свої права порушеними, позивач зобов'язаний обрати спосіб захисту порушеного права, що відповідає вказаним нормам.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ст. 41 ГПК України, господарські суди вирішують господарські спори в порядку позовного провадження.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими; обов'язком позивача, відповідно до ст. 33 ГПК України є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Як встановлено судом, позовними вимогами є вимога позивача до ДП ДГ „Шарівка" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України про зобов'язання надати можливість виробництва сільськогосподарської продукції Сільськогосподарському товаровиробнику на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1581,8 га ріллі (п. 4.2.1 Договору) та про зобов'язання всіляко сприяти сільськогосподарському товаровиробнику у виробництві за даним договором, забезпечити в будь-який час вільний доступ сільськогосподарському товаровиробнику до вищевказаних земельних ділянок (п. 4.2.5 Договору).

Надаючи оцінку змісту позовних вимог, суд дійшов висновку, що ДП Агрофірма „Луга-Нова" ПП „Універсам" фактично просить суд зобов'язати відповідача забезпечити виробництво позивача на земельних ділянках відповідача та всіляко сприяти у такому виробництві, а також забезпечити вільний доступ до земельних ділянок в будь-який час, що у свою чергу, як з'ясовано під час судового розгляду справи по суті, позивачем ототожнюється із таким способом захисту як припинення дії, що порушує права (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Натомість, спосіб захисту цивільних прав - припинення дії, яка порушує право (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України) пов'язаний зі вчиненням іншою особою незаконних дій, спрямованих на порушення права, належного особі. Так, зокрема, цей позов може подаватися у випадках, коли іншою особою чиняться перешкоди у здійснення власником повноважень користування та розпорядження належним йому майном (негаторний позов - ст. 391 ЦК); у разі неправомірного використання об'єкта права інтелектуальної власності (ст. ст. 424, 432).

З наявних в матеріалах справи доказів, наданих позивачем в підтвердження предмету позову, суду не зрозуміло яке право позивача порушено і чи порушено воно взагалі. При цьому також, в силу обраного позивачем способу захисту, позивачем не вказано та не доведено, що дії відповідача щодо незабезпечення виробництва позивача на земельних ділянках відповідача та не сприяння у такому виробництві, а також не забезпечення вільного доступу до земельних ділянок в будь-який час, що у свою чергу, як з'ясовано під час судового розгляду справи по суті, позивачем ототожнюється із таким способом захисту як припинення дії (недопущення до використання земельних ділянок), порушують права позивача, оскільки умовами договору про виробництво сільськогосподарської продукції від 18.04.2012 року (п. 4.2.1, п. 4.2.5) передбачено обов'язок товариства - ДП ДГ „Шарівка" забезпечити виробництво Сільськогосподарського товаровиробника на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1581,8 га ріллі та всіляко сприяти Сільськогосподарському товаровиробнику у виробництві за цим Договором, забезпечити в будь-який час вільний доступ Сільськогосподарському товаровиробнику до вищевказаних земельних ділянок.

Тобто, судом встановлено, відсутність будь-якого порушеного права позивача, разом із тим, останнім помилково підмінене поняття порушеного права та обов'язку, що витікає із зобов'язання.

Наведені вище обставини в сукупності свідчать ні про що інше, як про відсутність реального порушення прав позивача, внаслідок чого останній звернувся з позовом до суду.

Таким чином, оскільки позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів порушення відповідачем будь-яких чином прав та охоронюваних законом його інтересів, обраний ним спосіб захисту права не відповідає способам захисту права, встановленим статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України, та не призводить до поновлення порушених прав.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту права, яке він вважає порушеним, не призведе до відновлення вказаного права у разі задоволення позову, оскільки воно не порушено.

Наведене вище є підставою для відмови в задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача надати можливість виробництва сільськогосподарської продукції Сільськогосподарському товаровиробнику на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1581,8 га ріллі (п. 4.2.1 Договору) та про зобов'язання всіляко сприяти сільськогосподарському товаровиробнику у виробництві за даним договором, забезпечити в будь-який час вільний доступ сільськогосподарському товаровиробнику до вищевказаних земельних ділянок (п. 4.2.5 Договору).

Щодо позовних вимог про стягнення збитків (упущеної вигоди) у сумі 114917 грн. судом враховується наступне.

При розгляді позовних вимог про стягнення 114917 грн. збитків судом приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Приписами ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач посилається на те, що відповідач, здійснював перешкоди позивачу у доступі до земельних ділянок, що унеможливило обробіток землі. Внаслідок таких протиправних дій позивач був позбавлений можливості провести посів, обробіток землі, отримати врожай і прибуток. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму збитків у вигляді упущеної вигоди, якою є чистий прибуток, який би позивач отримав у разі належного виконання відповідачем умов договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012р.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України та ст. 22 ЦК України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

З аналізу вказаних норм законодавства України вбачається, що особа, яка має на меті відшкодувати збитки у вигляді упущеної (втраченої) вигоди, повинна довести, що вона гарантовано отримала б відповідну вигоду у разі, якщо б її право не було порушено іншою особою, тобто у разі належного виконання зобов'язання іншою особою. Таким чином, у вигляді втраченої вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані.

Крім того, важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

Тобто вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди у даній справі, позивач повинен довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним одержані у разі належного виконання відповідачем зобов'язань за договором виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012р. та здійснення ним виробництва сільськогосподарської продукції (ячменю ярого) на земельних ділянках відповідача, і тільки неправомірні дії відповідача, які полягали в перешкоджанні позивачу у доступі до вказаних земельних ділянок стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток у заявленому до стягнення розмірі.

Із змісту позовної заяви та доданих до неї доказів вбачається, що позивач просить стягнути збитки у сумі 114917 грн., які обраховані ним виходячи із загальної площі земельної ділянки, на якій відповідно до бізнес-плану, плану сівозміни та розрахунків с/г виробництва на 2013-2014 роки планувалось виростити ярий ячмінь, обсягу середнього збору урожаю з одного гектару, середньої ціни реалізації ячменю та виробничих витрат на вирощування ячменю.

Оцінивши надані докази, в тому числі дані аудиту про урожайність ячменю, який склався в Ярмолинецькому районі у 2013р. - 26,9 ц/га та граничній ціні реалізації - 1833,33 грн., довідки Департаменту агропромислового розвитку Хмельницької обласної державної адміністрації № 04-01/882 від 09.04.2014р. та Головного управління статистики у Хмельницькій області № 02.2-10/192 ПІ від 07.07.2014р. щодо визначення урожайності ярого ячменю у 2013 році та середньої реалізаційної ціни, видаткові накладні № РН-0000176 від 31.03.2014р., № РН-0000237 від 20.05.2014р., № РН-0000242 від 14.05.2014р. про реалізацію позивачем ячменю, видаткові накладні № С359 від 28.02.2014р., № 577 від 19.05.2014р., № НЯн00006376 від 31.05.2014р., № НЯн00005226 від 30.04.2014р., № К-00000531 від 05.04.2014р., № К-00000416 від 29.03.2014р. про закупівлю позивачем засобів захисту рослин, паливно-мастильних матеріалів, акт виконаних робіт на полях ДПДГ „Проскурівка" згідно договору про надання послуг від 23.04.2013р., Договір про надання послуг № 26/04 від 26.04.2013 року, акт виконаних робіт на полях ДПДГ „Проскурівка" від квітня 2013 року, акт виконаних робіт на полях с. Проскурівка згідно договору про надання послуг від 20.04.2013 року. Договір про надання послуг від 29.042013 року, акт виконаних робіт від 01.05.2013 року на полях с. Проскурівка, договір про надання послуг по сівбі посівним комплексом „Класс+Салютер" від 15.04.2013 року, акт виконаних робіт від 22.06.2013 року, договір про надання послуг № 19/06 від 19.06.2013 року, договір про надання послуг по обмолоту зернових від 10.07.2013 року на полях в с. Шарівка, акт виконаних робіт від 20.08.2013 року суд приходить до висновку про їх опосередкований характер .

Так, у суду відсутні правові підстави вважати, що у 2014 році урожайність ярого ячменю саме на полях ДП ДГ „Шарівка" становила б 26,9 ц/га, і позивач реалізував би вказаний врожай за визначеними ним цінами, оскільки надані у матеріали справи докази, не стосуються діяльності по вирощуванню ярого ячменю на земельних ділянках ДП ДГ "Шарівка", а відтак не є належними.

Судом також враховується, що посилання позивача на можливість отримання прибутку в заявленому розмірі у випадку відсутності порушень з боку відповідача, є припущенням, ґрунтується на можливих очікуваннях обсягу збору врожаю ярого ячменю та отримання певного доходу від його реалізації. При цьому доказів на підтвердження наявності фактичної можливості отримання доходу у заявленому розмірі від виконання умов договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012р., саме на земельних ділянках ДП ДГ „Шарівка" матеріали справи не містять.

В силу ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Таким чином, на підтвердження наявності упущеної вигоди позивачем з дотриманням вимог ст. 32, 33 ГПК України, суду не було представлено жодного документального підтвердження наявності упущеної вигоди.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено розміру заявлених до стягнення збитків та причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та зазначеними у позові наслідками у вигляді збитків у заявленому розмірі.

Щодо вимог ДП ДГ „Шарівка" за зустрічним позовом про стягнення 1025900,00 грн. заборгованості судом враховується наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ЦК України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (стаття 627 ЦК України).

Підставою виникнення взаємних прав та обов'язків сторін у справі є укладений 18.04.2012р. між дочірнім підприємством „Агрофірма „Луга-Нова" приватного підприємства „Універсам" с. Мишів Іваничівського району Волинської області та державним підприємством „Дослідне господарство „Шарівка" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної Академії аграрних наук України с. Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області договір № 31 виробництва сільськогосподарської продукції відповідно до умов якого Господарство надає згоду на виробництво, а Сільськогосподарський товаровиробник на свій ризик зобов'язується виробити сільськогосподарську продукцію (надалі - виробництво) та провести розрахунки із Господарством (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.4 Договору, характеристикою виробництва визначено підготовка ґрунту (оранка, дискування тощо), посів насіння сільгоспкультур, підживлення добривами, внесення засобів захисту рослин, збирання вирощеного урожаю сільгоспкультур, переробка, перевезення, зберігання урожаю (сільгосппродукції). Персонал, матеріально-технічні ресурси, техніка сільськогосподарського товариства та господарства. Згідно з п. 1.5 Договору, місце та площі виробництва (виробничих потужностей, що використовуються) - земельна ділянка на землях Шарівської сільської ради загальною площею 1581,8 га (рілля), яка знаходиться у користуванні господарства на підставі Державних актів на право постійного користування земельною ділянкою ХМ від 23.02.1994р.

За умовами договору господарство надає засоби сільськогосподарського виробництва, персонал за умови компенсації витрат на це товаровиробником, дотримується обов'язків землекористувача. які передбачені законодавством, у тому числі щодо плати за землю.

Відповідно до розділу 3 Договору „Розрахунки" сторони погодили, що сільськогосподарський товаровиробник щорічно сплачує господарству грошові кошти або передає на цю суму узгоджену сільськогосподарську продукцію по кількості та видах в порядку, визначеному сторонами додатково. Вказана плата складається із компенсації плати за землю, відшкодування витрат господарству та винагороди від господарської діяльності, яка встановлюється додатковим договором. Повний розрахунок проводиться після щорічного завершення сільськогосподарським товаровиробником виробництва продукції. (п. 3.1, п. 3.2 Договору).

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За правовим змістом відносини сторін є змішаним договором, який містить елементи договорів про спільну діяльність та надання послуг.

Згідно визначенням ст. 1130 Цивільного кодексу України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. За частиною 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно повинно бути виконано у цей строк. Ця норма кореспондується з приписами частини 1 статті 193 ГК України.

У додатку № 1 до Договору № 31 від 18.04.2012 року сторони погодили, що для відновлення ґрунту, проведення природоохоронних заходів тощо, сільськогосподарський товаровиробник сплачує щорічно Господарству грошову суму в розмірі 450 грн. за 1 га посівної площі земельної ділянки (виробничих потужностей Господарства) фактично використаної сільськогосподарським товаровиробником в рамках Договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012 року. Фактичний розмір використаних сільськогосподарським товаровиробником посівних площ земельної ділянки за кожен рік узгоджується Сторонами в письмовій формі, шляхом укладення додатків до Договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012 року. Розрахунок між сторонами по вищевказаному здійснюється до 01 грудня поточного року. Після письмового узгодження Сторонами розміру фактично використаних посівних площ в рамках договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012р. за відповідний рік.

Згідно Додатку № 2 до Договору № 31 від 18.04.2012р., сторони узгодили розмір посівних площ земельної ділянки (виробничих потужностей господарства фактично використаних сільськогосподарським товаровиробником у 2012 році в розмірі 1005 га.

Згідно Додатку № 4 до Договору № 31 від 18.04.2012 року сторони узгодили фактичний розмір посівних площ земельної ділянки (виробничих потужностей Господарства) фактично використаних сільськогосподарським товаровиробником в 2013 році в рамках Договору в розмірі 1397 га.

Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності (ч. 2 ст. 1131 ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до Додатку № 1 сторони встановили, що для відновлення ґрунту, проведення природоохоронних заходів тощо, сільськогосподарський товаровиробник сплачує щорічно Господарству грошову суму в розмірі 450 грн. за 1 га посівної площі земельної ділянки (виробничих потужностей Господарства) фактично використаної сільськогосподарським товаровиробником в рамках Договору виробництва сільськогосподарської продукції № 31 від 18.04.2012 року. Одночасно сторони погодили, що вищезазначені розрахунки між сторонами здійснюються до 01 грудня поточного року. Фактичні розміри посівних площ встановлені Додатками № 2 (у 2012 році в розмірі 1005 га) та № 4 (у 2013 році в розмірі 1397 га).

За таких обставин у ДП Агрофірми „Луга-Нова" виник обов'язок здійснити розрахунки за договором в розмірі 1025900 грн..

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно до частини 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Частиною 2 ст. 614 ЦК України обов'язок щодо доведення відсутності вини законом покладено на особу, яка порушила зобов'язання. ДП Агрофірма „Луга-Нова" доказів здійснення оплати за Договором № 31 від 18.04.2012 року суду не надала, доводи ДП ДГ „Шарівка" не спростувала.

При цьому, судом не приймаються посилання ДП Агрофірми „Луга-Нова" на відсутність обовв'язку щодо здійснення оплати за Договором № 31 з посиланням на Додатки № 3 та № 5 до Договору № 31, оскільки зазначені додатки визнані недійсними постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 року у справі № 903/1001/14.

За таких обставин судом встановлено факт порушення ДП Агрофірмою „Луга-Нова" свого зобов'язання перед ДП ДГ „Шарівка" за Договором № 31 від 18.04.2012 року виробництва сільськогосподарської продукції, який полягає у несплаті позивачу за зустрічним позовом коштів в сумі 1025900,00 грн. у строк, встановлений додатком № 1 до Договору № 31 від 18.04.2012 року та ст. 854 ЦК України.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача суми основної заборгованості обґрунтованими, законними, такими, що підтверджуються дійсними обставинами та матеріалами справи та задовольняє вимогу про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 1025900,00 грн. повністю.

Під час розгляду справи позивачем за зустрічним позовом подано заяву про відмову від позовних вимог в частині розірвання Договору № 31 від 18.04.2012 року та стягнення пені в сумі 37115,09 грн.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України, відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи; до прийняття відмови позивача від позову, господарський суд роз'яснює наслідки відповідної процесуальної дії, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цієї дії у представника.

Судом встановлено, що заява, в якій викладено відмову позивача від позову в частині розірвання договору № 31 від 18.04.2012 року та стягнення пені в сумі 37115,09 грн., підписана уповноваженим представником позивача за зустрічним позовом, що підтверджується наявною в матеріалах справи довіреністю від 05.06.2014р.

Враховуючи те, що відмова позивача від частини позову у даній справі відповідає вимогам частини 4 статті 22, статті 78 ГПК України, за висновками суду, з огляду на частину 6 ст. 22 ГПК України, не суперечить законодавству та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, а також, зважаючи на те, що позивачу відомі наслідки часткової відмови від позову, про що ним зазначено у тексті заяви, часткову відмову позивача від позову прийнято судом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Згідно з абзацом 2 пункту 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо у справі заявлено кілька позовних вимог і позивач відмовився від деяких з них, провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 80 ГПК України припиняється у частині тих вимог, від яких було заявлено відмову (за умови, що судом не буде застосовано припис частини 6 статті 22 ГПК щодо неприйняття відмови від позовних вимог), а розгляд решти позовних вимог здійснюється в загальному порядку.

Зважаючи на вищевикладене, провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання Договору № 31 від 18.04.2012 року та стягнення 37115,09 грн. пені підлягає припиненню на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з частковою відмовою позивача від позову і прийняттям відмови господарським судом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, відшкодування позивачу за зустрічним позовом сплаченого судового збору покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4-4, 4-5, 4-7, 12, 13, 12, 22, 33, 34, 44, 49, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

В позові дочірнього підприємства „Агрофірма „Луга-Нова" приватного підприємства „Універсам", с. Мишів, Іваничівського району, Волинської області до державного підприємства „Дослідне господарство „Шарівка" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, с. Шарівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області про стягнення 114917,00 грн. збитків, про зобов'язання виконати умови п. п. 4.2.1, 4.2.5 договору № 31 від 18.04.2012 року виробництва сільськогосподарської продукції, а саме надати можливість виробництва сільськогосподарської продукції сільськогосподарському виробнику на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1581,8 га (ріллі) та забезпечити в будь-який час вільний доступ сільськогосподарському виробнику до вищевказаних земельних ділянок відмовити.

Зустрічний позов державного підприємства „Дослідне господарство „Шарівка" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної Академії аграрних наук України с. Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - Національної академії аграрних наук України, м. Київ до дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства „Універсам" с. Мишів Іваничівського району Волинської області про розірвання договору виробництва сільськогосподарської продукції від 18.04.2012 року № 31, про стягнення 1025900,00 грн. заборгованості та 37115,09 грн. пені задоволити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства „Універсам" (с. Мишів, вул. Колгоспна, 1, Іваничівського району Волинської області, код 31979873) на користь державного підприємства „Дослідне господарство „Шарівка" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної Академії аграрних наук України (с. Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області, код 00729,00 грн. (один мільйон двадцять п'ять тисяч дев'ятсот гривень 00 коп.) боргу та 20518,00 грн. (двадцять тисяч п'ятсот вісімнадцять гривень 00 коп.) судового збору

Видати наказ.

Провадження у справі про розірвання договору виробництва сільськогосподарської продукції від 18.04.2012 року № 31, про стягнення 37115,09 грн. пені припинити.

Повний текст складено 10.03.2015р.

Головуючий суддя С. В. Гладій

Суддя М. В. Музика

Суддя М. В. Смаровоз

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, (с. Мишів, Іваничівського р-ну, Волинської обл., вул. Колгоспна,1) (прост.)

3 - відповідачу. (с. Шарівка, Ярмолинецького р-ну, Хмельницької обл.)

4 - третій особі (м. Київ, вул. Суворова,9) (прост.)