РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015Справа №910/28463/14

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт"

до: фізичної особи-підприємця Константінова Олександра Дмитровича

про: стягнення 20 000,00 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Кулачко Т.М. - пред. по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт" до фізичної особи-підприємця Константінова Олександра Дмитровича про стягнення 20 000,00 грн., з яких 10 000,00 грн - сума передоплати та 10 000,00 грн - сума штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним на виконання умов договору купівлі-продажу №03-12-13 від 03.12.2013р. перераховано відповідачу передоплату в розмірі 10 000,00 грн за товар, однак відповідачем позивачу товар не поставлено, передоплату не повернуто. У зв'язку з порушенням строків поставки товару, позивачем нараховано на підставі п.5.4. Договору штраф в розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.14 року порушено провадження у справі №910/28463/14.

17.02.2015 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи про те, що позивач в установленому порядку договір-купівлі продажу №03-12-13 від 03.12.2013р. не розірвав, вимогу про повернення грошових коштів не пред'явив. Відповідач вказує, що ним було повернуто позивачу передоплату в розмірі 10 000,00 грн. Також відповідач заперечив щодо стягнення з нього 10 000,00 грн штрафу, оскільки вказаний розмір штрафу є надмірно великим, а доказів понесення збитків внаслідок невиконання відповідачем зобов'язання з поставки товару позивачем не надано.

29.01.2015 року від представника позивача надійшла заява, в якій позивач повідомив про повернення відповідачем передоплати в розмірі 10 000,00 грн та просив суд стягнути з відповідача 10 000,00 грн штрафу.

В судовому засіданні 17.02.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення позивача про час і місце проведення судового засідання, приймаючи заяву позивача про розгляд справи за відсутності його представника, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, розглядає справу за відсутності представника позивача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2013 року між фізичною особою-підприємцем Константінов О.Д . (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ферозіт» (покупець) укладено Договір купівлі-продажу №03-12-13 від 03.12.2013 року (далі - Договір), згідно якого продавець зобов'язувався передати належний йому товар у власність покупцеві, а покупець зобов'язувався прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору.

Згідно п. 3.3. Договору покупець здійснює оплату на банківський рахунок продавця на умовах повної передоплати згідно виставленим рахункам на оплату.

Відповідно до п.2.1. Договору продавець зобов'язався передати товар покупцю у повному обсязі протягом 2-ох днів з моменту оплати.

Згідно п. 2.2. Договору, перехід права власності відбувається в момент оплати за товар покупцем, що оформляється видатковою накладною/актом прийому-передачі.

Судом встановлено, що відповідно до виставленого продавцем рахунку-фактури № 1 від 05 грудня 2013 р., покупцем 06 грудня 2013 р. здійснено передоплату за Договором на суму 10 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6748 від 06.12.2013р., копія якого наявна в матеріалах справи.

Оскільки позивачем здійснено передоплату за Договором 06.12.2013 року, то відповідач, з урахуванням п.2.1. Договору, повинен був поставити позивачу товар не пізніше 08.12.2013 року.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що у визначений п. 2.1. Договору строк відповідачем не була здійснена поставка товару.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що умовами укладеного сторонами договору не встановлено строк повернення попередньої оплати.

Згідно з ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Разом з цим, договір купівлі-продажу не змінювався, у встановленому законом порядку не розірвано, претензія №356 від 20.11.2014 року, в якій позивач вимагає повернути попередню оплату та сплатити штраф у зв'язку з не поставкою товару не може бути належним доказом вимоги про розірвання договору купівлі-продавжу, оскільки була направлена відповідачу за адресою: 02095, м.Київ, вул.Ахматової, 37/119, доказів направлення претензії на юридичну адресу відповідача позивачем суду не надано, адреса, яка зазначена у претензії, не відповідає адресі відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зокрема невірно вказано номер будинку відповідача та не зазначено номер квартири місцезнаходження відповідача.

З огляду на відсутність належних доказів звернення позивача до відповідача з претензією щодо повернення попередньої оплати та розірвання договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку про передчасність звернення з позовом до суду про стягнення попередньої оплати в розмірі 10 000,00 грн., а отже в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, після порушення провадження у справі відповідачем 14.01.2015 року повернуто позивачу передоплату в розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №@2PL615173 від 14.01.2015 року, копія якого наявна в матеріалах справи, що є правом відповідача.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 10 000,00 грн., нарахованих позивачем на підставі п.5.4. Договору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як вбачається зі ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що якщо якість та кількість товару не відповідає умовам, зазначеним в п.1.3. та п.1.2. продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 5 % від вартості неякісного товару та 100 % вартості від кількості недопоставленого товару, в 5-денний строк з моменту отримання обґрунтованої претензії від покупця.

Відповідно до п.5.5. Договору за порушення строків передачі товару продавець сплачує штраф у розмірі 1 % вартості оплаченого товару, за кожен день прострочення передачі.

Тобто з аналізу змісту Договору, зокрема п.5.4. Договору, суд приходить до висновку, що в ньому сторонами закладено відповідальність у разі виявлення відповідачем під час приймання товару від позивача його неналежної якості чи кількості, що в даному випадку має бути належним чином обґрунтовано відповідними документами, які додаються до претензії. Постачальник в 5-дениий термін повинен розглянути претензію та відповідно оплатити штраф, зокрема за виявлену недостачу.

В даному випадку поставка продукції згідно з умовами Договору взагалі не відбулась, відповідальність за несвоєчасну поставку товару регулюється п.5.5. Договору, а тому нарахування штрафу в розмірі 10 000,00 гр на підставі п.5.4. Договору є безпідставним.

Враховуючи відсутність доказів звернення позивача до відповідача з обґрунтованою претензією, суд приходить до висновку про відсутність підстав стягнення з відповідача штрафу, нарахованого на підставі п. 5.4. Договору, за умовами якого позивач має право на нарахування штрафу у випадку звернення до відповідача з обґрунтованою претензією щодо кількості недопоставленого товару.

З огляду на те, що спір у справі виник внаслідок звернення позивача з позовом до суду без дотримання порядку та строків, визначених ст.530 ЦК України, судові витрати у відповідності до ст.49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову - відмовити.

Повне рішення складено: 23.02.2015 р.

Суддя Шкурдова Л.М.