ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2015 р.Справа № 915/2046/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Маюри П.Ф.

Суддів Лисенко В.А., Ліпчанської Н.В.

при секретарі судового засідання: Молодові В.С.

за участю представників сторін :

від позивача - Ященка Р.Ю., за довіреністю;

від відповідача - Савицької О.Е., за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення господарського суду Миколаївської області від 22.01.2015 р.

у справі № 915/2046/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго"

про стягнення 45080716,39 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу №13/2533-ТЕ-22 від 28.12.2012 у сумі 35499910,88 грн., а також 4068811,39 грн. пені, 1213264,51 грн. - 3% річних та 5891683,44 грн. збитків від інфляції.

22.01.2015 від позивача до господарського суду першої інстанції надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача 4068811,39 грн. пені, 1213264,51 грн. - 3% річних та 5891683,44 грн. збитків від інфляції

Господарський суд першої інстанції розглянув позовні вимоги викладені у позовній заяві, оскільки зазначив, що ст.22 ГПК України не передбачає права позивача на вчинення такої процесуальної дії, як уточнення позовних вимог, і при цьому, зі змісту заяви не зрозуміла позиція позивача щодо позовної вимоги про стягнення 35499910,88 грн. основного боргу,

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 22 січня 2015 року у справі №915/2046/14 (суддя Мавродієва М.В.) в задоволені позову відмовлено. Рішення господарського суду першої інстанції мотивоване тим, що підписавши багатосторонній Договір №594/30 від 03.10.2014 про організацію взаєморозрахунків, ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений на загальну суму 35499910,88 грн. по Договору №13/2533-ТЕ-22, а тому у позивача відсутні підстави для стягнення пені та штрафу, а також застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України (3% річних та збитків від інфляції), оскільки для застосування відповідальності за порушення грошового зобов'язання, необхідно, щоб оплата 35499910,88 грн. була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених Договором №594/30 від 03.10.2014 про організацію взаєморозрахунків, у пункті 12 якого сторони визначили що вони несуть відповідальність за невиконання своїх зобов'язань за договорами відповідно до законодавства, а пунктом 16 засвідчили, що після виконання договору, сторони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Позивач із рішенням суду першої інстанції не згодний, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача пеню у розмірі 4068811,39 грн., 3% річних у розмірі 1213246,51 грн., інфляційні витрати у розмірі 5891,683,44 грн. При цьому відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення. На думку скаржника, договір про організацію взаєморозрахунків не містить положень про розповсюдження його дії на відносин сторін, що склалися до його укладання (зворотня сила), укладений 03.10.2014 року. А отже нарахування, що здійсненні позивачем до укладання цього договору, є правомірними.

24 лютого 2015 року від представника відповідача надійшли заперечення на апеляційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". За доводами відповідача при нарахуванні штрафних санкцій, позивачем не враховано, що підписанням договору про організацію взаєморозрахунків №594/30 від 03.10.2014 року сторони за взаємною згодою змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, спожитий за договором від 28.12.2012 р. №13/2533-ТЕ-22. На думку відповідача, оскільки між сторонами виникли відносини з постачання та реалізації енергоносіїв, враховуючи алгоритм проведення розрахунків на погашення заборгованості з різниці в тарифах встановлених чинним законодавством та те, що підставою для здійснення розрахунків є наявність бюджетного фінансування відповідача, вина останнього у прострочені платежів за поставлений газ відсутня, що у свою чергу спростовує наявність складу правопорушення та у відповідності до приписів ст. 218 ГПК України , ст. 617 ЦК України позбавляє позивача права застосовувати до відповідача штрафні санкції.

Представники позивача в судовому засіданні господарського суду апеляційної інстанції підтримав вимоги викладенні в апеляційній скарзі і наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з підстав викладених у запереченнях на апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, з огляду на наступне.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, 28.12.2012 між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та Обласним комунальним підприємством "Миколаївоблтеплоенерго" було укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/2533-ТЕ-22 (надалі - Договір №13/2533-ТЕ-22) з додатковими угодами (а.с.21-28), згідно якого продавець (позивач у справі) зобов'язався поставити покупцю (відповідач у справі) в період з 01.01.2013 по 31.12.2013 природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00), який підлягає використанню покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та іншими споживачами, а покупець, в свою чергу, зобов'язався приймати та оплачувати газ на умовах цього договору.

Пунктом 2.1 Договору №13/2533-ТЕ-22 сторони домовились, що продавець передає покупцеві в період з 01.01.2013 по 31.12.2013 природний газ в обсязі до 82388 тис. куб. м.

Відповідно до п.п.3.3, 3.4 Договору №13/2533-ТЕ-22, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцю у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

На виконання умов Договору №13/2533-ТЕ-22 позивачем, протягом січня-грудня 2013 року, було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 90130440,42 грн., що підтверджується копіями актів приймання-передачі (а.с.30-50) та не заперечується відповідачем.

У відповідності до п.6.1 Договору №13/2533-ТЕ-22, оплата за природний газ з урахування вартості транспортування територією України проводиться покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно доданих до позовної заяви розрахунків, відповідачем, в період з січня 2013 року по травень 2014 року було перераховано позивачу 54630529,54 грн. (а.с.52-58).

Як вбачається з матеріалів справи, 03.10.2014 між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Миколаївській області, Департаментом фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації, Управлінням житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації, Департаментом фінансів Миколаївської міської ради, Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, Обласним комунальним підприємством "Миколаївоблтеплоенерго", Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" було укладено договір №594/30 про організацію взаєморозрахунків відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" (а.с.81-84), предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2014 року №30.

Пунктами 2-8 Договору №594/30 від 03.10.2014 передбачений порядок проведення між його учасниками взаєморозрахунків спрямованих на погашення державою різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, з якого вбачається, що після отримання державної субвенції Обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" має перерахувати на рахунок Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" грошові кошти в сумі 35499910,88 грн. (з ПДВ) для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором №13/2533-ТЕ-22 за 2013 рік.

Платіжним дорученням №1241 від 10.10.2014 відповідач, на виконання умов Договору №594/30, перерахував позивачу 35499910,88 грн., в підтвердження чого суду надано відповідне платіжне доручення №1241 від 10.10.2014 (а.с.85).

Господарським судом першої інстанції встановлено що, станом на дату подання позову (05.12.2014 згідно поштового штемпеля на конверті), відповідач не мав заборгованості перед позивачем за поставлений по Договору №13/2533-ТЕ-22 природний газ.

Станом на час подання позову, заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 35499910,88 грн. не існувало, позовні вимоги у частині стягнення 35499910,88 грн. основного боргу заявлені безпідставно, тому задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог позивача стягнення з відповідача 4068811,39 грн. пені, 1213264,51 грн. - 3% річних та 5891683,44 грн. збитків від інфляції, господарський суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктами 2-8 Договору №594/30 від 03.10.2014 передбачений порядок проведення між його учасниками взаєморозрахунків спрямованих на погашення державою різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, з якого слідує, що після отримання державної субвенції Обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" повинно перерахувати на рахунок Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" грошові кошти в сумі 35499910,88 грн. (з ПДВ) для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором №13/2533-ТЕ-22 за 2013 рік.

Таким чином, підписавши багатосторонній Договір №594/30 від 03.10.2014 про організацію взаєморозрахунків, ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений по Договору №13/2533-ТЕ-22 на суму 35499910,88 грн.

У відповідності до підпункту 2 пункту 11 Договору №594/30 від 03.10.2014 сторони домовились не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до Договору.

Отже, для застосування відповідальності за порушення грошового зобов'язання, необхідно, щоб оплата позивачу 35499910,88 грн. була здійснена відповідачем поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи.

Аналогічна правова позиція, у подібних правовідносинах, зазначена у постанові Верховного Суду України від 09.10.2014 у справі №5011-35/1533-2012-19/522-2012 (а.с.103,104) та постанові Вищого Господарського Суду України по справі №924/428/14 від 29.10.2014 (а.с.105-107).

Відповідно до ст.111-12 ГПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Станом на дату прийняття рішення по даній справі, позивач, в якості підстави своїх вимог про стягнення з відповідача заборгованості вказує на порушення відповідачем зобов'язань по Договору №13/2533-ТЕ-22, умови якого, в частині порядку і строків проведення розрахунків за природний газ на суму 35499910,88 грн. були сторонами змінені у Договорі №594/30 від 03.10.2014.

Доказів порушення відповідачем умов договору №594/30 від 03.10.2014, в частині проведення з позивачем розрахунків на суму 35499910,88 грн., суду не надано.

Укладання договорів про проведення взаєморозрахунків за рахунок субвенцій з державного бюджету в силу вимог чинного законодавства є диспозитивним правом його учасників.

Таким чином, підписавши багатосторонній Договір №594/30 від 03.10.2014 про організацію взаєморозрахунків, ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений на загальну суму 35499910,88 грн. по Договору №13/2533-ТЕ-22, а тому у позивача відсутні підстави для стягнення пені та штрафу, а також застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України (3% річних та збитків від інфляції), оскільки для застосування відповідальності за порушення грошового зобов'язання, необхідно, щоб оплата 35499910,88 грн. була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених Договором №594/30 від 03.10.2014 про організацію взаєморозрахунків, у пункті 12 якого сторони визначили що вони несуть відповідальність за невиконання своїх зобов'язань за договорами відповідно до законодавства, а пунктом 16 засвідчили, що після виконання договору, сторони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи та наданим доказам, порушень норм матеріального і процесуального права не допустив, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального Кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 22.01.2015 р. по справі № 915/2046/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя П.Ф .Мацюра

Суддя В.А. Лисенко

Суддя Н.В. Ліпчанська