ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.03.2015 р. Справа№ 914/657/15

Суддя Н.Мороз,

Розглянувши матеріали позовної заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська Масло Сир База», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс - Центр», м. Калінінград, Росія

про стягнення 10 000, 00 доларів США.

Встановив:

На адресу господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська Масло Сир База», м. Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс - Центр», м. Калінінград, Росія про стягнення 10 000, 00 доларів США.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність її повернення, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно вимог ст.54 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Як вбачається з поданої позовної заяви, остання має майновий характер, вартість товару та умови оплати виражені в іноземній валюті.

Відповідно до п. 3.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову (п.4 ч.1 ст.55 ГПК).

При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій провадились чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами.

За змістом згаданого припису пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у разі подання до господарського суду позову про стягнення іноземної валюти обов'язковим є зазначення еквіваленту в національній валюті України (гривнях). Виходячи з останнього й визначається сума судового збору, що сплачується з позовної заяви у національній валюті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абз.2 ч.1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Позивачем до позовної заяви долучено платіжне доручення №2493 від 25.02.2015р. про сплату судового збору в розмірі 5658, 25 грн.

При цьому суд звертає увагу позивача на абз. 2 ч.1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", де передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті.

За подання позовів ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Тобто позивач повинен визначити ціну позову як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову та відповідно сплатити судовий збір у розмірі визначеному Законом України "Про судовий збір".

Аналогічна позиція викладена у п.2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу IV Господарського процесуального кодексу України», де зазначено, що абзацом другим частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті.

Однак, всупереч зазначеному, позивачем у позовній заяві не вказано курс валют, згідно якого визначається ціна позову, відтак суд не має можливості встановити розмір суми судового збору, що підлягає сплаті.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, позивачем не подано обґрунтований розрахунок стягуваної суми боргу.

Відповідно до п. 2.7 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», одним з реквізитів позовної заяви є ціна позову, яку зазначає позивач і з якої обчислюється судовий збір. Якщо позивачем зазначено в заяві ціну позову, але в ній не наведено обґрунтованого розрахунку такої ціни, або його не додано до позовної заяви, або позивачем не зазначена вартість спірного майна та/або не подано доказів в обґрунтування цієї вартості, то позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК.

Суд також звертає увагу позивача на те, що згідно з п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" - подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності). При цьому засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи. Проте позивачем, в порушення зазначених вимог, подані неналежним чином завірені копії, оскільки відсутні дані про прізвище, ініціали та посаду особи, яка засвідчила документи.

Керуючись ст.ст. 54, 55, 57, п.п. 3, 4 ст. 63, ст.86 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовний матеріал на 17 арк. повернути позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного правопорушення.

Суддя Мороз Н.В.