РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2015Справа №910/39/15-г
Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши матеріали справи

за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"
до1) Приватного підприємства "Авен-Єзєр"
2) Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
простягнення 7 947 грн 94 коп.
Представники:
від позивача: не з'явились
від відповідача-1: не з'явились
від відповідача-2: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.01.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" з вимогами до Приватного підприємства "Авен-Єзєр" та Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення 7 947 грн 94 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач-2 в порушення норм чинного законодавства України не виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Nissan Qashqai, державний номер АA4012KP, водієм транспортного засобу Богдан А09201, державний номер 04870КА, цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем-2 відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4436841, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Вимоги до Приватного підприємства "Авен-Єзєр" позивач обґрунтовує тим, що, оскільки відповідач-1 є страхувальником за полісом № АС/4436841, а також є працедавцем водія транспортного засобу Богдан А09201, державний номер 04870КА, у позивача виникло право вимоги до відповідача-1 у розмірі виплаченого страхового відшкодування, не покритого франшизою за полісом № АС/4436841.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2015 порушено провадження у справі № 910/39/15-г, розгляд справи призначений на 03.02.2015.

19.01.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

23.01.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Департаменту інформаційного забезпечення, аналізу та методології страхування Моторного (транспортного) бюро України надійшов витяг з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України.

26.01.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Представники позивача та відповідача-1 у судове засідання 03.02.2015 не з'явились. Представник відповідача клопотання про відкладення розгляду справи не подав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 01 1.

У судове засідання 03.02.2015 з'явився представник відповідача-2, надав пояснення по справі та заявив клопотання про відкладення слухання справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2015 розгляд справи відкладено на 23.02.2015 у зв'язку із неявкою представників сторін.

16.02.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

20.02.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшли документи на виконання ухвали суду, а також клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача-1. У письмових поясненнях відповідач-1 просить провадження у справі стосовно нього припинити у зв'язку зі сплатою заборгованості.

Представники сторін у судове засідання 23.02.2015 не з'явились.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 23.02.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9388555 та постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 01.07.2014 у справі № 755/13917/14-п встановлено, що 19.05.2014 Мудрик П.І., керуючи автомобілем Богдан А09201, державний номер 04870КА, порушив пункт 13.1. Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Qashqai, державний номер АA4012KP, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Вищевказаною постановою Мудрика Петра Івановича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

03.07.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування (страховик) та Семерніковою Ольгою Геннадіївною (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №61/13-Т/Ц7, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням транспортним засобом марки Nissan Qashqai, державний номер АA4012KP.

П. 16 договору встановлено, що дата закінчення дії договору 06.07.2014.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з висновком експертного товарознавчого дослідження №332/14 від 04.06.2014, складеного судовим експертом Ковалем І.М. (свідоцтво судового експерта-товарознавця №49 від 29.06.1999), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan Qashqai, державний номер АA4012KP, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, складає 7 446 грн 49 коп.

Відповідно до рахунку-фактури №14052323 від 23.05.2014, виставленого ТОВ «Кий Авто Холдинг», фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Nissan Qashqai, державний номер АA4012KP, складає 8 738 грн 04 коп.

Судом встановлено, що наведені в рахунку-фактурі №14052323 від 23.05.2014 роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із тими пошкодженнями, що зазначені у довідці про дорожньо-транспортну пригоду №9388555.

Згідно зі страховим актом №61/13-Т/Ц7-1 від 06.06.2014, складеними позивачем, розмір страхового відшкодування складає 7 947 грн 94 коп.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 07.03.2014, позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 7 947 грн 94 коп. на рахунок ТОВ «Кий Авто Холдинг», що підтверджується платіжним дорученням №12315 від 10.06.2014, належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Як встановлено судом, відповідно до відомостей з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, станом на дату ДТП, цивільна відповідальність власника транспортного засобу Богдан А09201, державний номер 04870КА, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4436841 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 1000 грн 00 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Богдан А09201, державний номер 04870КА, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4436841, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Богдан А09201, державний номер 04870КА, власнику автотранспортного засобу марки Nissan Qashqai, державний номер АA4012KP, покладається на відповідача-2.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4436841 розмір франшизи складає 1000 грн 00 коп.

Позивач направив на адресу відповідача-2 претензію №7/к від 10.09.2015, проте зазначена заява залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача-2 страхового відшкодування визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 6 947 грн 94 коп. (7 947 грн 94 коп. (фактична вартість відновлювального ремонту Nissan Qashqai, державний номер АA4012KP) - «мінус» 1000 грн 00 грн. (франшиза за полісом № АС/4436841).

Стосовно заяви відповідача-1 про припинення провадження у частині стягнення з нього 1 000 грн 00 коп., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У п.4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Як свідчить платіжне доручення №29 від 22.01.2015, відповідачем-1 було сплачено 1 000 грн 00 коп. після порушення провадження у справі. Відтак суд дійшов висновку про припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача-1 1 000 грн 00 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст. 75, п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77, ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал - Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, ідентифікаційний код 33908322) грошові кошти у розмірі 6 947 (шість тисяч дев'ятсот сорок сім) грн 94 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 597 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто сім) грн 13 коп.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення з Приватного підприємства «Авен-Єзєр» 1 000 (однієї тисячі) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 27.02.2015

Суддя Н.Б. Плотницька