ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 р. Справа № 914/95/15

Суддя О.Запотічняк при секретарі М.Драгус розглянула справу

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Галичина", Львівська область, м. Радехів,

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮС-ТРИ", м.Львів,

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мепромаг",

м.Дніпропетровськ,

про: стягнення 17 605,02 грн

За участю представників:

Від позивача: Ільїнська О.Л. - представник;

Від відповідача1: не з'явився;

Від відповідача2: не з'явився;

Суть спору: Приватне акціонерне товариство "Галичина" звернулося з позовом до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮС-ТРИ» та до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мепромаг" про: стягнення з відповідачів солідарно 17 605,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору від 02.12.2010р. № 725 укладеного між ПрАТ «Галичина» та ТзОВ «Бімаркет» правонаступником якого являється ТзОВ «Мепромаг», в період з 23.10.2013р. по 13.12.2013р. він поставив ТзОВ «Мепромаг» товар на загальну суму 13526,23 грн. Відповідач 2 повинен був оплатити отриманий товар через 21 календарний день, однак станом на дату подання позову до суду відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, отриманий товар не оплатив.

За неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань йому нараховано 420,54 грн. - 3% річних, 963,12 грн. - пені та 2695,13 грн.- інфляційних втрат.

Оскільки за умовами договору поруки від 01.07.2014р. №1 ТзОВ «ЛЮС-ТРИ» поручилося перед ПрАТ «Галичина» за викорнання ТзОВ «Бімаркет» зобов'язань по договору від 02.12.2010р. № 725, позивач вважає, що ТзОВ «Мепромаг» та ТзОВ «ЛЮС-ТРИ» повинні нести солідарну відповідальність за зобов'язаннями по договору від 02.12.2010р. № 725, тому заявляє позовні вимоги солідарно до обох відповідачів.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 16.01.2015 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 27.01.2015року.

В судове засідання 27.01.2015року з'явився представник позивача, подав витребовувані ухвалою суду від 16.01.2015р. документи.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, з заявами та клопотаннями до суду не зверталися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Поштовий конверт, яким суд направляв відповідачу 2 ухвалу про порушення провадження у справі повернувся на адресу суду у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Суд звертає увагу на те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу2 на адресу вказану в позовній заяві та витязі з ЄДР ЮО та ФОП.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У зв'язку з неявкою представників відповідачів в судове засідання, суд відклав розгляд справи на 10.02.2015р. та зобов'язав позивача надати розширений Витяг з ЄДР ЮО та ФОП на ТОВ "Мепромаг".

В судовому засіданні 10.02.2015р. розгляд справи відкладався до 24.02.2015р. у зв'язку з неявкою представників сторін, та невиконання ними вимог суду.

В судове засідання 24.02.2015р. з'явився представник позивача, подав заяву в якій відмовився від позовних вимог в частині стягнення з ТзОВ «ЛЮС-ТРИ» забогованості в сумі 17605,02 грн. Та просив суд припинити провадження у справі в цій частині позовних вимог. В усних поясненнях підтримав позовні вимоги в частині стягнення всієї суми заборгованості з відповідача 2 - ТзОВ «Мепромаг».

Також, предаставник позивача надав суду Витяги з ЄДР ЮО та ФОП з яких вбачається, що ТзОВ «Бімаркет» та ТзОВ «Мепромаг» це одна і ж юридична особа з єдиним реєстраційним кодом 31814050.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, причин неявки не повідомили.

Розгляд справи було відкладено на 05.03.2015р.

В судове засідання 05.03.2015р. з'явився представник позивача, підтримав позовні вимоги в частині стягнення 17605,02 грн. з відповідача 2 - ТзОВ «Мепромаг» та просив суд припинити провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача 1 - ТзОВ «ЛЮС-ТРИ».

Відповідачі в черговий раз не забезпечили явки уповноважених представників в судове засідання, причин неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про дату час та місце розгляду справи.

Враховуючи, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а матеріалів справи достатньо для її розгляду по суті, у відповідності до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

02 грудня 2010 року між ЗАТ «Галичина» (постачальник) та ТзОВ «Бімаркет» (покупець) було укладено договір поставки №725 за умовами якого постачальник зобов'язався доставити та передати на умовах і у встановлені договором строки продовольчу та (або) непродовольчу продукцію у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти товар у власність та оплатити його на умовах договору. Відповідно до п. 9.1 договору, його було укладено строком до 31.12.2011р. з можливістю автоматичної пролонгації на один календарний рік за умов відсутності заперечень сторін. Відповідно до додаткового договору від 12.12.2013р. №3, строк дії договору було продовжено до 30.04.2014р.

Як вбачається з п. 1.1 статуту ПрАТ «Галичина», згідно рішення загальних зборів товариства від 29.08.2011р. найменування товариства змінено із Закритого акціонерного товариства «Галичина» на Приватне акціонерне товариство «Галичина». Факт зміни найменування підтверджується також витягом з ЄДРЮО та ФОП.

У зв'язку із зміною найменування ЗАТ «Галичина» на ПрАТ «Галичина», 06.09.2011р. сторонами було підписано додаткову угоду до договору від 02.12.2010р. № 725, якою викладено преамбулу договоору в новій редакції, а саме зазначено, що продавцем є Приватне акціонерне товариство «Галичина».

В той же час найменування покупця ТзОВ «Бімаркет» було змінено на ТзОВ «Мепромаг», що підтверджується витягами з ЄДР ЮО та ФОП долученими до справи.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Відповідно до п. 2.1 договору сторони погодили, що поставка товару покупцю здійснюється окремими партіями, силами та за рахунок постачальника на умовах DDR у відповідності до вимог «Інкотермс - 2000» та на підставі прийнятих постачальником до виконання замовлдень покупця.

Сторони погодили, що право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарно-транспортної або видаткової накладної, яка засвідчує факт передачі товару постачальником та його отримання покупцем. Датою поставки товару вважається дата передачі постачальником товару покупцю (п. 1.5 договору).

Позивач стверджує, що на виконання умов договору в період з 23.10.2013р. по 13.12.2013р. він поставив відповідачу 2 товар на загальну суму 13 526,23 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с.46-76). Однак, судом встановлено, що частина видаткових накладних долучених позивачем до справи не може братись до уваги, оскільки не підтверджує факт поставки товару за договром від 02.12.2010р. №725. Зокрема, як вбачається з накладних №ГАЛ00492124 від 23.10.2013р., №ГАЛ00493994 від 24.10.2013р., №ГАЛ00523602 від 12.11.2013р., №ГАЛ00548441 від 28.11.2013р., № ГАЛ00558009 від 05.12.2013р., №ГАЛ00569979 від 13.12.2013р., поставка за даними накладними здійснена на підставі договору №310 від 02.09.2013р., який не є предметом даного позову.

Позивачем фактично поставлено відповідчу 2 товар на підставі договру від 02.12.2010р. №725 на загальну суму 10326,26грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с. 47, 49-64,66-72,74).

Відповідно до п. 5.8 договору сторони погодили, що покупець здійснює оплату за поставлений товар в національній грошовій одиниці України через 21календарний день.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач всупереч умов договору не виконав взяті на себе зобов'язання та не провів оплату за отриманий товар у зв'язку з чим внього виникла заборгованість в сумі 10 326,26 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами договору сторони визначили, що у випадку прушення покупцем строків оплати за товар передбачених п. 5.8 договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день такого прострочення.

За неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань йому нараховано 420,54 грн. - 3% річних, 963,12 грн. - пені та 2695,13 грн.- інфляційних втрат.

Перевіривши правильність здійснених позивачем нарахувань, суд встановив, що позивач безпідставно нараховував пеню, 3% річних та інфляційні втрати на заборгованість, яка виникла по накладних №ГАЛ00492124 від 23.10.2013р., №ГАЛ00493994 від 24.10.2013р., №ГАЛ00523602 від 12.11.2013р., №ГАЛ00548441 від 28.11.2013р., № ГАЛ00558009 від 05.12.2013р., №ГАЛ00569979 від 13.12.2013р., так як дані накладні підтверджують поставку товару на підставі договору №310 від 02.09.2013р., який не є предметом даного позову, оскільки до матеріалів справи даний договір не долучений, а позивач нараховує штрафні санкції на всю заборгованість, тому суд відмовляє у стягненні заборгованості та штрафних санкцій по даному договору.

Провівши перерахунок суд прийшов до висновку, що до стягнення підлягають 323,02 грн. - 3% річних, 731,90 грн. пені та 2240,66 грн. інфляційних втрат.

Суд також звертає увагу на те, що 01.07.2014р. між ТзОВ «ЛЮС-ТРИ», як поручителем та ПрАТ «Галичина», як кредитором, було укладено договір поруки №1 за умовами якого ТзОВ «ЛЮС-ТРИ» поручилося перед ПрАТ «Галичина» за виконання ТзОВ «Мепромаг» (ТзОВ «Бімаркет») зобов'язань по договору від 02.12.2010р. № 725, у зв'язку з чим позивачем заявлено позов про стягнення солідарно з ТзОВ «Мепромаг» та ТзОВ «ЛЮС-ТРИ» 17605,02 грн.

Подаючи позов до поручителя та боржника, позивач діяв у правовому полі згідно положень ст.554 та ч.1 ст.543 ЦК України, які передбачають, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

В ході розгляду справи позивач подав заяву, в якій відмовився від позовних вимог в частині стягнення з ТзОВ «ЛЮС-ТРИ», як поручителя заборгованості в сумі 17605,02 грн. та просив суд припинити провадження у справі в цій частині позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 17 ГПК України справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

Відповідно до ч.4 ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає за необхідне задоволити заяву позивача та припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ТзОВ «ЛЮС-ТРИ» 17605,02 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення 17605,02 грн. з ТзОВ «Мепромаг» то вони підлягають до задовленн частково в сумі 13621,84 грн. з яких: 10326,26грн. основного боргу, 323,02 грн. - 3% річних, 731,90 грн. пені та 2240,66 грн. інфляційних втрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст. 49 ГПК України суд покладає на винну сторону відповідача 2 пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1413,64грн.

Керуючись ст.ст. 526,530,543,554,625,712 ЦК України, ст.193 ГК України, ст. ст.28, 33 ,43, 44, 48, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Галичина" до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮС-ТРИ» про: стягнення 17 605,02 грн. - припинити провадження у справі.

2. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Галичина" до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мепромаг" про: стягнення 17 605,02 грн. задоволити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мепромаг" (49101, м.Дніпропетровськ, вул. 22 Партз'їзду, 25 офіс 8, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Галичина" (80200, Львівська область, м.Радехів, вул Б.Хмельницького,120, ) 10326,26грн. основного боргу, 323,02 грн. - 3% річних, 731,90 грн. пені, 2240,66 грн. інфляційних втрат та 1413,64грн. судового збору.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

6. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено 10.03.2015р.

Суддя Запотічняк О.Д.