ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" березня 2015 р. № 01-23/903/1308/14
за позовом Волинської обласної ради, м. Луцьк

до товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина - Табак", м. Івано-Франківськ

про припинення використання герба Волинської області,

Суддя Якушева І. О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: Міщук І.Ю. - заступник керуючого справами - начальник відділу з питань юридичного забезпечення діяльності ради (дов. № 89/33/1-15 від 23.01.2015р.),

від відповідача: Дворський В.М. - (дов. №68-01 від 23.02.2015р.)

В судовому засіданні з 18.02.2015р. по 04.03.2015р. було оголошено перерву.

Суть спору: позивач в позовній заяві просить заборонити відповідачу здійснювати реалізацію алкогольної продукції з нанесеним на неї гербом Волинської області; зобов'язати відповідача знищити наявні у нього етикетки для горілчаних виробів, на які неправомірно нанесено герб Волинської області.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач неправомірно, всупереч вимог п.п. 3.7, 3.10 Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області, затвердженого рішенням обласної ради № 10/8 від 16.03.2004р., без дозволу Волинської обласної ради використовує герб Волинської області для позначення алкогольної продукції "Етнос Волинь Вірність традиціям", "Етнос Полісся Вірність традиціям" при її реалізації.

12.01.2015р. позивач через канцелярію суду подав клопотання №20/50/2-15 від 12.01.2015р. про залучення до участі у розгляді справи третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

На обґрунтування клопотання представник позивача посилався на те, що рішення суду у справі вплине на права і обов'язки Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо підстав і початку розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з питання незаконного використання місцевої символіки при замовленні, виготовленні, продажу (реалізації) горілчаної продукції.

Судом клопотання було розглянуто та залишено його без задоволення (ухвала суду від 15.01.2015р.).

В судовому засіданні 15.01.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав із підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач у відзиві №10-01 від 13.01.2015р., представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на таке:

- з урахуванням правовідносин інтелектуальної власності позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що саме він є власником герба Волинської області;

- Волинська обласна рада не є господарюючим суб'єктом, позивач не здійснює господарської діяльності в галузі виробництва та продажу алкогольної продукції, а, отже, не є і не може бути конкурентом ТОВ "Галичина-Табак", а тому посилання в своєму позові на норми Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" є необґрунтованим та безпідставним;

- рішення органу місцевого самоврядування, яким затверджено Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області не є нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади. Тому такі локальні акти не підлягають державній реєстрації і вони не проходять правової експертизи на відповідність їх як безпосередньо Конституції України, так і в цілому українському та європейському законодавству;

- Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області, що було затверджене рішенням Волинської обласної ради від 16.03.2004р. за № 10/8, зі змінами, внесеними рішеннями обласної ради від 26.05.2009р. № 29/39 та від 05.04.2013р. № 18/13 на даний час є нелегітимне, тобто таке, що не відповідає і суперечить вимогам чинного законодавства України;

- ТОВ "Галичина-Табак" не використовувало символіку Волинської області ні з комерційною метою, ні з метою реклами товару, фірми чи виготовлення сувенірної продукції.

Крім того, поняття "комерційна мета" не визначене жодним нормативним актом України.

Позивач не вказав і не зазначив, які саме порушено його права і до яких наслідків такі порушення призвели.

Твердження позивача про те, що на серіях етикеток горілки "Етнос Полісся Вірність традиціям" також використано герб Волинської області не відповідає дійсності, оскільки з цього приводу позивачем не надано жодного доказу.

Посилання позивача на ухвали господарських судів Львівської та Волинської областей про залишення цього позову без розгляду як на певну преюдиціальність - є некоректним з елементами правового нігілізму, оскільки такі ухвали суду за своєю правовою природою не є остаточним рішенням по справі, а тому для них і не характерна преюдиція.

Статтею 11 Закону про спирт встановлено, що маркування горілки та горілчаних виробів здійснюється шляхом нанесення на кожну пляшку етикетки, на якій обов'язково вказуються, зокрема: загальна та власна назви виробу; найменування виробника; знак для товарів і послуг; географічна назва місця виготовлення виробу, якщо найменування виробника не відображає місця розташування суб'єкта господарювання. Абзацом другим цієї статті встановлено, що етикеточна продукція розробляється товаровиробником алкогольних напоїв і повинна відповідати вимогам чинного законодавства про мови (крім додаткової інформації щодо характеристик продукту), не потребує додаткових узгоджень, є промисловою власністю виробника та захищається згідно з чинним законодавством про промислову (інтелектуальну) власність. Власні назви алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначаються їх виробниками і можуть відтворювати зареєстрований чи поданий на реєстрацію знак для товарів і послуг або бути його частиною.

10.12.2014р. Державною службою інтелектуальної власності видано свідоцтво України № 194394 на знак для товарів і послуг "Етнос Волинь горілка" (комбіноване позначення), а також рішення про видачу патенту України №42697 від 08.12.2014р. на промисловий зразок - етикетку, словесна частина якого містить: "Етнос Волинь Вірність Традиціям".

15.01.2015р. представником відповідача через канцелярію суду подано доповнення до відзиву №12-01 від 15.01.2015р., в якому він зазначає, що 14.01.2015р. відповідачу стало відомо про те, що 12.01.2015р. в Бюлетні промислової власності № 1 офіційного видання Державної служби інтелектуальної власності було опубліковано відомості про видачу патенту України на промисловий зразок № 28729 - етикетку, словесна частина якого містить: "Етнос Волинь Вірність Традиціям".

У зв'язку з необхідністю витребування додаткових пояснень та доказів ухвалою суду від 15.01.2015р. розгляд справи було відкладено на 29.01.2015р.

27.01.2015р., 28.01.2015р. позивач на виконання вимог ухвали суду від 15.01.2015р. через канцелярію суду подав письмові пояснення № 99/48/2-15 від 27.01.2015р., №100/48/2-15 від 28.01.2015р., в яких посилається на таке:

- герб та прапор Волинської області належать до об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селиш, міст області, управління яким згідно Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Цивільного кодексу України здійснює Волинська обласна рада. А власником символіки Волинської області є територіальні громади сіл, селищ, міст Волинської області.

Об'єктом захисту в даній справі виступає місцева символіка (герб Волинської області), як майно, яке перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області, та майнові права щодо місцевої символіки, які виражені у вигляді права володіти, користуватися та розпоряджатися (надавати дозвіл на використаний) цією символікою;

- відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування".

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальні громади сіл, селищ, міст можуть мати власну символіку (герб, прапор тощо), яка відображає їх історичні, культурні, соціально-економічні та інші місцеві особливості і традиції. З урахуванням пропозицій органів місцевого самоврядування сіл, селищ, міст районними, обласними радами може бути затверджена символіка відповідно району, області.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання затвердження відповідно до закону Положення про зміст, опис та порядок використання символіки району, області.

Згідно ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Водночас частиною першою статті 18 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Оскільки повноваження обласної ради щодо затвердження символіки області чітко передбачені двома правовими нормами - статтею 22 та п. 14 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", саме відповідно до цих правових норм, які є чинними у часі, прийняте Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області, затверджене рішенням обласної ради від 16.03.2004 року № 10/8 зі змінами, внесеними рішеннями обласної ради від 26.05.2009 № 29/39 та від 05.04.2013 № 18/13, яке є обов'язковим для виконання на території області для усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Таким чином, право територіальної громади в особі відповідного органу місцевого самоврядування мати власну символіку та встановлювати порядок її використання виникає безпосередньо з акту цивільного законодавства - Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", який є чинним у часі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з врахуванням письмових пояснень № 99/48/2-15 від 27.01.2015р., №100/48/2-15 від 28.01.2015р. підтримала, звернулась до суду з клопотанням №125/48/2-15 від 28.01.2015р. про приєднання до матеріалів справи копій фіскальних чеків від 23.01.2015р. та від 26.01.2015р. на підтвердження того, що відповідач продовжує реалізацію алкогольної продукції - горілки "Етнос Волинь Вірність традиціям" та "Етнос Полісся Вірність традиціям" із зображенням герба Волинської області.

Судом клопотання задоволено.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.01.2015р. позовні вимоги заперечив, звернувся до суду з клопотанням №29-01 від 28.01.2015р. про приєднання до матеріалів справи копії патенту на промисловий зразок №28729 - етикетку, виданого Державною службою інтелектуальної власності України від 12.01.2015р.

Судом клопотання задоволено.

Крім цього, представник позивача звернулася до суду з клопотанням про призначення судової експертизи № 133/482-15 від 29.01.2015р., в якому просила призначити у справі судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, на вирішення якої поставити питання: "Чи використано на етикетках горілок "Етнос Волинь Вірність традиціям", "Етнос Полісся Вірність традиціям", що виготовлені ТОВ "НВП "Гетьман" на замовлення ТзОВ "Галичина-Табак", герб Волинської області?"; проведення експертизи просить доручити Науково-дослідному інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України.

Представник відповідача проти клопотання представника позивача про призначення судової експертизи усно заперечив, заявив клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення із письмовими поясненнями позивача № 99/48/2-15 від 27.01.2015р., №100/48/2-15 від 28.01.2015р., клопотанням про призначення судової експертизи № 133/482-15 від 29.01.2015р.

З метою дотримання принципу рівності та змагальності сторін в судовому процесі, забезпечення відповідачу права на захист судом клопотання представника відповідача було задоволено, розгляд клопотання позивача про призначення судової експертизи, розгляд справи ухвалою суду від 29.01.2015р. відкладено, зобов'язано відповідача подати суду письмові пояснення по справі з врахуванням пояснень позивача № 99/48/2-15 від 27.01.2015р., №100/48/2-15 від 28.01.2015р.; письмові пояснення на клопотання позивача про призначення судової експертизи № 133/482-15 від 29.01.2015р. в письмовому вигляді.

В засіданні 18.02.2015р. судом було розглянуто клопотання представника позивача про призначення у справі експертизи об'єктів інтелектуальної власності з метою дослідження питання про те, чи використано на етикетках горілок "Етнос Волинь Вірність традиціям", "Етнос Полісся Вірність традиціям", що виготовлені ТОВ "НВП "Гетьман" на замовлення ТзОВ "Галичина- Табак", герб Волинської області.

Клопотання залишено судом без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає експертизу.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України в п. 2 постанови № 4 від 23.03.2012 року «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Встановлення факту наявності на етикетках горілок "Етнос Волинь Вірність традиціям", "Етнос Полісся Вірність традиціям" герба Волинської області не потребує спеціальних знань, оскільки можливе за допомогою інших засобів доказування. До того ж відповідач не заперечував цього факту щодо горілки "Етнос Волинь Вірність традиціям".

В судовому засіданні з 18.02.2015р. по 04.03.2015р. було оголошено перерву.

18.02.2015р. представник позивача через канцелярію суду подала клопотання про приєднання до матеріалів справи копії листа Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.02.2015р. №17/1.21-281 «Про результати розгляду подання», яке судом задоволено.

04.03.2015р. представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання №78-01 від 03.03.2015р. про розгляд справи по суті та винесення рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

в с т а н о в и в:

в грудні 2014 року Волинська обласна рада звернулась до господарського суду Волинської області з позовною заявою №1979/50/2-14 від 25.12.2014р., в якій просила заборонити відповідачу здійснювати реалізацію алкогольної продукції з нанесеним на неї гербом Волинської області; зобов'язати відповідача знищити наявні у нього етикетки для горілчаних виробів, на які неправомірно нанесено герб Волинської області.

За змістом статті 54 Господарського процесуального кодексу України позивач самостійно визначає предмет та підстави поданого позову, тобто, зміст вимоги та матеріально-правові обставини, на які він посилається; разом з цим позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Галичина-Табак», яке знаходиться у місті Івано-Франківську, неправомірно, всупереч вимог п.п. 3.7, 3.10 Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області, затвердженого рішенням обласної ради № 10/8 від 16.03.2004р., використовує на горілчаній продукції "Етнос Волинь Вірність традиціям", "Етнос Полісся Вірність традиціям" герб Волинської області без дозволу Волинської обласної ради.

На виконання вимог суду щодо того, до якого виду об'єктів цивільних прав з огляду на норму ст.177 Цивільного кодексу України позивач відносить право на використання герба Волинської області (ухвала від 15.01.2015р.) позивачем були подані письмові пояснення №100/48/2-15 від 28.01.2015р. (а.с.95-101), в яких він зазначає, що герб та прапор Волинської області належать до об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селиш, міст області, управління якими згідно із Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Цивільним кодексом України здійснює Волинська обласна рада.

Позивач пояснює, що об'єктом захисту в даній справі виступає місцева символіка (герб Волинської області), як майно, яке перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області, та майнові права щодо місцевої символіки, які виражені у вигляді права володіти, користуватися та розпоряджатися (надавати дозвіл на використання) цією символікою.

Позивач вважає, що відповідач порушує це право позивача, використовуючи місцеву символіку на горілчаній продукції "Етнос Волинь Вірність традиціям", "Етнос Полісся Вірність традиціям" герб Волинської області без дозволу Волинської обласної ради.

Позивач не відносить спір, що виник між ним і відповідачем, до спорів, пов'язаних із захистом права інтелектуальної власності.

Отже, фактичні обставини справи, якими позивач обґрунтовує матеріально-правову вимогу до відповідача, дозволяють віднести спір щодо використання герба Волинської області до спору щодо захисту права власності на майно, яким позивач в даному випадку вважає місцеву символіку.

У п. 3 рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 р. N 04-5/120 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначається, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з захистом права власності, в тому числі з визнанням цього права.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, наприклад, у ст. 16 ЦК.

Під способами захисту прав слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Як випливає із змісту позовної заяви, змісту письмових пояснень №100/48/2-15 від 28.01.2015р. (а.с.95-101) способом захисту свого порушено права позивач обрав один із способів, визначений ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, а саме: припинення дії, яка порушує право шляхом заборони ТзОВ «Галичина-Табак» здійснювати замовлення і реалізацію алкогольної продукції з нанесеним на неї гербом Волинської області.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України визначено територіальну підсудність справ господарському суду.

Як зазначено в частинах 1, 2 цієї норми закону справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Таким чином, правила виключної підсудності на позови, що виникають із зобов'язань щодо прав на нерухоме майно не поширюються. До таких позовів застосовуються загальні правила підсудності.

Відповідачем у даній справі є товариство з обмеженою відповідальністю "Галичина-Табак".

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.53), п.1.15. Статуту ТзОВ «Галичина-Табак» (нова редакція), затвердженого загальними зборами учасників товариства, протокол №11 від 11.12.2014р., вбачається, що місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина-Табак" є: м. Івано-Франківськ, вул. Максимовича, будинок 8.

За таких обставин дана справа не підсудна господарському суду Волинської області.

Відповідно до ч. 1 ст.17 Господарського процесуального кодексу України якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

Враховуючи наведене, справу за територіальною підсудністю слід надіслати до господарського суду Івано-Франківської області.

Доводи відповідача про продовження розгляду справи по суті не заслуговують на увагу.

Посилаючись на ухвалу господарського суду Львівської області від 08.12.2014р., відповідач в процесі судового розгляду стверджував, що справа, порушена господарським судом Волинської області 29.12.2014р. за позовною заявою Волинської обласної ради №1979/50/2-14 від 25.12.2014р., є справою про порушення майнових прав інтелектуальної власності позивача, а тому підлягає розгляду по суті господарським судом Волинської області - за місцем вчинення порушення.

Однак, з такими доводами погодитись не можна. Справа №№903/1308/14, яка порушена господарським судом Волинської області 29.12.2014р., порушена за позовною заявою Волинської обласної ради №1979/50/2-14 від 25.12.2014р., а предметом розгляду господарським судом Львівської області була інша позовна заява Волинської обласної ради - №1762/50/2-14 від 26.11.2014р.

Разом з цим, аналіз підстав позовних вимог, викладених в позовній заяві №1979/50/2-14 від 25.12.2014р., враховуючи письмові пояснення позивача №100/48/2-15 від 28.01.2015р., дозволяє дійти висновку про те, що спір у справі №903/1308/14 не має ознак спору, пов'язаного із захистом позивачем права інтелектуальної власності, оскільки згідно із п. «г» ч. 1 ст. 10 Закону України «Про авторське право і суміжні права» символіка територіальних громад не є об'єктом авторського права.

Керуючись ч.2 ст.15, ч.1 ст.17 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

справу №903/1308/14 за позовом Волинської обласної ради, м. Луцьк до товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина-Табак", м. Івано-Франківськ про припинення використання герба Волинської області надіслати господарському суду Івано-Франківської області за територіальною підсудністю.

Ухвалу може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

Суддя І. О. Якушева