ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Справа № 904/5477/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіГончарука П.А.,
суддіКондратової І.Д. (доповідач),
суддіСтратієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Виконавчого комітету Криворізької міської ради
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 року
у справі№ 904/5477/14 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомВиконавчого комітету Криворізької міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Центр екологічних досліджень та аудиту"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:
Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області
простягнення 179115,30 грн,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року Виконавчий комітет Криворізької міської ради (надалі - позивач) звернувся до суду із цим позовом, посилаючись на те, що 27.07.2012 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр екологічних досліджень та аудиту" (надалі - ТОВ "Центр екологічних досліджень та аудиту") був укладений договір № 134 про закупівлю послуг за державні кошти. За виконані послуги позивач перерахував відповідачу 719957,02 грн. У березні 2014 року Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача. За результатами ревізії складено акт про те, що за вказаним договором відповідачем безпідставно завищено вартість робіт з розробки екологічної карти міста Кривого Рогу на загальну суму 179111,30 грн. Посилаючись на викладене, Виконавчий комітет Криворізької міської ради просило стягнути на свою користь із ТОВ "Центр екологічних досліджень та аудиту" надмірно сплачені кошти на суму 179111,30 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач послався на підписаний між сторонами без жодних зауважень акт прийому передачі робіт від 19.12.2012 року, який відповідно до п. 4.1 договору є підставою для розрахунків.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2014 року у справі № 904/5477/14 (суддя Васильєв О.Ю.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 року (колегія суддів у складі: головуючого судді Чоха Л.В., суддів: Антонік С.Г., Іванова О.Г.), у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 року, та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, позивач посилається на порушення судами положень ст. 15 Закону України " Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 року № 499/2011, та Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши згідно ч. 2 ст. 1115, ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, а також правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, Вищий господарський суд України вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що 25.07.2012 року між виконавчим комітетом Криворізької міської ради (замовник) та ТОВ "Центр екологічних досліджень та аудиту" (учасник) був укладений договір про закупівлю послуг за державні кошти № 134, за умовами якого за дорученням замовника учасник зобов'язався надати послуги з досліджень та розробок в галузі природних наук, а саме, розробити екологічну карту м. Кривого Рогу, а замовник прийняти і оплатити їх.

Відповідно до пункту 3.1 договору ціна даного договору становить 719957,02 грн, в тому числі ПДВ 119992,84 грн. В основу ціни договору була покладена планова кошторисна калькуляція на суму 719957,02 грн, запропонована відповідачем, як учасником тендеру.

Згідно з п. 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником рахунка, пред'явленого учасником на оплату послуг. Замовник проводить оплату за фактично надані послуги (розроблену екологічну карту) згідно з рахунками шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок учасника після підписання відповідного акту прийому-передачі робіт.

19.12.2012 року сторони підписали акт прийому-передачі послуг на суму 719957,02 грн. Роботи оплачено у повному обсязі.

Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Криворізької міської ради за 2012-2013 роки та завершений місяць 2014 року, якою встановлено завищення вартості виконаних товариством в липні - листопаді 2012 року робіт при розробці екологічної карти м. Кривого Рогу. При проведенні зустрічної звірки відповідач не підтвердив фактично понесені ним витрати в період виконання робіт на загальну суму 179115,30 грн. За результатами перевірки складено акт № 08-20 від 31.03.2014 року.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Ухвалюючи рішення у справі, суди попередніх інстанцій виходили з відсутності підстав для повернення коштів, які були ним сплачені ТОВ "Центр екологічних досліджень та аудиту", як оплата виконаних за договором робіт за актом прийому-передачі послуг від 19.12.2012 року, оскільки сторони у договорі чітко визначили вартість виконаних відповідачем робіт, і з матеріалів справи не вбачається, що укладений між сторонами договір було визнано в установленому порядку недійсним повністю або частково з підстав завищення ціни чи до нього були внесені відповідні зміни.

Вищий господарський суд України вважає, що такі висновки судів є законними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та наявним матеріалам справи.

Доводи касаційної скарги щодо порушення судами положень ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 року № 499/2011, та Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, Вищий господарський суд України відхиляє, з огляду на те, що між сторонами виникли цивільні відносини, що регулюються цивільним законодавством, яким не надано право стороні договору звертатися до суду про повернення сплачених коштів за чинним договором у разі виявлення ревізією порушень бюджетного законодавства. Згідно з п. 50 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав саме контролюючи органи мають право на порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, Вищий господарський суд України не встановив порушення чи неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, які б призвели до прийняття неправильного судового рішення у справі.

За таких обставин, рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 49, 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Виконавчого комітету Криворізької міської ради залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 року у справі № 904/5477/14 - без змін.

Головуючий суддя Гончарук П.А.
Суддя Кондратова І.Д.
СуддяСтратієнко Л.В.