ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 р. Справа № 909/1418/14

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О.В.

при секретарі судового засідання Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", вул.Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094, адреса для листування: м.Дніпропетровськ, а/с1800, 49027,

до відповідача: підприємця Геді Іштвана Іштвановича, вул. Яремчука, буд. 21, с. Старий Мізунь, Долинський район, Івано-Франківська область, 77543,

про стягнення заборгованості за договором №б/н від 08.04.2011 в розмірі 63 679,47 грн, з яких:

- 41 800,00 грн - заборгованість за кредитом;

- 13 852,56 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 5 767,91 грн - пеня;

- 2 259,00 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом,

за участю сторін:

від позивача: представник Гук А.С., довіреність №56 від 22.01.2010,

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулось з позовом до підприємця Геді Іштвана Іштвановича про стягнення заборгованості за договором №б/н від 08.04.2011 в розмірі 63 679,47 грн, з яких: 41 800,00 грн - заборгованість за кредитом, 13 852,56 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 5 767,91грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів, 2 259,00 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до заяви відповідача про відкриття поточного рахунку від 08.04.2011 він приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" і "Тарифів банку", що розміщені в мережі Інтернет на офіційному сайті ПАТ КБ "Приватбанк", які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 08.04.2011. Зазначає, що відповідно до даного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 1814 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Посилається на те, що відповідно до п.3.2.1.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди. Вказує, що позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 47000,00 грн, а відповідач належним чином не виконував договірні зобов'язання, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 63 679,47 грн, з яких: 41 800,00 грн - заборгованість за кредитом, 13 852,56 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 5 767,91 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів, 2259,00 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує положеннями ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, ст.ст.193 ГК України.

Аналогічні пояснення представник позивача дав у судовому засіданні.

Відповідач заявлені позовні вимоги визнав частково - в частині заборгованості по кредиту, відсотках та комісії. В частині пені заперечив щодо правильності здійснених позивачем розрахунків, оскільки було застосовано відсоткову ставку, яка перевищує подвійну облікову ставку НБУ. Існування вказаної заборгованості пояснив тимчасовим важким фінансовим становищем, пов'язаним з важкою фінансово-політичною ситуацією в України, внаслідок чого у нього суттєво знизились доходи, що призвело до значного дефіциту оборотних коштів. В зв'язку з викладеним подав заяву (вх.№472/15 від 15.01.2015), в якій просить розстрочити виконання рішення про стягнення боргу на 36 місяців рівними частинами. На підтвердження низького рівня доходів представив довідку з місця роботи №15 від 12.01.2015.

Представник відповідача розбіжності у визначенні відсоткової ставки при нарахуванні пені пояснив тим, що згідно п. 3.2.1.4.1.3. Умов при розрахунку пені банк застосовує період 360 днів у році, а не 365, як відповідач. Щодо задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду заперечив з тих підстав, що представлені документи не дають можливості об'єктивно встановити майновий стан особи. При цьому зазначив, що відповідач по питанню реструктуризації заборгованості до банку не звертався, а при наявності такого звернення банк може приймати рішення про списання повністю або частково пені при умові реального погашення заборгованості згідно узгодженого сторонами графіку.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, суд встановив наступне.

Згідно заяви фізичної особи-підприємця Геді Іштвана Іштвановича про відкриття поточного рахунку від 08.04.2011, останній погодився на використання встановленого банком кредитного ліміту на поточному рахунку 1814 відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі "Умови") та Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку, які разом із вказаною заявою є кредитним договором.

У заяві вказано, що, підписавши її, відповідач висловив свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які знаходяться на сайті банку, тарифами банку, які разом із цією заявою становлять договір банківського обслуговування та засвідчив згоду на ведення з ПАТ КБ "Приватбанк" документообігу, у тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, що отримано в порядку, який передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг. Крім того, заявою передбачено, що своїм підписом відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, що викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах ПриватБанку - договорі банківського обслуговування в цілому і що відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження щодо банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку.

У заяві також вказано, що банк за наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнту на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами і Тарифами банку.

Відповідно до даного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 1814 08.04.2011 - в розмірі 30000 грн, 16.09.2011 - 36000грн, 04.02.2013 - 45000 грн, 13.03.2013 - 47000 грн, 02.03.2014 -45748,59грн, що підтверджується довідкою баку вих.№08.7.0.0.0/9 від 25.11.2014.

Пунктом 3.18.1.3 Умов визначено, що кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Розділом 3.18.4 Умов затверджений порядок розрахунків, зокрема, в п. 3.18.4.1. зазначено, що в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). При цьому в п.3.18.4.5 Умов встановлено, що дебетове сальдо по поточному рахунку клієнта - це сума грошових коштів, перерахованих банком на підставі розрахункових документів клієнта з його поточного рахунку протягом операційного дня понад його залишку з урахуванням вхідного залишку на початок банківського дня.

При необнуленні дебетового сальдо з 20 по 25 число кожного місяця, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню (п.3.18.4.1.2 Умов).

Відповідно до п. 3.18.4.1.3 Умов у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов'язання він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. З 01.07.2014 Умовами передбачено сплату відсотків при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов'язання у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Згідно п.3.18.4.3. Умов відсотки, які не сплачені до закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими. Періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку, не більше 35 днів (п.3.18.1.11. Умов).

Пунктом 3.18.4.4. Умов також передбачено сплату комісії за кредитне обслуговування до першого числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, який мав місце на кінець банківського дня попереднього місяця.

При вирішенні спору суд виходить з того, що згідно з ст.ст.11, 509, 526 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору і повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено в ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Аналогічні положення містяться в ст.ст. 173, 175, 193 ГК України. За приписами ст.193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України, ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. В ч.3 ст.346 ГК України передбачено надання банками кредитів під відсоток.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч.1 п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Випискою про рух коштів по рахунку відповідача 1814 з 26.12.2013 по 06.11.2014 підтверджується те, що банк свої зобов'язання щодо надання кредитних коштів виконав, а відповідач допустив порушення зобов'язання щодо погашення кредиту, сплати відсотків та комісії. Згідно розрахунку позивача станом на 06.11.2014 заборгованість по поверненню кредиту становить 41 800,00 грн, по процентах за користування кредитом - 13852,56 грн - заборгованість, по комісії за користування кредитом - 2 259,00 грн.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно з ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до ст.549 ЦК України, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання є пенею. Відповідні положення містяться в ст.ст. 230-232 ГК України.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Стаття 3 даного закону містить приписи про те, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.18.1.13. Умов визначено, що при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань, клієнт сплачує банку пеню за користування кредитом від суми залишку непогашеної заборгованості в розмірі, передбаченому Умовами. В п.3.18.4.1.3 Умов передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу; а в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Згідно п.3.18.5.4. Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язання здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконаним. В п.3.18.5.7. Умов встановлено строки позовної давності по вимозі про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, неустойки - пені, штрафів тривалістю 5 років.

За розрахунком відповідача сума пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів становить 5767,91грн. При цьому судом встановлено, що представлений позивачем розрахунок пені за несвоєчасну сплату процентів не дає можливості визначити нараховану сум процентів поденно, дату виникнення грошового зобов'язання по їх сплаті, яка згідно п.3.18.1.11. Умов наступає через 35 днів після нарахування, періоду нарахування. В зв'язку з цим ухвалами суду від 15.01.2015, від 10.02.2015, від 02.03.2015 суд зобов'язував позивача надати належний розрахунок пені відповідно до вимог ст.232 ГК України із вказівкою дати виникнення грошового зобов'язання, суми заборгованості, на яку нараховується пеня, періоду нарахування та застосованої відсоткової ставки. Позивач даної вимоги суду не виконав, поважності причин невиконання не навів. При відсутності вказаних даних щодо нарахування пені за несвоєчасну сплату процентів суд позбавлений можливості самостійно здійснити належний розрахунок. Як передбачено п.5 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату відсотків слід залишити без розгляду.

Що стосується пені за несвоєчасне повернення кредиту, то суд погоджується з доводами відповідача щодо невірного визначення відсоткової ставки при нарахуванні пені. Відповідно до ст. 1, ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України. Оскільки облікової ставки НБУ визначається у відсотках річних, то при визначенні її розміру за один день слід виходити з кількості днів у році. Умови договору щодо визначення розміру пені, в тому числі і щодо її розрахунку, виходячи з кількості днів 360, не можуть впливати на застосування вищенаведених законодавчих обмежень. Судом здійснено розрахунок пені за несвоєчасне повернення кредиту з використанням системи "Законодавство", виходячи з суми заборгованості - 41 800 грн, періоду нарахування - 186 днів (з 05.05.2014 по 06.11.2014) та застосуванням подвійної облікової ставки НБУ, яка з 15.04.2014 становила 9,5% (постанова НБУ №212 від 14.04.2014), а з 17.07.2014 - 12,5% (постанова НБУ №417 від 15.07.2014). За вказаними даними сума пені за несвоєчасне повернення кредиту становить 4823,60 грн.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню - з відповідача в користь позивача належить стягнути 41 800,00 грн заборгованості за кредитом, 13852,56 грн - заборгованості по процентах за користування кредитом, 2 259,00 грн заборгованості по комісії за користування кредитом, 4823,60 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, всього 62 735,16 грн. В решті позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту слід відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

При розгляді заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суд виходить з того, що згідно п.6 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення. Як зазначено в п. 7.2. постанови ВГСУ "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" 17.10.2012 №9, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відповідач, посилаючись на скрутне фінансове становище, представив довідку Долинської ОДПІ №37/10/09-05/17-10 від 06.01.2015, з якої вбачається, що його валовий та чистий дохід як підприємця за 2014 рік становить 0 грн. Згідно довідки Національної радіокомпанії України №15 від 12.01.2015 Геді Іштван Іштванович дійсно працює в Національній радіокомпанії України на посаді ведучого програми і його заробіток за 2014 рік складає 32176, 32 грн. Проте вказані документи не дають можливості об'єктивно встановити майновий стан особи, оскільки відображають тільки рівень доходів. Крім того, судом враховується те, що відповідач не вживав заходів по реструктуризації заборгованості, а також не здійснював хоча б часткове її погашення з 12.05.2014. Враховуючи викладене заява про розстрочку виконання рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 124 Конституції України, ст.ст.43,49, ст. 82 -ст.85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до підприємця Геді Іштвана Іштвановича про стягнення заборгованості за договором №б/н від 08.04.2011 в розмірі 63 679,47 грн, з яких 41 800,00 грн - заборгованість за кредитом, 13 852,56 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 5 767,91 грн - пеня, 2 259,00 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Стягнути з підприємця Геді Іштвана Іштвановича в користь публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованості за договором №б/н від 08.04.2011 в розмірі 62 735,16 грн (шістдесят дві тисячі сімсот тридцять п'ять гривень шістнадцять копійок), з яких 41 800,00 грн - заборгованість за кредитом, 13852,56 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 4823,60 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 2 259,00 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також 1799,96 грн (одну тисячу сімсот дев'яносто дев'ять гривень дев'яносто шість копійок) сплаченого судового збору.

Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Відмовити в решті позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту.

Залишити без розгляду позов в частині стягнення з підприємця Геді Іштвана Іштвановича в користь публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" пені за несвоєчасну сплату відсотків за договором №б/н від 08.04.2011.

Відмовити в задоволенні заяви позивача про розстрочку виконання рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.03.15

Суддя Малєєва О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Малєєва О. В. 12.03.15