РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015Справа №910/23126/14

За позовом Публічного акціонерного товариство «БАНК ФОРУМ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Малтікс»

про стягнення 12 568 832,10 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Брайко С.А. - довіреність №10/00-09 від 21.01.2015 року;

від відповідача: Просенюк С.М. - довіреність б/н від 19.09.2014 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Малтікс» про стягнення 12 568 832,10 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Малтікс» не виконало умови Кредитного договору №2-0070/13/11-KL від 04.12.2013 року, щодо повернення позивачу кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом.

З цих підстав позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 11 442 000,00 грн. - простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, 578 683,05 грн. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 548 149,05 грн. - пені.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.10.2014 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 12.11.2014 року.

В судовому засіданні 12.11.2014 року оголошувалася перерва до 25.11.2014 року.

В судовому засіданні 25.11.2014 року оголошувалася перерва до 17.12.2014 року.

16.12.2014 року через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів, відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 17.12.2014 року оголошувалася перерва до 24.12.2014 року.

В судове засідання, призначене на 24.12.2014 року представник відповідача з'явився, підтримав клопотання про продовження строку розгляду спору на заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача з огляду на складність спору.

Враховуючи те, що нез'явлення представника позивача у судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті, суд вважав за доцільне відкласти розгляд справи на 28.01.2015 року.

В судовому засіданні 28.01.2015 року оголошено перерву до 11.02.2015 року.

28.01.2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

06.02.2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача компанію Єрнаміо Консалтінг ЛТД.

В судовому засіданні 11.02.2015 року відмовлено в задоволенні клопотань відповідача про залишення позову без розгляду та залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача компанію Єрнаміо Консалтінг ЛТД.

Представник позивача в судовому засіданні 11.02.2015 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.02.2015 року позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволені відмовити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 11.02.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» (далі по тексту - позивач, ПАТ «БАНК ФОРУМ», Кредитор та/або Банк) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Малтікс» (далі по тексту - відповідач, ТОВ «Малтікс» та/або Позичальник) укладено Кредитний договору №2-0070/13/11-KL (далі по тексту - Кредитний договір, Кредитний договір №2-0070/13/11-KL №2-0070/13/11-KL), за умовами якого (п. 1.1. Кредитного договору) кредитор, на умовах, визначених цим Договором, відкриває відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає позичальнику кредитні кошти (надалі - Кредит) окремими частинами (надалі - вибірки) на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної цим договором (п. 1.2.) граничної суми коштів (надалі за текстом - Кредитний ліміт), а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, протягом всього періоду дії цього договору максимальна заборгованість позичальника не може перевищувати кредитний ліміт в суми 11 600 000,00 грн.

Валюта кредиту - гривня (п. 1.2.1. Кредитного договору).

Згідно з п. 3.1. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти у валюті відповідної Вибірки, що нараховуються на суму фактичної заборгованості Позичальника за Кредитом за фактичний строк існування заборгованості за Кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.3. цього Договору. При розрахунку процентів враховується день надання Кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за Кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3 2. цього Договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 Днів. Розмір процентів, що нараховуються за цим Договором, може бути збільшений, без укладення відповідного договору про внесення змін, внаслідок порушення Позичальником відповідних своїх обов'язків, тощо, у випадках, передбачених п.3.4. цього Договору.

Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії цього Договору в розмірі 12% (дванадцять процентів річних.

На виконання умов Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 11 442 000,00 грн., що підтверджується наступними меморіальними ордерами:

- №96260 від 05.12.2013 року на суму 11 332 115,00 грн.;

- №96261 від 05.12.2013 року на суму 97 885,00 грн.;

- №426115 від 20.12.2013 року на суму 12 115,00 грн.;

- №96260 від 05.12.2013 року на суму 11 332 115,00 грн.;

Спір виник у зв'язку з тим, що на думку позивача відповідач не виконав умови Кредитного договору, щодо повернення позивачу кредиту, сплати процентів за користування кредитом.

В зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд сягнути з відповідача на свою користь 11 442 000,00 грн. - простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, 578 683,05 грн. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

У зв'язку з невиконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, зокрема, щодо повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом, позивач надсилав на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання зобов'язань (лист №4658/3.1 від 25.07.2014 року, копія та докази його отримання містяться в матеріалах справи).

Однак, вищевказаний лист та вимога залишилися без відповіді, а заборгованість не сплаченою.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Кредитний договір який укладено між позивачем та відповідачем за своєю юридичною природою є кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 11 442 000,00 грн. згідно умов Кредитного договору, а відповідач в порушення умовами Кредитного договору не повернув позивачу кредит, не сплатив процентів за користування кредитом, та має перед позивачем заборгованість, а саме: 11 442 000,00 грн. - простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, 578 683,05 грн. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами

Відзив відповідача на позовну заяву не приймається судом в якості належного та допустимого доказу та спростовується наявними в матеріалах справи документами та чинним законодавством.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростували, розміру позовних вимог не оспорили, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення: 11 442 000,00 грн. - простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, 578 683,05 грн. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 548 149,05 грн. - пені, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 7.1.1. Кредитного договору, кожна із наступних дій, подій або обставин вважається Випадком Порушення Зобов'язань: Позичальник не виконав або виконав неналежним чином будь-який свій обов'язок (платіжний чи неплатіжний) за цим Договором (зокрема, не здійснив погашення заборгованості за Кредитом у відповідності до п.2-3 цього Договору, або у зв'язку з настанням кінцевого терміну погашення заборгованості за Кредитом (п.1.4. цього Договору), не сплатив проценти та/або комісії, можливу неустойку (штраф, пеню), не відшкодував збитки тощо) та/або порушив свої зобов'язання за будь-яким іншим договором, що укладений або буде укладений з Кредитором;

При настанні випадку порушення зобов'язань кредитор на свій розсуд має право: вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та/або комісії, можливої неустойки (штрафу, пені), відшкодування збитків, тощо протягом 7 (семи) робочих днів від дати відправлення кредитором відповідного письмового повідомлення.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Згідно з п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання взятих на себе зобов'язань в розмірі 548 149,05 грн., нараховані відповідно до законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 82-85, ГПК України, суддя -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Малтікс» (04070, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПОКРОВСЬКА, будинок 9, ) на користь Публічного акціонерного товариство «БАНК ФОРУМ» (02100, м. Київ, БУЛЬВАР ВЕРХОВНОЇ РАДИ , будинок 7, ) 11 442 000 (одинадцять мільйонів чотириста сорок дві тисяч) грн. 00 коп. - простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, 578 683 (п'ятсот сімдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят три) грн. 05 коп. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 548 149 (п'ятсот сорок вісім тисяч сто сорок дев'ять) грн. 05 коп. - пені

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Малтікс» (04070, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПОКРОВСЬКА, будинок 9, ) на користь Державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 16.02.2015 року.