ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р.Справа № 5017/526/2012

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвої К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Систем секюріті груп" до кредитної спілки „Перше кредитне товариство" про стягнення 32 967,74 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальність „Систем секюріті груп" (далі по тексту - ТОВ „Систем секюріті груп") звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до кредитної спілки „Перше кредитне товариство" (далі по тексту - КС „Перше кредитне товариство") про стягнення заборгованості в сумі 32 967,74 грн., обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе за договором про надання послуг з охорони об'єктів № 1 від 16.12.2010р. щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати наданих позивачем охоронних послуг.

Ухвалою від 04.04.2012р. господарським судом на підставі ст. 79 ГПК України провадження у даній справі було зупинене до затвердження реєстру вимог кредиторів кредитної спілки „Перше кредитне товариство" в межах справи про банкрутство № 7/17- 2087- 2011, що розглядається господарським судом Одеської області. У зв'язку із усуненням обставин, які зумовили зупинення провадження, провадження у даній справі на підставі ч. 3 ст. 79 ГПК України було поновлено, про що було постановлено ухвалу від 12.02.2015р.

До моменту зупинення провадження у даній справі відповідач заперечував проти позову, наголошуючи на фактичному ненаданні з боку ТОВ „Систем секюріті груп" охоронних послуг протягом спірного періоду. Після поновлення провадження у даній справі відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, проте в судове засідання представник КС „Перше кредитне товариство" не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не навів власної правової позиції по суті спору на теперішній час.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

16.12.2010р. між ТОВ „Систем секюріті груп" (Виконавець) та КС „Перше кредитне товариство" (Замовник) було укладено договір про надання послуг з охорони об'єктів № 1, у відповідності до п.п. 1.1, 2.1, 2.3 якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання з фізичної охорони майна та матеріальних цінностей, що знаходяться у правомірному володінні Замовника та на його об'єкті, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 104, шляхом виставлення одного добового посту охорони, з метою недопущення несанкціонованих Замовником проникнень третіх осіб в приміщення, будівлі та на територію, якою правомірно володіє Замовник. Договір набрав чинності з 21.12.2010р. та діє до 08.07.2011р., із можливістю його продовження на визначений строк шляхом підписання додаткової угоди.

Виходячи з положень п.п. 3.4, 4.4 договору про надання послуг з охорони об'єктів № 1 від 16.12.2010р. Виконавець зобов'язаний забезпечити охорону об'єкту своїми співробітниками у відповідності до встановленого Замовником режиму охорони та Інструкцією; забезпечити безпеку персоналу охоронюваного об'єкту та збережність товарно-матеріальних цінностей, та не допускати проникнення на охоронюваний об'єкт сторонніх осіб інакше як в порядку, визначеному Інструкцією. В кінці місяця, але не пізніше 28 числа поточного місяця, складається акт виконаних робіт, який підписується сторонами.

Підписанням додатку № 1 до договору про надання послуг з охорони об'єкту № 1 від 16.12.2010р. сторонами було погоджено наступні умови надання послуг із охорони: 1) адреса об'єкту: приміщення кредитної спілки „Перше кредитне товариство", розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 104; 2) кількість постів: один цілодобовий; 3) кількість співробітників охорони: три співробітника охорони та один резервний; 4) вартість охоронних послуг на місяць 14 000 грн. При цьому, додаток № 2 до вказаного договору містить калькуляцію послуг із охорони, які є предметом укладеної між сторонами по справі угоди.

Згідно зі ст. 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

За своїм змістом договір охорони передбачає надання охоронцем визначеного угодою сторін переліку послуг, а тому при наданні юридичної оцінки положенням укладеної між сторонами по справі угоди суд вважає за необхідне звернутись до приписів законодавства, якими врегульовано загальні умови та порядок надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Як вбачається із матеріалів справи. протягом періоду з грудня 2010 року по квітень 2011 року включно позивачем було надано на користь КС „Перше кредитне товариство" охоронні послуги на загальну суму 60 967,74 грн., а відповідачем ці послуги були прийняті без зауважень, що підтверджується підписаними представниками сторін по справі та скріпленими печатками актами надання послуг № 8 від 28.12.2010р., № 1 від 28.01.2011р., № 4 від 28.02.2011р., № 9 від 31.03.2011р., № 13 від 28.04.2011р. Достовірність відомостей, зазначених у даних первинних бухгалтерських документах, відповідачем в установленому порядку спростована на була.

Згідно з п.п. 3.1 - 3.3 договору про надання послуг з охорони об'єктів № 1 від 16.12.2010р. розрахунок вартості послуг охорони сторони погоджуються в додатку № 2, який є невід'ємною частиною договору. Оплата послуг охорони в сумі згідно додатку 1 здійснюється Замовником на користь Виконавця щомісячно до 10 числа кожного поточного місяця. Оплата послуг охорони об'єкту за грудень 2010 року здійснюється Замовником до 20 грудня 2010 року.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень ст.ст. 530, 610 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, виходячи із погодженого сторонами по справі порядку розрахунків, відповідач у спірних правовідносинах був зобов'язаний здійснити оплату вартості послуг охорони, що надавались на виконання умов договору про надання послуг з охорони об'єктів № 1 від 16.12.2010р., в наступному порядку: вартість послуг охорони за грудень 2010р. в сумі 4 967,74 грн. - в строк до 20.12.2010р.; вартість послуг охорони за січень 2011р. сумі 14 000 грн. - в строк до 10.01.2011р.; вартість послуг охорони за лютий 2011р. в сумі 14 000 грн. - в строк до 10.02.2011р.; вартість послуг охорони за березень 2011р. в сумі 14 000 грн. - в строк до 10.03.2011р.; вартість послуг охорони за квітень 2011р. в сумі 14 000 грн. - в строк до 10.04.2011р. Проте, всупереч прийнятим на себе грошовим зобов'язанням, відповідачем було сплачено на користь КС „Перше кредитне товариство" грошові кошти в загальній сумі 28 000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями прибуткових касових ордерів від 21.12.2010р., від 22.12.2010р., від 31.01.2011р. та від 01.02.2011р.

В результаті викладеного, за відповідачем станом на 11.04.2011р. утворилась прострочена кредиторська заборгованість перед ТОВ „Систем секюріті груп" в загальному розмірі 32 967,74 грн.

В свою чергу, з інформації, яка міститься у базі даних „Діловодство спеціалізованого суду", вбачається, що ухвалою від 31.05.2011р. господарським судом було порушено провадження у справі № 7/17-2087- 2011 про банкрутство КС „Перше кредитне товариство", яка, в свою чергу, є відповідачем в межах розгляду справи позовного провадження № 5017 / 526 / 2012.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII (в редакції Закону України від 21.04.2011р. № 3265-VI, чинній на час порушення провадження у справі № 7/17-2087-2011) кредитором є юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, оскільки грошові вимоги ТОВ „Систем секюріті груп" до відповідача в загальній сумі 155 624,50 грн., яка складається із суми основного боргу в розмірі 32 967,74 грн., що виникла із договору про надання послуг з охорони об'єктів № 1 від 16.12.2010р., виникли до моменту порушення провадження у справі № 7/17-2087-2011, відповідно до ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII (в редакції Закону України від 21.04.2011р. № 3265-VI, чинній на час порушення провадження у справі № 7/17-2087-2011) вказані грошові вимоги позивача є вимогами конкурсного кредитора.

Ухвалою підготовчого засідання суду від 01.07.2011р. по справі № 7/17- 2087- 2011 було визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора Тарпана Руслана Серафімовича до боржника КС „Перше кредитне товариство" в сумі 74 545 551,00 грн., зобов'язано кредитора подати в десятиденний строк оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство КС „Перше кредитне товариство" у офіційний друкований орган (газети "Голос України" чи "Урядовий кур`єр") з метою виявлення всіх кредиторів та можливих санаторів.

Оголошення про порушення справи про банкрутство КС „Перше кредитне товариство" було опубліковано у газеті „Урядовий кур'єр" № 124 від 12.07.2011р.

У відповідності до ч.ч. 5, 15 ст. 11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII (в редакції Закону України від 21.04.2011р. № 3265-VI, чинній на час порушення провадження у справі № 7/17-2087-2011) з метою виявлення всіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника суддя у підготовчому засіданні виносить ухвалу, якою зобов'язує заявника подати до офіційних друкованих органів у десятиденний строк за його рахунок оголошення про порушення справи про банкрутство. Газетне оголошення має містити повне найменування боржника, його поштову адресу, банківські реквізити, найменування та адресу господарського суду, номер справи, відомості про розпорядника майна. Після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно зі статтею 14 цього Закону.

Згідно зі ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII (в редакції Закону України від 21.04.2011р. № 3265-VI, чинній на час порушення провадження у справі № 7/17-2087-2011) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

В силу положень ч. 2 ст. 15 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII (в редакції Закону України від 21.04.2011р. № 3265-VI, чинній на час порушення провадження у справі № 7/17-2087-2011) у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів. Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів.

З вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що кредитори боржника, у котрих наявні грошові вимоги до нього, що виникли до моменту порушення провадження у справі про банкрутство, з метою визнання цих грошових вимог зобов'язані звернутись до господарського суду протягом тридцяти днів від дня опублікування оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство з відповідною заявою. За наслідком розгляду заявлених вимог, господарським судом приймається ухвала попереднього засідання суду, якою затверджується реєстр вимог кредиторів боржника, що містить всі без виключення визнані господарським судом вимоги кредиторів, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. За своїм змістом ухвала господарського суду про затвердження реєстру вимог кредиторів є судовим рішенням про визнання безспірними вимог кредиторів до боржника.

Ухвалою від 05.03.2013р. по справі № 7/17-2087-2011 господарським судом в попередньому засіданні було затверджено реєстр вимог кредиторів КС „Перше кредитне товариство". При цьому, до вказаного реєстру не були включені будь-які грошові вимоги ТОВ „Систем секюріті груп", оскільки останнє в установленому законом порядку не зверталось до суду із заявою про визнання його кредиторських вимог до КС „Перше кредитне товариство".

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII (в редакції Закону України від 21.04.2011р. № 3265-VI, чинній на час порушення провадження у справі № 7/17-2087-2011) вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

При цьому, у статті 1 вказаного Закону надано визначення, що погашеними вимогами кредиторів є задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов'язання або припинення зобов'язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

В свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 202 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

З огляду на вищевикладені обставини, приймаючи до уваги, що позивач в місячний термін з моменту публікації оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство КС „Перше кредитне товариство" не звернувся до суду із заявою про визнання його конкурсних грошових вимог в сумі 32 967,74 грн., що виникли із договору про надання послуг з охорони об'єктів № 1 від 16.12.2010р., на підставі ч. 2 ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII від 14 травня 1992 року N 2343-XII (в редакції Закону України від 21.04.2011р. № 3265-VI, чинній на час порушення провадження у справі № 7/17-2087-2011) господарський суд доходить висновку, що вказані грошові вимоги є погашеними.

Слід зазначити, що відповідно до Закону України „Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22 грудня 2011 року N 4212-VI, який набрав чинності з 19.01.2013р., Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII було викладено в новій редакції. Згідно п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень нової редакції Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

У відповідності до нової редакції Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" пропуск конкурсним кредитором місячного строку після публікації оголошення про порушення відносно боржника справи про банкрутство для пред'явлення власних вимог не має наслідком припинення відповідного зобов'язання, проте відповідно до ст. 58 Конституції України положення нової редакції Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не мають зворотної сили у часі та не можуть застосовуватись до спірних правовідносин.

Таким чином, зобов'язання відповідача перед позивачем щодо сплати заборгованості в сумі 32 967,74 грн., що виникли із договору про надання послуг з охорони об'єктів № 1 від 16.12.2010р., на теперішній час є припиненими з передбаченої ч. 2 ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII (в редакції Закону України від 21.04.2011р. № 3265-VI, чинній на час порушення провадження у справі № 7/17-2087-2011) підстави.

З цього приводу вищі судові інстанції України дотримуються наступної правової позиції. Так, згідно з п. 8.13 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 04.06.2004р. № 04-5/1193 та п. 54 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 18.12.2009р. „Про судову практику в справах про банкрутство", Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і ГПК України не містять приписів про заборону на прийняття судом позовної заяви до боржника, щодо якого вже порушено справу про банкрутство, а також на вирішення спору за цим позовом по суті. Верховний Суд України у своїй постанові від 18.03.2002 у справі N 01-10/16 зазначив, що порушення справи про банкрутство не віднесено статтею 62 ГПК України до підстав для відмови судом у прийнятті позовної заяви. Тому суди мають у встановленому ГПК України порядку приймати позовні заяви до особи, щодо якої порушена справа про банкрутство, і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство. Після публікації оголошення господарський суд на підставі п. 1 статті 79 ГПК України зупиняє позовне провадження та роз'яснює позивачу зміст частини 2 статті 14 Закону, зазначивши про це в ухвалі або протоколі судового засідання. Якщо позивач не звернувся у місячний строк з дня публікації з заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство, господарський суд поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову на підставі частини 2 статті 14 Закону.

Таким чином, приймаючи до уваги, що грошові вимоги ТОВ „Систем секюріті груп" до відповідача в сумі 32 967,74 грн., що виникли із договору про надання послуг з охорони об'єктів № 1 від 16.12.2010р., є вимогами конкурсного кредитора до особи, відносно якої триває процедура банкрутства, а також враховуючи, що позивач в місячний строк з моменту публікації оголошення про порушення провадження у справі № 7/17-2087-2011 про банкрутство КС „Перше кредитне товариство" не звернувся до суду із заявою про визнання вказаних грошових вимог, що згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII (в редакції Закону України від 21.04.2011р. № 3265-VI, чинній на час порушення провадження у справі № 7/17-2087-2011) призвело до погашення вказаних грошових вимог та невключення їх до затвердженого в установленому законом порядку реєстру вимог кредиторів відповідача, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні даного позову.

Таким чином, позов ТОВ „Систем секюріті груп" про стягнення із КС „Перше кредитне товариство" заборгованості за договором про надання послуг з охорони об'єктів № 1 від 16.12.2010р. в сумі 32 967,74 грн. задоволенню не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII (в редакції Закону України від 21.04.2011р. № 3265-VI, чинній на час порушення провадження у справі № 7/17-2087-2011).

Судові витрати зі сплати держмита та витрати на ІТЗ судового процесу, понесені позивачем при зверненні до суду із даним позовом, покладаються на останнього відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 10.03.2015р.

Суддя С.П. Желєзна