РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015Справа №910/28882/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна Юридична

Компанія «Центуріон»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Агора» «GV «Agora»

Про стягнення 96 000,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Осипчук М.Г. - по дов. № б/н від 24.11.2014

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна Юридична Компанія «Центуріон» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Агора» «GV «Agora» 96 000,00 грн. основного боргу за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору про надання юридичних послуг від 15.09.2009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2014 порушено провадження у справі № 910/28882/14 та призначено її до розгляду на 20.01.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/28882/14 від 20.01.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 26.12.2014, розгляд справи був відкладений на 24.02.2015.

Позивач в судовому засіданні 24.02.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 24.02.2015 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 24.12.2014 та ухвали від 20.01.2015 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адреси, що зазначені в позовній заяві, а саме : м. Київ, вул. Кольцева дорога, 5, кв. 31 та м. Київ, вул. М. Василенка, 7-а, яка згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 26.12.2014 отримав 05.01.2015 та 12.01.2015, а ухвалу суду від 20.01.2015 отримав 26.01.2015, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення відповідачу.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 24.02.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.09.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна Юридична Компанія «Центуріон» (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СП «Агора» «GV «Agora» (відповідач, замовник) було укладено договір про надання юридичних послуг (далі - договір).

Відповідно до умов п. 1.1. договору виконавець бере на себе зобов'язання надати замовникові за винагороду та за рахунок замовника юридичні послуги, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач вважає, що відповідач в порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено вартість наданих послуг, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 96 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 631 Цивільного кодексу України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 5.1. договору договір набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє протягом 3 (трьох) років, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання замовником.

В п. 1.2 договору сторони погодили перелік та види юридичних послуг, які надаються відповідачу.

Відповідно до п. п. 3.1 договору вартість юридичних послуг, що надаються за цим договором виконавцем, та витрати, понесені виконавцем у зв'язку з наданням юридичних послуг за цим договором, визначається в акті виконаних робіт, що оформлюється виконавцем та підписується сторонами.

На виконання умов договору позивач в період з 15.09.2009 по 31.12.2012 надав відповідачу передбачені договором послуги в кількості 120 годин на загальну суму 96 000,00 грн., що підтверджується актом про прийняття-передачу виконання робіт від 31.12.2012, який підписаний в двохсторонньому порядку повноваженими представниками сторін без будь яких застережень і зауважень та скріплений печатками сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк виконання зобов'язання по сплаті вартості наданих послуг умовами договору не встановлено, а отже кредитор вправі вимагати його виконання у порядку ст. 530 Цивільного кодексу України, положеннями якої передбачено: якщо строк (термін) виконання зобов'язання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як свідчать матеріали справи позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 13.02.2014 з вимогою сплатити наявну заборгованість в розмірі 96 000,00 грн.

Відповідач, у відповідь на зазначену претензію, надіслав на адресу позивача відповідь від 18.02.2014, якою визнав заборгованість за договором у сумі 96 000,00 грн., однак, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю грошових коштів вказав про неможливість здійснення розрахунку за надані за договором послуги в сумі 96 000,00 грн.

Відповідач вказану вимогу та свої зобов'язання щодо здійснення повного розрахунку за надані за договором послуги не виконав, в зв'язку з чим за ним рахується борг в розмірі заявленої до стягнення суми 96 000,00 грн.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу України встановлює, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Тобто, обов'язковою підставою для здійснення замовником свого обов'язку щодо оплати послуг є надання цих послуг.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, замовник в порушення взятих на себе зобов'язань за договором вартість виконаних послуг не сплатив, в зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка згідно акту звірки взаємних розрахунків між сторонами у справі, який підписаний в двохсторонньому порядку повноваженими представниками сторін та скріплений печатками сторін станом на 16.01.2015, становить 96 000,00 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням існування належних доказів надання позивачем послуг, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача їх вартості в розмірі 96 000,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна Юридична Компанія «Центуріон» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Агора» «GV «Agora» (03680, м. Київ, вул. М. Василенка, 7-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна Юридична Компанія «Центуріон» (04053, м. Київ, вул. Артема, 21, ) 96 000 (дев'яносто шість тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 1 920 (одну тисячу дев'ятсот двадцять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 03.03.2015.

СуддяВ.В. Сівакова