Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

10.03.2015р. Справа № 927/155/15.

Позивач: Приватне підприємство «Компанія Енерджи», пр.. Визволителів, 3, м. Київ, 02660.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптовичок», пр.. Перемоги, 95, м. Чернігів, 14000,

про стягнення 38 445,62 грн.

Суддя Ю.В. Федоренко

Представники сторін:

не з'явились.

С У Т Ь С П О Р У:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 35 908,88 грн. боргу, 274,48 грн. процентів річних та 2 262,26 грн. інфляційних витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору поставки №05/09/02 від 05.09.2013 р. щодо оплата вартості поставленого товару, що й стало причиною виникнення спору.

Відповідач відзив на позов не надав, повноважного представника в судове засідання не направив. Заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Наданим законом правом участі в судовому засіданні не скористався.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 10.03.2015 місцезнаходження ТОВ "Оптовичок» зазначено пр.Перемоги,95 м. Чернігів.

Копія ухвал про порушення провадження у справі та про її відкладення направлена відповідачу рекомендованим листом, на адресу вказану у позовній заяві позивачем (пр.Перемоги,95 м. Чернігів ). Копії ухвал повернуті без вручення відповідачу з відміткою відділу поштового зв'язку „за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження по справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що процесуальні документи господарського суду Чернігівської області були направлені відповідачу по справі за вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб адресою, явка відповідача обов'язковою не визнавалась, суд приходить висновку про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі представників відповідача.

Неявка представника позивача у судове засідання 10.03.2015 р. також не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки представник позивача приймав участь у судовому засіданні 24.02.2015 р., йому було повідомлено про відкладення розгляду справи на 10.03.2015 р., явка представника позивача у судове засідання 10.03.2015 р. обов'язковою не визнавалась.

Рішення приймається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

05.09.2013 р. між сторонами було укладено договір поставки №05/09/02 за умовами якого позивач зобов'язався поставити товар, а відповідач зобов'язався прийняти його у пункті призначення та оплатити протягом 14 календарних днів з дати отримання товару.

На виконання умов цього договору позивач передав, а відповідач прийняв товар (крупу гречану та цукор пісок) на загальну суму 58 058,88 грн.

Факт приймання передачі товару сторонами оформлено видатковою накладною №ПП Сн-0196 від 09.09.2014 р.

Представниками сторін підписано та скріплено відбитками круглих печаток акт звірки взаємних розрахунків з 01.09.2014 р. по 13.10.2014 р.

Цим актом зафіксовано передачу відповідачу товару за видатковою накладною ПП Сн-0196 від 09.09.2014 р. товару на загальну суму 58 050,88 грн., здійснену оплату відповідачем згідно з банківською випискою №пп-000326 від 09.09.2014 р. на суму 18 000 грн., наявну заборгованість на суму 40 058,88 грн.

Після підписання акта звірки відповідачем здійснені такі оплати:

-платіжним дорученням №438 від 22.10.2014 р. - 1 100 грн.;

-платіжним дорученням №455 від 23.10.2014 р. - 800 грн.;

- платіжним дорученням №456 від 24.10.2014 р. - 1 100 грн.;

- платіжним дорученням №468 від 27.10.2014 р. - 1 000 грн.;

- платіжним дорученням №476 від 31.10.2014 р. - 1 150 грн.

Вказане підтверджується завіреними копіями платіжних доручень на а.с.12-16.

Позивачем на адресу відповідача направлені претензії від 14.10.2014 р. та від 12.11.2014 р. з вимогою про перерахунок суми боргу у розмірі 34 908,88 грн. (а.с.19-21), які залишені без відповіді та задоволення.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Станом на день розгляду справи у суді сума заборгованості за поставлений товар складає 34 908,88 грн. (58058,88 грн. поставленого товару - 23150 грн. проведеної оплати). Доказів про оплату боргу відповідач не надав, а тому вимоги про стягнення 34 908,88 грн. боргу судом задовольняються.

В іншій частині позову про стягнення 1 000 грн. боргу необхідно відмовити за необгрунтованістю.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано на суму боргу в 35908,88 грн. проценти річних за період прострочення з 24.09. по 25.12.2014 р. у сумі 274,48 грн. та витрати від інфляції за період з 24.09.2014 р. по 31.11.2014 р. у сумі 2262,26 грн.

За період з 24.09. по 25.12.2014 р. 3 проценти річних на суму заборгованості в розмірі 34 908,88 грн. складають 266,22 грн.

За жовтень - листопад 2014 р. розмір витрат від інфляції на суму боргу в 34 908,88 грн. складає 1517 грн.

Отже, на користь позивача слід стягнути 266,22 грн. процентів річних та 1517 грн. витрат від інфляції.

Нарахування інфляційних з 24.09.2014 р. є неправильним оскільки розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж.

В решті позову про стягнення 8,26 грн. процентів річних, 745,26 грн. інфляційних необхідно відмовити в зв'язку з необгрунтованістю.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача з вини якого виник спір.

Керуючись ст. 49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково і стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптовичок», пр. Перемоги, 95, м. Чернігів, код 38982065, (р/р 4 в ПАТ «Рацффайзен Банк Аваль»), на користь Приватного підприємства «Компанія Енерджи», пр.. Визволителів, 3, м. Київ, код 36602036, (р/р 4001 в ПАТ «Банк національний кредит»), 34 908,88 грн. боргу, 266,22 грн. процентів річних, 1 517 грн. інфляційних витрат та 1 827 грн. судового збору.

В іншій частині позову про стягнення 1 000 грн. боргу, 8,26 грн. процентів річних, 745,26 грн. інфляційних - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.В. Федоренко