ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 березня 2015 р. Справа № 903/125/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕГА УКРАЇНА"

до колективного підприємства малого приватного підприємства - Ратнівська фірма "МЕДОЛІС"

про стягнення 7 990,00 грн.

Суддя Філатова С.Т.

за участю представників сторін:

від позивача: Ковальський В.В., дов. №1 від 13.02.2015р.

від відповідача: н/в

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки учасника судового процесу.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕГА УКРАЇНА" звернулося з позовом до колективного підприємства малого приватного підприємства - Ратнівська фірма "МЕДОЛІС" про стягнення 7 990,00грн. заборгованості за отриманий товар на підставі договору поставки №РВ/2014/17 від 25.03.2014р.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №РВ/2014/17 від 25.03.2014р. по оплаті поставленого товару.

Ухвалою суду від 16.02.2015р. порушено провадження у справі. Зобов'язано відповідача подати суду пояснення (обґрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог, звіти про реалізацію товару, одержаного по видатковим накладним №ВУТЦ6141 від 27.03.2014р., №ВУТЦ6142 від 27.03.2014р., №ВУТЦ8224, №ВУТЦ8226 від 06.05.2014р., №ВУТЦ8586 від 12.05.2014р., №ВУТЦ8687 від 13.05.2014р., №ВУТЦ від 03.06.2014р., докази повернення, оплати товару.

Відповідач вимоги ухвал суду від 10.02.2015р., 16.02.2015р. не виконав, пояснень та витребуваних доказів не подав, повноважного представника в судове засідання не направив, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №708 від 17.02.2015р., витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", де зазначено, що відправлення за номером 209 (номер рекомендованого відправлення згідно списку рекомендованої кореспонденції за 19.02.2015р.) вручене адресату (одержувачу) особисто 21.02.2015р. (а.с. 34, 39-40).

Згідно із ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, явку відповідача не було визнано обов'язковою, відповідач мав час для подачі суду доказів та явку в судове засідання на власний розсуд, та даною можливістю не скористався, господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, визнав зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕГА УКРАЇНА" (постачальник) та колективним підприємством мале приватне підприємство - Ратнівська фірма "МЕДОЛІС" (покупець) був укладений договір поставки №РВ/2014/14, у відповідності до умов якого постачальник зобов'язався поставляти непродовольчі товари відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець - приймати товар та своєчасно оплачувати його вартість (а.с. 17-19).

Предметом договору є товари, що визначені у відповідних супровідних документах (накладних, товарно-транспортних накладних тощо), які є невід'ємною частиною договору. Постачальник здійснює постачання товару, а покупець приймає та оплачує товар окремими партіями; кількість товару у кожній партії визначається виходячи з усної чи письмової заявки покупця, наявності товару у постачальника на момент отримання заявки, і вказується в первинних документах, які підтверджують передачу товару (накладні та/або акти прийому/передачі) (п. 1.2, 2.2 договору).

На виконання договору №РВ/2014/14 від 25.03.2014р. позивачем згідно видаткових накладних №ВУТЦ6141 від 27.03.2014р., №ВУТЦ6142 від 27.03.2014р., №ВУТЦ8224 від 06.05.2014р., №ВУТЦ8226 від 06.05.2014р., №ВУТЦ8586 від 12.05.2014р., №ВУТЦ8687 від 13.05.2014р., №ВУТЦ9998 від 03.06.2014р. було поставлено КП МПП Ратнівська фірма "МЕДОЛІС", а останнім прийнято товарно-матеріальні цінності загальною вартістю 8979,57грн. (а.с. 19-25).

Відпуск та отримання товару стверджуються відмітками відповідача про отримання на вказаних вище видаткових накладних, підписи завірені печаткою фірми (а.с. 19-25).

Оригінали документів оглянуті в судовому засіданні 10.03.2015р.

Згідно п.п. 4.4, 4.4.1 договору покупець сплачує за кожен поставлений йому товар на умовах відстрочки платежу через кожні 30 календарних днів з моменту поставки такого товару по мірі його реалізації третім особам. Сума оплати за товар розраховується на підставі звіту про реалізований товар, який покупець зобов'язаний надати постачальнику 25-го числа кожного місяця. У разі, якщо покупець систематично (більше двох разів підряд) порушує умову щодо надання звіту про реалізований товар, то покупець тим самим підтверджує, що поставлений йому товар був повністю реалізований, та зобов'язується сплатити постачальнику його вартість.

У п. 4.5 договору сторони домовились, що у разі не оплати покупцем поставленого постачальником товару протягом строку, вказаному у п. 4.4 договору, покупець зобов'язаний за першою вимогою постачальника повернути йому увесь поставлений та не оплачений товар протягом семи календарних днів з моменту пред'явлення такої вимоги.

Всупереч умовам договору відповідач звіти не подав, оплату за отриману продукцію здійснив частково в розмірі 958,57грн. (платіжні доручення №190 від 04.09.2014р., №197 від 17.09.2014р., №228 від 05.11.2014р., №242 від 14.11.2014р., №255 від 08.12.2014р., а.с. 26-29), вимогу про повернення товару та/або оплату заборгованості від 04.12.2014р. залишив без відповіді та належного реагування (а.с. 15). Вимога отримана 22.12.2014р., що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №662 (а.с. 17).

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та в результаті дій суб'єктів, з якими закон пов'язує настання правових наслідків. Внаслідок укладення договору та дій позивача по відпуску продукції між сторонами виникло зобов'язання, врегульоване ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України, згідно яких одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Існування договірних зобов'язань, що випливають із договору поставки №РВ/2014/14 від 25.03.2014р., не заперечено. Доказів розірвання, визнання договору недійсним у встановленому законом порядку суду не подано.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач позов не оспорив, не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичне перерахування коштів та/або повернення товару.

Заборгованість за отриманий товар на день розгляду спору становить 7 990,00грн., стверджується договором поставки №РВ/2014/14 від 25.03.2014р., видатковими накладними №ВУТЦ6141 від 27.03.2014р., №ВУТЦ6142 від 27.03.2014р., №ВУТЦ8224 від 06.05.2014р., №ВУТЦ8226 від 06.05.2014р., №ВУТЦ8586 від 12.05.2014р., №ВУТЦ8687 від 13.05.2014р., №ВУТЦ9998 від 03.06.2014р., платіжними дорученнями №190 від 04.09.2014р., №197 від 17.09.2014р., №228 від 05.11.2014р., №242 від 14.11.2014р., №255 від 08.12.2014р. (а.с. 17-29), відповідачем не оспорена та підлягає до стягнення в силу ст.ст. 193, 265 ГК України, ст. 692 ЦК України, згідно яких учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827,00грн. слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Відповідно до ст.90 ГПК України господарський суд вважає за необхідне надіслати окрему ухвалу ТзОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕГА УКРАЇНА" у зв'язку з недотриманням позивачем вимог п.п. 2, 13 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996р. №99, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.06.1996р. за №293/1318.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 202, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 599, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85, 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з колективного підприємства малого приватного підприємства - Ратнівська фірма "МЕДОЛІС", Волинська область, Ратнівський район, смт. Ратне, вул. 1-го травня, 1,

на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕГА УКРАЇНА" , м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 17,

7 990,00грн. заборгованості, 1 827,00грн. витрат по сплаті судового збору. Всього - 9 817,00грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Надіслати окрему ухвалу ТзОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕГА УКРАЇНА".

Повне рішення

складено 11.03.2015р.

Суддя С. Т. Філатова