КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р. Справа№ 910/20685/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Пашкіної С.А.

при секретарі Майданевич Г.А.

за участю представників

сторін: від позивача - не з'явився.

від відповідача - не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Хрещатик"

на рішення господарського суду міста Києва від 11.12.2014 р.

у справі № 910/20685/14 (суддя: Ломака В.С.)

за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Хрещатик"

до Приватного підприємства "Доміно"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.12.2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2015р. апеляційну скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Хрещатик" на рішення господарського суду міста Києва від 11.12.2014р. у справі № 910/20685/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Синиці О.Ф. (доповідач), суддів: Шевченка Е.О., Зеленіна В.О. та призначено розгляд скарги на 11.02.2015р.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/131/15 від 10.02.2015р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді - доповідача) Синиці О.Ф. на лікарняному відповідно до підпунктів 3.1.11, 3.1.13 пункту 3.1. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/20685/14.

Відповідно до довідки про повторний автоматичний розподіл справ між суддями від 10.02.2015р. справу призначено колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач): Баранець О.М. судді: Сітайло Л.Г., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 року прийнято до свого провадження апеляційну скаргу комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Хрещатик". Розгляд справи призначено на 11.02.2015р.

В судове засідання 11.02.2015 року представник відповідача не з'явився. Розгляд справи було відкладено на 10.03.2015 року.

В судове засідання 10.03.2015 року представники позивача та відповідача не з'явилися.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників позивача та відповідача, враховуючи що останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва "Хрещатик" (позивач) створене внаслідок реорганізації КП УЖГ "Печерськжитло" шляхом виділу та є балансоутримувачем будинку № 3/1 по вул. Заньковецької в м. Києві, про що свідчить Рішення Печерської районної у місті Києві ради № 47 від 12.06.2007 р. "Про реорганізацію комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва "Печерськжитло" шляхом виділу".

Відповідно до Статуту позивача та зазначеного Рішення Печерської районної у місті Києві ради від 12.06.2007 р. № 47, він представляє і захищає майнові інтереси територіальної громади Печерського району міста Києва.

Зокрема, відповідно до абз. 1, 13, 27, 39 Статуту позивача визначено, що предметом його діяльності є: господарське управління комунальним майном, переданим підприємству в оперативне управління чи у повне господарське відання; здійснення контролю та вжиття заходів, передбачених діючим законодавством, за виконанням квартиронаймачами, власниками та орендарями обов'язків, які покладені на них договорами (договір найму житлового приміщення, оренда, договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території); здійснення контролю по недопущенню самовільних ремонтних робіт по переобладнанню, переплануванню квартир, прибудов балконів власниками, наймачами та орендарями; подання звернень до суду з позовними заявами до фізичних та юридичних осіб про відновлення самовільно перепланованих місць загального користування будинку, самовільне перепланування квартир, окремих конструкцій будинків, прибудов балкону, приведення фасаду будинку у відповідність до технічного паспорту.

Відповідно до Рішення Печерської районної у місті Києві ради від 12.06.2007 р. № 47 будинок № 3/1 по вулиці Заньковецької у м. Києві перебуває на праві оперативного управління у позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2014 р. комісією Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва "Хрещатик" в складі: заступника начальника відділу експлуатації Казарєз Н.І., провідного інженера відділу експлуатації та благоустрою Чаплюк С.В., майстра технічної дільниці Красінської Т.В. було складено Акт, яким зафіксовано, що під час візуального огляду виявлено, що власниками ПП "Доміно", яке розташоване у підвальному приміщенні вищезазначеного будинку, розпочаті роботи по влаштуванню металевої конструкції захисної уловлюючої сітки на головному фасаді житлового будинку 3/1 по вул. Заньковецької між другим та третім поверхами без дозвільної документації.

Приватне підприємство "Доміно" є власником нежитлових приміщень з № 1 по № 15 (групи приміщень 45б) загальною площею 195,5 кв.м. за адресою: місто Київ, вулиця Заньковецької/Станіславського, 3/1 (літера А) відповідно до Договору купівлі-продажу № 1078 від 15.03.2007 р.

На підставі зазначеного вище Акту від 12.06.2014 р. позивачем було винесено припис-попередження № 236 від 12.06.2014 р. з вимогою терміново призупинити роботи по влаштуванню уловлюючої сітки на фасаді будинку 3/1 по вул. Заньковецький над кв. № 25.

13.06.2014 р. до позивача звернулось ПП "Доміно" з проханням дозволити встановити захисні уловлюючи сітки між другим та третім поверхами над тротуарною частиною між під'їздами № 1 та № 2 за адресою: місто Київ, вулиця Заньковецької, 3/1 з метою захисту від частин фасаду, які відокремились та падають на тротуар та від бурульок, які опадають зимою у великій кількості в цьому місті.

У відповідь позивач своїм листом за № 860/4 від 23.06.2014 р. повідомив відповідача про те, що обладнання будинку додатковим обладнанням, не визначених проектом забудови будинку та отримання дозволу на їх встановлення здійснюється у відповідності до Правил забудови міста Києва і Правил благоустрою міста Києва; житловий будинок № 3/1 по вулиці Заньковецької згідно наказу Міністерства культури і туризму від 07.09.2006 р. № 747/0/16-06 включено до переліку будинків - пам'яток архітектури; погодження пропозицій по влаштуванню металевої конструкції захисної уловлюючої сітки на фасаді таких будинків здійснює Головне управління охорони культурної спадщини. При цьому, позивач відзначив, що він не заперечує проти встановлення захисної уловлюючої сітки між під'їздами № 2 та № 3 зазначеного будинку при умові: попереднього отримання погодження Головного управління охорони культурної спадщини; надання згоди співвласників сусідніх жилих і нежилих приміщень на встановлення уловлюючої сітки; підтвердження, що ремонтно-монтажні роботи по влаштуванню зазначених металевих конструкцій здійснюватимуться ліцензованою організацією.

При цьому, 18.06.2014 р. позивачем було повторно винесено припис-попередження № 241 з вимогою терміново призупинити роботи по влаштуванню уловлючої сітки на фасаді будинку 3/1 по вул. Заньковецький над кв. № 25.

Листом за № 668-11 від 10.10.2014 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою терміново надати перелік документів зазначених у листі позивача від 23.06.2014 р. При цьому, позивач зауважив, що відповідач, у випадку ненадання обумовлених у листі документів, має негайно за власний кошт демонтувати металеву конструкцію (захисну уловлюючу сітку-козирьок), влаштовану з головного фасаду будинку, над входом до нежитлового приміщення.

При цьому, після порушення провадження у даній справі позивачем на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 01.10.2014 р. вручено відповідачу повідомлення №666/11 від 10.10.2014 р. про те, що 10.10.2014 р. о 14:30 год. відбудеться фотофіксація спеціалістами позивача встановленої металевої конструкції над входом до належних відповідачу приміщень. Також, позивач просив направити відповідача свого уповноваженого представника для участі у фотозйомці.

10.10.2014 р. позивачем за участю представника відповідача (Чуприна О.М.) було проведено фотофіксацію спірних конструкцій.

Міністерством культури України було надано до матеріалів справи копію Наказу Міністерства культури і туризму України №№747/0/16-06 від 07.09.2006 р. "Про занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України", відповідно до якого спірний будинок по вулиці Заньковецької, 3/1 у місті Києві віднесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України за категорією місцевого значення.

При цьому, Управління охорони культурної спадщини міста Києва листом за № 066/03-2784 від 23.10.2014 р. повідомило про те, що спірний будинок занесений до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, як пам'ятка архітектури, містобудування та історії місцевого значення, розташовується в центральному історичному ареалі міста Києва та зоні регулювання забудови першої категорії. Також, зазначається, що інформація про погодження документації (з 2008 року) та надання відповідно дозволу (з 2012 року) на влаштування приватним підприємством "Доміно" на головному фасаді згаданого будинку уловлюючої сітки в Управлінні відсутня.

Крім того, Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом за №10758/0/062/27-14 від 05.11.2014 р. повідомив, що згідно електронної бази Департаменту паспорт фасаду будинку №3/1 по вулиці Заньковецької у місті Києві на погодження до Департаменту не надавався.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Статтею 179 ЖК УРСР передбачено, що користування будинками (квартирами) державного й громадського житлового фонду, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями.

Згідно з п. 7.3. Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкової територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 за № 45, власник та наймач (орендар) приміщень житлових будинків зобов'язаний: дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил.

Згідно ст. 189 ЖК УРСР особи, винні у порушенні правил користування приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових клітин, ліфтів, під'їздів, прибудинкової території несуть кримінальну, адміністративну та іншу відповідальність згідно чинного законодавства України.

Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкової території, передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на:

- своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством;

- відшкодування збитків, завданих їх майну та/або приміщенням, шкоди, заподіяної їх життю чи здоров'ю внаслідок незадовільного утримання будинку або ненадання чи надання не в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства;

- переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Пунктом 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі по тексту - Правила № 76) передбачено, що переобладнання та перепланування жилих будинків, жилих і нежилих в будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства (п. 1.4.1. Правил № 76). Власник наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого в жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану (п. 1.4.6. Правил № 76)

Відповідно до Правил № 76 (Терміни, що використовуються у Правилах) до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання - це улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Згідно з п. 3.2.8 Правил благоустрою м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 р. № 1051/1051, відповідальні особи підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, юридичні та фізичні особи, що використовують будинки і споруди та приміщення в них на законних підставах, зобов'язані змінювати зовнішній вигляд фасадів будівель та споруд тільки на підставі затверджених у встановленому порядку проектів та за умови одержання контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою території у зв'язку з виконанням відповідних робіт у Головному управлінні контролю за благоустроєм міста Києва.

Наказом Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.03.2009 р. № 95 затверджений Порядок підготовки дозволів на проектування та реконструкцію, реставрацію та капітальний ремонт об'єктів, перепланування квартир та інших вбудовано-прибудованих приміщень, опорядження фасадів та переведення жилого будинку (жилого приміщення) до нежитлового фонду у м. Києві.

Відповідач не надав належних доказів та не довів наявності в нього виданого у встановленому чинним законодавством порядку дозволу на влаштування спірних конструкцій уловлюючої сітки.

Також, відповідачем не доведено того, що встановлення спірних конструкцій на фасаді будинку було передбачено його паспортом.

Так, у відповідності з Порядком утримання, ремонту, реконструкції, реставрації фасадів будинків та споруд на території міста Києва, затвердженим рішенням Київської міської ради від 27.11.2003 р. № 220/1094, паспорт фасаду є реєстраційним документом, яким фіксується архітектурне та колористичне вирішення (в тому числі при необхідності художнє освітлення усіх фасадів споруди).

Згідно пункту 2.7. Порядку № 220/1094 власники і користувачі будинків, споруд, приміщень оформляють паспорти на фасади об'єктів як обов'язкове доповнення до документу, що посвідчує форму власності.

Підпунктом 4.1.3. Порядку № 220/1094 передбачено, що паспорт фасаду будинку, споруди оформлюється як невід'ємна частина архітектурно-технічного паспорту об'єкта архітектури або окремим документом для існуючих будівель і споруд, на які відсутня первісна проектна документація.

Користувачі та власники окремих приміщень повинні мати копію паспорта фасаду з позначенням тієї його частини, яка належить до цих приміщень (підпункт 4.3.2. Порядку № 220/1094).

Як передбачено в підпункті 4.3.4. Порядку № 220/1094 паспорт виконується у 3-х примірниках, один з яких (контрольний) зберігається у Головному управлінню містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), два інших - у Замовника (один для підрядника або іншої третьої особи, один без права передачі). Для об'єкта культурної спадщини додатково готується один примірник паспорта фасаду, який зберігається в Головному управлінні охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно з п. 4.3.6. Порядку № 220/1094 паспорт набуває чинності з моменту затвердження в Головному управлінні містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Як зазначалось вище, згідно з інформацією Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) паспорт фасаду будинку № 3/1 по вулиці Заньковецької у місті Києві на погодження до Департаменту не надавався.

Згідно з ст. 1 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За приписами частин 1 та 2 статті 133 ГК України основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України. Майно суб'єктів господарювання може бути закріплено на іншому праві відповідно до умов договору з власником майна.

Як зазначалось вище, будинок № 3/1 по вулиці Заньковецькій у місті Києві перебуває у володінні позивача на праві оперативного управління.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГК України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ГК України власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб'єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб'єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ГК України право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Також, згідно з ст. 24 ЖК УРСР визначено, що житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого фонду і прибудинкової території.

Крім того, за змістом ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Як зі змісту вказаних норм чинного законодавства, так і з пояснень позивача, не вбачається правових підстав, що передбачали б надання позивачу повноважень звертатися до суду з вимогою усунути порушення, допущені відповідачем у вигляді монтажу уловлюючої сітки на фасаді спірного будинку без дозвільної та проектної документації, чи захищати в суді порушені права співвласників будинку.

При цьому, позивачем не наведено доводів та доказів, з яких вбачалося б, в чому саме полягає у спірних правовідносинах порушення цивільних прав чи охоронюваних законом інтересів саме позивача в межах його правового статусу.

Водночас, слід звернути увагу на те, що згідно зі ст. 24 Закону України "Про основи містобудування" державний контроль у сфері містобудування здійснюється органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та іншими спеціально уповноваженими на це державними органами.

Порядок здійснення державного контролю у сфері містобудування визначається законодавством.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 4-1) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 5) здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів містобудування та архітектури; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій, які пройшли у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, державну атестацію в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. 8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; 9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію; 10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки; 11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об'єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (п. 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553).

З наведених норм вбачається, що контроль за дотриманням під час проведення будівельних робіт вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил здійснюють інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 п. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Тобто, у разі порушення відповідачем будівельних норм і правил, позов подає відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування, а не позивач.

Крім того, як зазначалось вище, спірний будинок занесений до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, як пам'ятка архітектури, містобудування та історії місцевого значення, розташовується в центральному історичному ареалі міста Києва та зоні регулювання забудови першої категорії, на що в тому числі посилається позивач.

Відповідно до Положення про Головне управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради № 239/3700 від 11.10.2005 р., Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за виконанням Закону України "Про охорону культурної спадщини", інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини (п. 5.1.); видає накази та приписи щодо охорони пам'яток місцевого значення, припинення робіт на пам'ятках, їх територіях і в охоронних зонах, якщо ці роботи ведуться за відсутності затверджених або погоджених з центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини чи Головним управлінням програм і проектів, передбачених дозволів або з відхиленнями від них, а також щодо усунення негативних наслідків таких робіт (п. 5.14.) та має право виступати позивачем у суді з питань порушення законодавства на охорону культурної спадщини, подавати матеріали до прокуратури та інших правоохоронних органів (п. 6.5.).

Тобто, у разі порушення відповідачем норм Закону України "Про охорону культурної спадщини", відповідний позов має подати Управління охорони культурної спадщини, а не позивач.

Таким чином, вимагаючи демонтувати спірні металеві конструкції, позивач не навів та не довів, які саме з правомочностей, що складають зміст права позивача, порушуються діями відповідача та відновлюються за наслідками задоволення позову.

Враховуючи все викладене вище в сукупності, суд першої інстанції дійшов цілком обгрунтованого висновку, що позивач не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, який уповноважений звертатися до суду з позовом про зобов'язання усунути відповідні порушення, з огляду на що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідні висновки узгоджуються з практикою Вищого господарського суду України (постанови від 03.10.2013 р. у справі № 11/132; від 16.04.2013 р. у справі № 5011-53/9250-2012).

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України - на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів цілком підтримує висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено порушення з боку відповідача безпосередньо суб'єктивних прав позивача та наявності у позивача права звертатись до суду з відповідним позовом, позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням наведеного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 11.12.2014 року у справі №910/20685/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 910/20685/14 повернути до господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.Г. Сітайло

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови складено 10.03.2015 року.