РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015Справа №910/29126/14
За позовом Фізичної особи-підприємця Яценко Олександра Євгеновича

до Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк"

про стягнення 19 065,95 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Компанець Б.Ю. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення 18 440,73 грн. основного боргу - залишок грошових коштів на рахунку за договором банківського вкладу, 625,22 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами та 1000,00 грн. витрат на надання юридичної допомоги.

02.02.2015р. представник позивача подав документи по справі та заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 18 440,73 грн. основного боргу - залишок грошових коштів на рахунку за договором банківського вкладу, 1269,37 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами та 1000,00 грн. витрат на надання юридичної допомоги. Заява прийнята судом до розгляду.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, свого представника у засідання суду не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, жодних клопотань від відповідача не надходило, тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

02.10.2013р. між позивачем (клієнт за договором) та відповідачем (банк) було укладено договір банківського рахунку № 13/60-юр, відповідно до якого Банк відкрив позивачу поточний рахунок №01 та зобов'язувався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування.

Пунктом 2.3 Договору банківського рахунку передбачено, що платежі з рахунку Клієнта проводяться за його дорученням на підставі розрахункових документів у межах залишку коштів на рахунку на початок операційного дня.

Відповідно до пункту 2.7 Договору банківського рахунку розрахункові документи Клієнта на переказ коштів з рахунку Банк приймає і виконує в день їх надходження, якщо вони надані в Банк в операційний час. У разі надходження документів після операційного часу вони приймаються як "вечірні" і виконуються наступного операційного дня. По узгодженню сторін та оплати вартості послуг відповідно до розділу 4 цього договору платіжні доручення Клієнта Банк може виконати після операційного часу.

Згідно з підпунктом 3.3.2 пункту 3.3 договору банківського рахунку Банк зобов'язаний виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку, своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до вимог нормативно-правових актів України.

Пунктом 8.1 договору визначено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до закриття усіх рахунків клієнта. У разі закриття клієнтом одного рахунку, цей договір продовжує діяти щодо інших рахунків.

Крім того, 02.10.2013р. між позивачем (організація за договором) та відповідачем (банк) був укладений договір № ААЕ-0002521-Ф/13-СОR про відкриття банківського карткового рахунку для юридичної особи та обслуговування корпоративної платіжної картки, за умовам якого банк відкрив картковий рахунок організації № 01 у гривні, оформив картку та зобов'язувався здійснювати її розрахунково-касове обслуговування.

Спір у справі виник у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по договорах банківського рахунку № 13/60-юр та № ААЕ-0002521-Ф/13-СОR про відкриття банківського карткового рахунку для юридичної особи та обслуговування корпоративної платіжної картки від 02.10.2013р. в частині виконання вимог позивача про розірвання правовідносин, закриття рахунку та перерахування залишку коштів з рахунку на інший рахунок позивача.

Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд (частина 3 статті 1066 Цивільного кодексу України).

Статтею 1074 ЦК України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Відповідно до п. 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Національного банку України N 492 від 12.11.2003 р., закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням обов'язкових реквізитів.

Згідно п.20.6 Інструкції, банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком [з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо].

Умовами п.8.3 договору банківського рахунку № 13/60-юр визначено, що клієнт має право у будь-який час в односторонньому порядку розірвати цей договір, надавши банку заяву про закриття рахунку. Договір вважається припиненим у разі закриття клієнтом усіх рахунків, відкритих у банку.

Аналогічне положення викладене у п.8.2 договору № ААЕ-0002521-Ф/13-СОR про відкриття банківського карткового рахунку для юридичної особи та обслуговування корпоративної платіжної картки.

Відповідно до п.5.4 договору № 13/60-юр, листування між сторонами з питань, що пов'язані з виконанням умов цього договору, здійснюється шляхом направлення рекомендованих листів за адресами, зазначеними у розділі 11 цього договору чи через представників з розпискою про отримання.

Сторони у п.3.2.8 договору № ААЕ-0002521-Ф/13-СОR встановили зобов'язання банку у випадку розірвання даного договору перерахувати залишок коштів з КР на поточний рахунок організації згідно з Тарифами банку за письмовою заявою організації, але не раніше, ніж через 14 днів після повернення до банку або постанови до електронного стоп - списку Карток Visa Electron, та 60 днів після повернення до Банку або постанови до електронного стоп - списку всіх інших ПК, відкритих до КР, або закінчення терміну дії ПК.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.07.2014р. позивач звернувся до банку із заявою про закриття поточного рахунку № 01 та направив лист № 40 від 23.07.2014р. з проханням перерахувати залишок коштів на вказаному рахунку у сумі 18 440,73 грн. на рахунок № 0019, відкритий у АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», які отримані банком, відповідно до відмітки - 23.07.2014р.

В подальшому позивач листами № 48 від 08.08.2014р., № 55 від 27.08.2014р. звертався до відповідача з вимогою виконати умови п.3.2.8 договору, повідомляючи, що Картка Visa Electron 23.07.2014р. була повернена банку, проте рахунок № 01 не закритий, залишок коштів не перерахований.

Відповідач у відповідь на вказані листи листом за вих. № 121/7355 від 09.09.2014р. повідомив, що залишок коштів з карткового рахунку позивача буде перерахований ПАТ «Міський комерційний банк» в повному обсязі в найкоротший термін, після чого рахунок буде закритий.

Враховуючи викладене, встановлено, що станом на час розгляду справи, відповідач свої зобов'язання не виконав, користується належними позивачу коштами у сумі 18 440,73 грн.

Статтею 1066 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Частиною 4 ст. 1068 ЦК України клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом.

Отже, договір банківського рахунка є відплатним для кожної із сторін, у зв'язку з чим банк зобов'язаний за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта сплатити йому проценти, а клієнт оплатити банку послуги з розрахунково-касового обслуговування рахунка.

Частиною 2 ст. 1070 ЦК України встановлено, що проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Умовами п.4.4 договору банківського рахунку № 13/60-юр передбачено зобов'язання банку сплачувати проценти за користування грошовими коштами клієнта, розмір яких визначено тарифами банку.

За відсутності у матеріалах справи Тарифів Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" суд застосовує положення ч. 1 ст. 1061 ЦК України, відповідно до яких, якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України №3-58г10 від 13.12.2010р.

Позивачем, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, нараховано 1269,37 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, виходячи з розрахунку: 1269,37 грн. = 18 440,73 грн.*12,5% облікової ставки НБУ : 100% :365 днів * 201 день прострочення (з 25.07.2014р. по 10.02.2015р.), що є обґрунтованим.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Позивачем заявлено клопотання про покладення на відповідача витрат по оплаті послуг адвоката у розмірі 1000,00 грн. відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України.

В якості доказів понесення вказаних витрат представником позивача надано договір про надання юридичних послуг від 01.10.2014р., укладений між позивачем та адвокатом Компанець Б.Ю., квитанцію № 13 від 01.10.2014р. про сплату 1000,00 грн. по договору адвокату Компанець Б.Ю. за ведення справи, розрахунок понесених витрат, що відповідає вимогам ст.ст. 44, 48 ГПК України.

За таких обставин, клопотання про стягнення з відповідача 1000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката з урахуванням вищевказаних вимог підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33, ) на користь Фізичної особи-підприємця Яценко Олександра Євгеновича (39000, Полтавська область, м.Кременчук, вул.Чапаєва, б.75, кВ. 49, код ) 18 440 (вісімнадцять тисяч чотириста сорок) грн. 73 коп. залишку коштів, 1269 (одну тисячу двісті шістдесят дев'ять) грн. 37 коп. відсотків за користування коштами, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору, 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак