РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015Справа №910/438/15-г
За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

До Фізичної особи-підприємця Ковальов Євгеній Михайлович

Про стягнення 3 567,26 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін:

від позивача Кирищук В.П. - представник (дов. № 91/2015/01/23-8 від 23.01.2015 р. )

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Ковальов Євгеній Михайлович про стягнення 3 567,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було самовільно спожито електричної енергії, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 3 567,26 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.01.2015 р. порушено провадження у справі №910/438/15-г, розгляд справи призначено на 02.02.2015 р.

У судове засідання 02.02.2015 р. представники сторін не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

За таких обставин, у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представників сторін, невиконанням вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, суд, відповідно до ст. 77 ГПК України, відкладає розгляд справи на 02.03.2015 р., про що виніс відповідну ухвалу.

У судове засідання 02.03.2015 р. представник відповідача повторно не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Поштові відправлення з ухвалами Господарського суду міста Києва № 910/438/15-г про порушення провадження у справі від 15.01.2015 р. та від 02.02.2015 р. були направлені відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві (04060, м. Київ, вул. Котовського, 23, кв. 14), що відповідає адресі місцезнаходження відповідача згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За наведених обставин та з урахуванням приписів ст. 64 ГПК України, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі, так само, як і ухвала від 02.02.2015 р. вручені відповідачу належним чином.

При цьому, в матеріалах справи міститься конверт повернення поштового відправлення з ухвалою суду про порушення провадження у справі №910/438/15-г від 15.01.2015 р. з причиною повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно правової позиції Вищого господарського суду України, що викладена у частині 3, п. 3.9.1, Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», зазначено таке. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судових засіданнях 02.02.2015 р. та 02.03.2015 р. до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 02.03.2015 р. та за відсутності представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Згідно ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем не надано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 02.03.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2013 р. уповноваженим представниками позивача було проведено перевірку фізичної особи -підприємця Ковальова Євгенія Михайловича за адресою: м. Київ, вул. Щусєва 32/ ріг Вавілова (кіоск), в ході якої були виявлені порушення пунктів 1.3, 5.1, 6.40, 10.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р., зареєстровано Міністерством юстиції України за номером 417/1442 від 02.08.1996 р. (далі - ПКЕЕ), а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі з метою безоблікового споживання електроенергії.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електроенергії можливо тільки на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно з пунктом 1 частини 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної та теплової енергії, у тому числі самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 1.1. ПКЕЕ, дані правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії).

Згідно з пунктом 1.3. ПКЕЕ постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом. Аналогічне положення закріплено у статті 275 ГК України.

Пунктом 5.1 ПКЕЕ передбачено, що Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

За результатами перевірки відповідача, представником позивача було складено акт про порушення № 20069 від 13.05.2013 р.

Пунктом 6.42 ПКЕЕ передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Матеріалами справи підтверджується письмове повідомлення відповідача про день, час та місце засідання комісії з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів про постачання електричної енергії і нарахувань за ними (далі - Комісія) на якому було розглянуто вищезазначений акт про порушення.

21.05.2013 р. на засіданні Комісії за відсутності споживача було розглянуто акт про порушення № 20069 від 13.05.2013 р. та відкладено розгляд вказаного акту у зв'язку з відсутністю уповноваженого представника споживача на засіданні. Вказане підтверджується складеним протоколом № 786 від 21.05.2013 р.

На засідання Комісії, призначене на 27.08.2013 р. належним чином повідомлений споживач (відповідач) не з'явився, в свою чергу, відповідно до протоколу № 1315 від 27.08.2013 р. членами Комісії на підставі акту визначено обсяг спожитої електроенергії без обліку (договору) та її вартість у розмірі 3 567, 27 грн. за період з 14.02.2013 р. по 28.05.2013 р.

Згідно з п.п. 5 п. 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, що була затвердження постановою № 562 Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р. (далі - Методика), остання застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

При розрахунку обсягу та вартості спожитої електроенергії без обліку (договору) позивач керувався положеннями п. 2.6. та формулою п. 2.7. Методики та режимом роботи 7 днів на тиждень, 12 годин на добу, потужність 2.4 кВт.

Таким чином, розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої без обліку, здійснено з дотриманням норм чинного законодавства.

На виконання ч. 4 п. 6.42 ПКЕЕ відповідачу було надіслано 30.08.2013 р. копії протоколу засідання комісії, акту про порушення, розрахунку, а також рахунок-фактуру на сплату вартості спожитої без обліку електроенергії.

Пунктом 6.43 ПКЕЕ встановлено, що споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунку.

Згідно з п. 4 чинних на спірний період Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12.12.2007 р. N 1149 нормативні строки пересилання міської рекомендованої письмової кореспонденції становлять 3 дні.

За таких обставин, фактичним днем отримання надісланих документів, в тому числі рахунку, є 02.09.2013 р.

Разом з тим, вартість самовільно спожитої електричної енергії як станом на час звернення до суду, так і в процесі розгляду спору судом відповідачем не сплачена, доказів зворотного суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, хоча п. 1.2. ПКЕЕ визначає споживача як юридичну або фізичну особу, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору, однак вказаний термін слід застосовувати більш широко, в тому числі і стосовно осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання. Так, зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 16.05.2011 р.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, факт наявності у відповідача заборгованості внаслідок несплати вартості самовільно спожитої електроенергії у розмірі 3 567, 27 грн. належним чином доведений, не спростований відповідачем, а отже вимоги про стягнення 3 567, 26 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Ковальова Євгена Михайловича (04060, м. Київ, вул. Котовського, 23, кв. 14, ідентифікаційний номер ) на користь публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) 3 567 (три тисячі п'ятсот шістдесят сім) грн. 26 коп. вартості самовільно спожитої електроенергії та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення

складено 06.03.2015 р.

Суддя Ю.В. Картавцева