УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

02.03.2015Справа № 910/4691/15-г

Суддя Прокопенко Л.В.., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАГВОЛС"

до Компанії "Шенжень Ефейч-Нет Оптоелектронікс, Ко ЛТД"

про стягнення суми коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАГВОЛС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Компанії "Шенжень Ефейч-Нет Оптоелектронікс, Ко ЛТД" про стягнення суми коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Тобто відповідачами можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні); громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 62 ГК підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі ст. 83 Цивільного кодексу України - установою є організація, створена однією або кількома особами (засновниками), які не беруть участі в управлінні нею, шляхом об'єднання (виділення) їхнього майна для досягнення мети, визначеної засновниками, за рахунок цього майна.

Відповідно до ст. 80 ЦК України юридична особа - організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про стягнення коштів з Компанії "Шенжень Ефейч-Нет Оптоелектронікс, Ко ЛТД" ( КНР, м. Шенжень, р-н Наншань, Сілі Таун, Джусіанлінь Ідастріал Зоун, блок № 5, 2Ф)

Положеннями Господарського процесуального кодексу України не передбачено визначення договірної підсудності справ господарським судам. При цьому правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою), зокрема, і питання підсудності судам України справ з іноземним елементом визначені Законом України "Про міжнародне приватне право".

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при ТПП України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону, якою визначено випадки виключної підсудності у справах з іноземним елементом.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №10 "Про деякі питання підвідомчості І підсудності справ господарським судам" передбачено, що відповідно до статей 13, 15 ГПК підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками.

Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (стаття 16 ГПК України). Можливості визначення підсудності справи самими сторонами у договорі названим Кодексом не передбачено.

Як вже зазначалось, позивачем заявлено вимогу про стягнення коштів з Компанії "Шенжень Ефейч-Нет Оптоелектронікс, Ко ЛТД". Позивач зазначає, що між ним та відповідачем було укладено Договір № 0711/14ина постачання медіа-конвертів на загальну суму 25000,00 дол. США.

Відповідно до п. 7.1 Договору, усі суперечки та розбіжності, які можуть виникнути у зв'язку з Договором і які не можуть бути дозволені сторонами, направляються в Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті м. Києва.

Таким чином, системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що діюче законодавство не передбачає можливості розгляду Господарським судом міста Києва позовних матеріалів Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАГВОЛС"

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Враховуючи наведене, дана позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України, а тому суд відмовляє у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ст. 62 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У прийнятті позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАГВОЛС"

відмовити.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАГВОЛС" ( 03039, м. Київ, вул.. Байкова, 7, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 14 145 ( чотирнадцять тисяч сто сорок п'ять) грн.. 62 коп. перерахованих платіжним дорученням № 25 ( #178904350) від 25. лютого 2015 р. та 859 ( вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн..47 коп. відповідно до платіжного доручення № 26 ( #179294117) від 26 лютого 2015 р.

3. Ухвалу може бути оскаржено відповідно до чинного законодавства України

Суддя Л.В. Прокопенко