КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2015 р. Справа№ 910/21093/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко О.В.

за участі представників:

від позивача-1: не з'явився

від позивача-2: Кушнір В.М. - представник

від відповідача: Тіхов О.С. - представник

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 року у справі № 910/21093/14 (Суддя: Босий В.П.)

за позовом 1. Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

2. Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва»

до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»

про виселення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 року у справі № 910/21093/14 позов Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» задоволено в повному обсязі, зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» повернути нерухоме майно - квартиру №62 площею 31,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 4-А., у володіння територіальної громади міста Києва.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, ПАТ «Укртелеком» в особі Київської філії ПАТ «Укртелеком» звернулось до Київського апеляційного Господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 року у справі № 910/21093/14 та прийняти нове рішення по справі, яким в задоволенні позовних вимог Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 25.02.2015.

Представник позивачів 16.02.2015 через відділ діловодства Київського апеляційного господарського суду надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на те, що у відповідача відсутні правові підстави знаходитись у спірному приміщенні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з необґрунтованістю.

Представник позивача-1 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши думку представників позивача-2 та відповідача, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника позивача-1.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, заслухавши пояснення представників позивача-2 та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

05.04.2005 між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №1821 (надалі - Договір).

Положеннями п. 1.1 Договору сторони визначили, що орендодавець згідно розпорядження №442 від 05.04.2005 р. Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування нежиле приміщення (будинок) за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 4-а, загальною площею 31,1 кв.м для розміщення трансформаторної підстанції.

03.09.2007 р. між Комунальним підприємством Дніпровського району м. Києва «Фінансово-розрахунковий центр «Дніпровський», правонаступником якого є Підприємство, (орендодавець) та Товариством (орендар) було укладено додаткову угоду до Договору, за змістом якої Договір було викладено в новій редакції.

Згідно з п. 1.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 03.09.2007 р. орендодавець на підставі рішення №129 від 15.06.2007 р. Дніпровської районної у м. Києві ради, та виданого у встановленому порядку розпорядження №442 від 05.04.2005 р. Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, розпорядження №878 від 03.08.2007 р. Дніпровської районної у м. Києві ради передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежиле приміщення (будівлю), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шумського Юрія, 4-а.

Пунктом 2.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 03.09.2007 р. визначено, що об'єктом оренди є нежитлове приміщення (будівля, споруда) загальною площею 31,1 кв.м, в тому числі 1-й поверх 31,1 кв.м.

За змістом п. 5.2 Договору в редакції Додаткової угоди від 03.09.2007 р. у разі закінчення строку дії цього договору, при його розірванні або припиненні (у т.ч. достроковому) орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії цього договору. Об'єкт оренди приймається (здається) комісією, що складається із представників сторін договору.

У відповідності до п. 7.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 03.09.2007 р. цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 10.02.2005 р. по 10.02.2010 р.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду приміщення загальною площею 31,1 кв.м, що підтверджується актом приймання-передачі в оренду нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Шумського Юрія. 4-А, копія якого наявна в матеріалах справи.

Листом №445 від 02.06.2010 позивач-1 повідомив відповідача про відсутність підстав для продовження терміну дії Договору та просив звільнити займане приміщення.

Положеннями ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду приміщення загальною площею 31,1 кв.м, що підтверджується актом приймання-передачі в оренду нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Шумського Юрія. 4-А.

Зі змісту розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації №442 від 05.04.2005 р. вбачається, що відповідачу в оренду передавалася саме квартира №62 площею 31,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 4-А.

На підставі вказаного розпорядження позивачем-1 було надано відповідачу ордер на розміщення у орендованому приміщенні радіо трансформаторної підстанції.

За змістом ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Нормами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна України» передбачено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного так комунального майна» договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Згідно з п. 7.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 03.09.2007 р. цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 10.02.2005 р. по 10.02.2010 р.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Договір припинив свою дію внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, з 10.02.2010 р.

У відповідності до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди (ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Таким чином, за приписами ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення дії договору оренди, відповідач втрачає статус орендаря і, у нього виникає зобов'язання повернути орендоване приміщення.

За змістом п. 5.2 Договору в редакції Додаткової угоди від 03.09.2007 р. у разі закінчення строку дії цього договору, при його розірванні або припиненні (у т.ч. достроковому) орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії цього договору. Об'єкт оренди приймається (здається) комісією, що складається із представників сторін договору.

Листом №445 від 02.06.2010 позивач-1 повідомив відповідача про відсутність підстав для продовження терміну дії Договору та просив звільнити займане приміщення.

Крім того, листами №1575/27/4/103 від 11.03.2014 р., №2457/27/4/103 від 24.04.2014 р. та №3330/27/1/103 від 20.05.2014 р. позивач-1 вказував на відсутність підстав для переукладення договору оренди спірного приміщення з відповідачем.

Відповідно до статей 2, 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» правовою підставою користування комунальним майном є договір оренди.

Враховуючи, що Договір припинив свою дію 10.02.2010, а доказів укладення між сторонами додаткової угоди до Договору, або іншого договору оренди спірного приміщення в матеріалах справи відсутні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні правові підстави для перебування відповідача у займаному ним приміщенні, а саме: квартирі №62 площею 31,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 4-А.

З акту від 11.08.2014, підписаного уповноваженим представниками позивача-1 та відповідача, а також із пояснень представників сторін вбачається, що як станом на момент звернення до суду із даним позовом, так і станом на момент винесення рішення у даній справі судом першої інстанції, відповідачем спірне приміщення використовується для розміщення радіотрансляційної трансформаторної підстанції без достатніх правових підстав.

Крім того, відповідачем не надано суду доказів оскарження у визначеному законом порядку відмови позивачів від укладення договору оренди спірного приміщення на новий строк у зв'язку з тим, що на їх думку, спірне нерухоме майно є саме житловим приміщенням.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що позовні вимоги Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» повернути нерухоме майно - квартиру №62 площею 31,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 4-А., у володіння територіальної громади міста Києва є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 року по справі № 910/21093/14 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/21093/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

О.В. Тищенко