ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 р. Справа № 923/96/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн", м. Львів

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Заозерне Каховького району Херсонської області

про стягнення 36756,30 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - представник Коваленко О.В., довіреність №210 від 10.11.2014р.

від відповідача - не прибув.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" (позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) заборгованість у розмірі 36760,32 грн., з якої: 28450,31 грн. - сума основного боргу, 3286,20 грн. - сума пені, 1000,00 грн. - сума штрафу та 4023,81 грн. - сума 36% річних. Судові витрати по справі позивач просить суд покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланнями на умови договорів поставки № НХС-623/Об від 01.05.2014р., № НХС-946 від 21.05.2014р., положення ст.ст. 526, 610, 712 ЦК України та ст. 193 ГК України.

18 лютого 2015 року позивач, в порядку ст. 22 ГПК України подав через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог, яка за своєю правовою природою є заявою про зменшення розміру позовних вимог.

В даній заяві позивач зменшує заявлену до стягнення суму пені з 3286,20 грн. до 3282,18 грн., тобто на 4,02 грн., у зв'язку із здійсненням перерахунку пені.

Відповідно до положень статті 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки вищевказана заява не суперечить законодавству, суд приймає її до розгляду та залучає до матеріалів справи.

Відповідач, у судове засідання вдруге не прибув, відзиву на позовну заяву і витребуваних судом документів не надав, про причини суд не повідомив, не зважаючи на ті обставини, що він належним чином та завчасно повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 58, 66).

Відповідно до ст. 77 ГПК України, неявка представника сторони у судове засідання може бути підставою для відкладення розгляду справи, коли з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

У пункті 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 року зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Також, відповідно до приписів пункту 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. №01-08/140 „Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, явка представників сторін не визнавалась судом обов'язковою.

Таким чином, неявка у судове засідання представника відповідача не унеможливлює розгляд справи №923/96/15, не є підставою для відкладення її розгляду.

За таких обставин, відповідно до статті 75 ГПК України, справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 01 травня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" (надалі - позивач або постачальник) і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - відповідач або покупець) був укладений договір поставки № НХС-623/Об (надалі - договір).

Відповідно до умов п.1.1. договору, постачальник зобов'язався передавати у власність покупця - товар виробництва ПАТ "Оболонь", а покупець зобов'язався приймати та оплачувати товар у порядку визначеному умовами договору та своєчасно повертати тару на умовах визначених договором.

Позивач, на виконання умов договору, відповідно до товаро-транспортних накладних, а саме: від 18.06.2014р. №НХН-097787, від 25.06.2014р. №НХН-104674 та від 25.06.2014р. №НХН-105505 поставив відповідачу товар, на загальну суму 2681,54 грн. (а.с. 28-30). Товар за даними накладними був прийнятий представником покупця без претензій та зауважень, що підтверджується підписом особи, яка приймала товар на товаро-транспортних накладних.

Відповідно до умов п.6.1. договору, розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 21 календарного дня, з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, або за домовленістю сторін готівкою через касу постачальника (з оформленням розрахункових документів).

Відповідач, в порушення умов п.6.1. договору за придбаний товар взагалі не розрахувався, у зв'язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 2681,54 грн.

Станом на день звернення позивача з позовом до суду, сума заборгованості відповідача перед позивачем за основною сумою боргу по договору № НХС-623/Об від 01.05.2014р. становить 2681,54 грн.

Матеріали справи також свідчать, що 21 травня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" (постачальник) і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) був укладений договір поставки № НХС-946 (надалі - договір № НХС-946).

Відповідно до умов п.1.1. договору, постачальник зобов'язався передавати у власність покупця - товар, а покупець зобов'язався приймати та оплачувати товар у порядку визначеному умовами договору та своєчасно повертати тару на умовах визначених договором.

Позивач, на виконання умов договору № НХС-946, відповідно до товаро-транспортних накладних, а саме: від 29.07.2014р. №НХН-142586, від 29.07.2014р. №НХН-142587, від 29.07.2014р. №НХН-142588, від 05.08.2014р. №НХН-149227, від 05.08.2014р. №НХН-149228, від 05.08.2014р.. №НХН-149908, від 05.08.2014р. №НХН-149909, від 05.08.2014р. №НХН-149912, від 05.08.2014р. №НХН- 149914, від 05.08.2014р. №НХН-149916, від 05.08.2014р. №НХН-149917, від 08.08.2014р. №НХН-153536, від 08.08.2014р. №НХН-153537, від 08.08.2014р. №НХН-153539, від 08.08.2014р. №НХН-153540, від 08.08.2014р. №НХН-153541, від 09.08.2014р. №НХН-154769, від 09.08.2014р. №НХН-154900, від 23.08.2014р. №НХН-168527 та від 23.08.2014р. №НХН-167043, поставив відповідачу товар, на загальну суму 25768,77 грн. (а.с. 31-50). Товар за даними накладними був прийнятий представником покупця без претензій та зауважень, що підтверджується підписом особи, яка приймала товар на товаро-транспортних накладних.

Відповідно до умов п.6.1. договору № НХС-946, розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 7 календарних днів, з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, або за домовленістю сторін готівкою через касу постачальника (з оформленням розрахункових документів).

Відповідач, в порушення умов п.6.1. договору № НХС-946 за придбаний товар взагалі не розрахувався, у зв'язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 25768,77 грн.

Станом на день звернення позивача з позовом до суду, сума заборгованості відповідача перед позивачем за основною сумою боргу по договору № НХС-946 від 21.05.2014р. становить 25768,77 грн.

18 лютого 2015 року позивач, в порядку ст. 22 ГПК України подав через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог, яка за своєю правовою природою є заявою про зменшення розміру позовних вимог.

В даній заяві позивач зменшує заявлену до стягнення суму пені з 3286,20 грн. до 3282,18 грн., тобто на 4,02 грн., у зв'язку із здійсненням перерахунку пені.

Відповідно до положень ч.1, ч.4 ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки заява позивача про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення суми пені не суперечить законодавству, не зачіпає інтересів інших осіб і не порушує охоронювані законом їх права, суд задовольняє заяву позивача і приймає її до розгляду.

Суд визначає ціну позову у розмірі 36756,30 грн.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з положеннями чинного законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до положень ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що відповідач свої грошові зобов'язання перед позивачем по договору № НХС-623/Об від 01.05.2014р. по сплаті 2681,54 грн. та по договору № НХС-946 від 21.05.2014р. по сплаті 25768,77 грн. у встановлені строки не виконав.

Доказів сплати сум боргу у розмірі 2681,54 грн. та 25768,77 грн., а всього 28450,31 грн. відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 28450,31 грн., є доведеними і обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми пені у розмірі 3282,18 грн. та суми штрафу у розмірі 1000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено що в разі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, відповідно до умов п.7.1. договору №НХС-623/Об сторони встановили, що у випадку порушення покупцем термінів оплати за отриманий від постачальника товар, покупець повинен сплатити постачальнику пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, за кожен день порушення термінів оплати.

Також відповідно до умов п.7.1. договору № НХС-946 сторони встановили, що у разі порушення покупцем термінів оплати за отриманий від постачальника товар, покупець повинен сплатити постачальнику пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, за кожен день порушення термінів оплати.

Крім того, відповідно до умов п.3.3. договору №НХС-946 покупець зобов'язаний при отриманні товару надавати постачальнику довіреність суворої звітності на отримання ТМЦ від постачальника, на кожну окрему партію поставки, або документ - письмову довіреність, з переліком осіб, яким доручається отримання товару, що є додатком №1 до цього договору, з переліком осіб, яким надається право на отримання/прийом товару, зі зразками їх підписів, а також зі зразками печатки та штампу покупця (при їх наявності). Довіреність підписується керівником/підприємцем, бухгалтером (при наявності) та скріплюється печаткою покупця (при її наявності). Підпис особи, уповноваженої отримувати/приймати товар, на товаросупроводжувальних документах, зразок якої є в довіреності наданої покупцем, вважається достатньою підставою того, що товар отриманий/прийнятий уповноваженою особою покупця, без необхідності подальшого завірення такого підпису печаткою (штампом). Наявність на товаросупроводжувальних документах печатки (штампу), зразки яких були заздалегідь надані покупцем, є належним доказом того, що товар отримано/ прийнято уповноваженою особою покупця, навіть якщо зразок підпису особи, вказаної в довіреності не співпадає з той, яка міститься в товаросупроводжувальних документах. У випадку, якщо зразок підпису та/або зразок печатки/штампу на накладній не співпадає зі зразками печаток (штампів) наданих покупцем постачальнику в довіреності, однак такий підпис, печатка (штамп) міститься на накладних, які були сплачені покупцем раніше, вважається, що товар був отриманий/прийнятий уповноваженою особою покупця.

Відповідно до умов п.3.4. договору №НХС-946, покупець зобов'язаний завчасно (на протязі семи календарних днів) повідомляти про зміну осіб, яким доручається отримання товару, зі складанням нової довіреності на отримання товару.

Пунктом 7.3. договору №НХС-946 передбачено, що у випадку порушення покупцем обов'язку встановленого п.3.4. договору, він сплачує, на користь постачальника, штраф у розмірі 1000,00 грн., за кожний встановлений випадок порушення.

Оскільки в наданій відповідачем довіреності на отримання ТМЦ значаться підписи осіб, що мали право отримувати товар від особи відповідача, а в товаро-транспортних накладних, які відповідач завчасно не оплатив, містяться підписи інших осіб, які не зазначені в цих довіреностях, а тому позивач на підставі п.7.3. договору № НХС 946 застосовував до відповідача штраф у розмірі 1000,00 грн.

Статтею 232 (ч.6) Господарського кодексу України (436-4) встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (№ 543/96-ВР від 22.11.1996 р.) встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтями 1 та 2 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу, та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня (Стаття 3 Закону, із змінами, внесеними згідно із Законом N 2921-III (2921-14) від 10.01.2002 ).

За поданим позивачем розрахунком, розмір пені за договором № НХС-623/Об становить 350,33 грн., а розмір пені і штрафу за договором № НХС-946 становить 2931,85 грн. та 1000,00 грн. відповідно.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки та визнано їх обґрунтованими.

Доказів погашення заявлених до стягнення сум пені у розмірі 3282,18 грн. та штрафу у розмірі 1000,00 грн., відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення сум пені у розмірі 3282,18 грн. та штрафу у розмірі 1000,00 грн., є доведеними.

Крім того, позивачем на підставі п.7.2. договору № НХС-964 заявлена до стягнення сума 36% річних у розмірі 4023,81 грн.

Так, стаття 625 ЦК України допускає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею.

Умовами п.7.2. договору № НХС-964 сторони встановили, що у випадку, якщо покупець прострочив виконання грошового зобов'язання, а саме - терміни оплати вартості, одержаного від постачальника товару, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 36% річних від простроченої суми заборгованості.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок суми 36% річних та визнано його обґрунтованим.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення суми 36% річних у розмірі 4023,81 грн. підлягають задоволенню, оскільки вони погоджені та розраховані в установленому законом порядку.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, відносяться на відповідача.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2 Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 355, оф. 325, код ЄДРПОУ - 37171990) суму основного боргу у розмірі 28450,31 грн., суму пені у розмірі 3282,18 грн., суму штрафу у розмірі 1000,00 грн., суму 36% річних у розмірі 4023,81 грн. та 1827,00 грн. судового збору.

Наказ видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.03.2015р.

Суддя С.В. Нікітенко