ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Справа № 922/1365/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого-судді суддів:Демидової А.М., Воліка І.М. (доповідача), Ємельянова А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуСлужби автомобільних доріг у Харківській області
на постанову від 17.06.2014
Харківського апеляційного господарського суду
у справі№ 922/1365/13
господарського суду Харківської області
за позовом Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
доСлужби автомобільних доріг у Харківській області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаПублічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного агентства автомобільних доріг України
простягнення 34364429,10 грн.
В судове засідання прибули представники сторін:
позивачаПеревєрзєв К.М. (дов. від 06.02.2015 № 180); Мачула В.І. (дов. від 06.02.2015 № 179);
відповідачане з'явились;
третьої особи-1Фрейдун О.М. (дов. від 07.07.2014 № 911);
третьої особи-2не з'явились;
ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року позивач - Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі - ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України") звернулося до господарського суду з позовом до Служби автомобільних доріг у Харківській області (надалі - відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 34 364 429,10 грн. за неналежне виконання Договору № ПЕ на надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного (планово-попереджувального) ремонту автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування в Харківській області від 22.03.2010, укладеного між сторонами, і зокрема, не оплати виконаних будівельних робіт, виконання яких підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (форми № КБ-2в) за квітень-грудень 2010 року та планами завданнями.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.02.2014 у справі № 922/1365/13 (колегія суддів: Доленчук Д.О. - головуючий, судді - Аріт К.В., Шарко Л.В. ), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.06.2014 (колегія суддів: Істоміна О.А. - головуючий, судді - Горбачова Л.П., Гребенюк Н.В.), позов задоволено повністю; стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Харківській області на користь ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" грошові кошти у розмірі 34364429,10 грн. та судовий збір у розмірі 68 820,00 грн.

Не погоджуючись з постановленими судовими актами судів попередніх інстанцій, відповідач - Служба автомобільних доріг у Харківській області звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.06.2014, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального та матеріального права, оскільки не надано належної правової оцінки актам форми КБ-2в щодо відповідності їх вимогам Постанови Кабінету Міністрав України від 01.08.2005 № 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" і положенням "Інструкції приймання робіт після поточного ремонту та утримання", затвердженої наказом Державної служби автомобльних доріг України від 03.06.2009 № 263, що призвело до прийняття незаконних судових актів та є підставою для їх скасування.

Позивач - ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" у відзиві на касаційну скаргу заперечив проти її доводів та просив залишити оскаржувані судові акти без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, заслухавши представників позивача та третьої особи-1, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами, 12.02.2010 між Державною службою автомобільних доріг України (Укравтодор) та ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Компанія) була укладена Генеральна угода про надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного (планово-попереджувального) ремонту автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування України, за умовами якого Укравтодор надає, а Компанія організовує та контролює виконання обсягів послуг з експлуатаційного утримання та поточного (планово-попереджувального) ремонту в межах виділених коштів згідно вимог ВБН та ДСТУ, що регламентують правила ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування (п. 1.1. Генеральної угоди).

Умовами Генеральної угоди були передбачені обсяги фінансування на 2010 рік, і зокрема, по Харківській області складали 149284000,00 грн.

22.03.2010 між ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Підрядник) та Службою автомобільних доріг в Харківської області (Замовник) укладений Договір №ПЕ на надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного (планово-попереджувального) ремонту автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування в Харківській області, згідно з умовами якого Замовник доручає Підряднику і зобов'язується прийняти і оплатити надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного (планово-попереджувального) ремонту автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування в Харківській області протяжністю: державного значення - 783,8 км., місцевого значення - 8824,2 км, а Підрядник зобов'язувався на свій власний ризик надати послуги, доручені йому Замовником.

Відповідно до пункту 1.2. Договору №ПЕ від 22.03.2010, послуги виконуються Підрядником згідно щомісячних планів-завдань та кошторисної документації, складеної на основі актів-дефектів затверджених Замовником і складених на підставі щомісячних актів обстеження автомобільних, в межах ціни цього Договору.

Згідно з пунктами 9.2. та 9.3. Договору №ПЕ від 22.03.2010, Замовник здійснює щомісячні розрахунки за надані послуги з підрядником на підставі "Актів приймання виконаних підрядних робіт" (форма № КБ-2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма КС №3) за рахунок джерел фінансування Замовника. Акти наданих послуг готує Підрядник і разом з представником Замовника протягом 3-х днів перевіряє акти з фактично наданими послугами. Приймання-передача закінчених послуг здійснюється відповідно до "Інструкції по прийманню робіт після поточного ремонту та утримання" (ІНВ. 3.2-218-325:2009) (п. 10.1. Договору).

Замовником (відповідачем) на підставі Договору № ПЕ від 22.03.2010 протягом 2010 року були доведені завдання по філіях ДП "Харківський облавтодор" з січня по грудень 2010 року, в яких визначались обсяги (вартість) та джерела (державний чи місцевий бюджет) їх фінансування, у відповідності до затвердженого Державною службою автомобільних доріг України фінансового плану.

Судами встановлено, що за Договором №ПЕ від 22.03.2010 ДП "Харківський облавтодор" у 2010 році були виконані дорожні роботи на загальну суму 109372268,47 грн. Виконані Підрядником (позивачем) роботи за цим Договором на суму 75007839,37 грн. були прийняті та оплачені Замовником (відповідачем).

Втім, виконані позивачем роботи протягом квітня-грудня 2010 року на суму 34364429,10 грн. не були прийняті відповідачем.

На підтвердження виконання робіт по Договору № ПЕ від 22.03.2010 з квітня по грудень 2010 року позивачем надані "Акти приймання виконаних підрядних робіт" (форма № КБ-2в), які зі сторони позивача як підрядника підписані відповідними посадовими особами та завізовані кураторами Служби автомобільних доріг у Харківській області - Будяковим С.С., Цикало О.В., Надіїним С.В., Борох В.С., Пляка О.М. та іншими працівниками Служби автомобільних доріг у Харківській області. Зазначені Акти були надані відповідачеві, але не підписані останнім без будь-яких зауважень щодо оформлення цих актів, і як результат не оплачені, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на те, що Акти приймання виконаних робіт (форми №КБ-2в) за квітень-грудень 2010 року завізовані працівниками відповідача - кураторами Служби автомобільних доріг у Харківській області, як частково виконані роботи у межах річного ліміту, які надавались підрядником, тобто за умови надходження до Служби коштів з Державного бюджету в межах доведеного річного плану асигнувань на відповідні цілі у 2010 році. Остаточні розрахунки за виконані послуги з поточного ремонту експлуатаційного утримання за 2010 рік були проведені приймальною комісією відповідно до вимог бухгалтерського обліку господарських операцій та мають обов'язкові реквізити: дату, посади осіб, особисті підписи відповідних осіб, які підтверджують факт здійснення послуг та правильність її оформлення. Акти по формі №КБ-2в не розглядались приймальною комісією Служби, тому, на думку відповідача, не є офіційними документами, які підтверджують факт виконання та прийняття робіт, оскільки не підписані усіма членами приймальної комісії Служби автомобільних доріг у Харківській області та не мають необхідних реквізитів, як того вимагає чинне законодавство, а отже не підлягають оплаті.

Разом з тим, судами встановлено, що факт часткового виконання позивачем робіт по договору, що оформлені Актами по формі №КБ-2в на яких відсутня печатка відповідача, підтверджується письмовими пояснення працівників Служби автомобільних доріг у Харківській області.

Також, наявність підписів відповідальних посадових осіб позивача та узгоджень (віз) уповноважених осіб відповідача на Актах приймання виконаних робіт за формою КБ-2в по філіям ДП "Харківській облавтодор" (Балаклійський РАД, Барвінківський РАД, Богодухівський РАД, Борівський РАД, Валківський РАД, Великобурлуцький РАД, Вовчанський РАД, Дергачівський РАД, Дворічанський РАД, Зачепилівський РАД, Зміївський РАД, Золочівський РАД, Ізюмський РАД, Кегичівський РАД, Краснокутський РАД, Куп'янський РАД, Лозівський РАД, Блюзніківське ДРП Лозівського РАД, Нововодолазький РАД, Первомайський РАД, Сахновщанський РАД, Харківський РАД, Чугуївський РАД, Чугуївський РАД (Печенізьке ДРП), Шевченківський РАД, Красноградське ДЕП (власна мережа), Красноградське ДЕП (мережа райавтодору), Куп'янське ДЕП, Чугуївське ДЕП, Пісочинське ДЕП, П'ятихатське ДЕП, Нововодолазьке ДЕП) за 2010 рік, свідчить про фактичне виконання позивачем робіт на суму 34364429,10 грн. При цьому, на зазначених актах відсутні відомості щодо обсягів та якості виконаних позивачем робіт.

Частиною першою ст. 193 Господарського Кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу Україн договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу Україн за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 853 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведені законодавчі приписи, суди дійшли висновку, що підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі, шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Отже, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов'язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором.

Зважаючи на викладене, за умови встановлення судами тих обставин, що відповідачем не заявлялись будь-які заперечення щодо наявності недоліків виконаних робіт, суди дійшли висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 34364429,10 грн. вартості виконаних робіт.

При цьому, судами відхилено посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування робіт, оскільки з урахуванням частини 2 ст. 617 Цивільного кодексу України, частини 2 ст. 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не звільняє відповідача від сплати за виконані роботи.

За таких обставин, місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи Служби автомобільних доріг у Харківській області, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та передусім зводяться до переоцінки досліджених судами доказів, а згідно частини 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судами, на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

З огляду на приписи ст. 49 ГПК України, судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Служби автомобільних доріг у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.06.2014 та рішення господарського суду Харківської області від 26.02.2014 у справі № 922/1365/13 залишити без змін.

Головуючий, суддя А.М. Демидова

Судді : І.М. Волік

А.С. Ємельянов