РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2015Справа №910/1855/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТУДІЯ ДУБЛЮВАННЯ

ДІ АР"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІНОФАБРИКА"

про стягнення 187 417,80 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Костін К.М. (керівник) - виписка з ЄДР

Від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СТУДІЯ ДУБЛЮВАННЯ ДІ АР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІНОФАБРИКА" про стягнення заборгованості в розмірі 187 417,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору № 20-12-12/5-Л (послуги звукозапису) від 20.12.2012р.

Ухвалою суду від 02.02.2015р. порушено провадження у справі № 910/1855/15-г та призначено до розгляду на 23.02.2015р.

09.02.2015р., через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових матеріалів до матеріалів справи на вимогу ухвали суду.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Заяв, клопотань від представника відповідача на адресу суду не надходило.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, адже відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18: особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.).

Таким чином, судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання, шляхом надсилання поштової кореспонденції на адресу визначену за матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні 23.02.2015р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

20 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТУДІЯ ДУБЛЮВАННЯ ДІ АР" (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КІНОФАБРИКА" (далі - замовник) був укладений договір № 20-12-12/15-Л (послуги звукозапису).

За умовами договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання виконати Роботи пов'язані з обробкою звуку національного художнього фільму «Ломбард», вказані в Договорі та Додатках до нього (далі - «Роботи»), а Замовник погоджується прийняти виконані Роботи (далі - «Результати робіт») та сплатити їх вартість.

Згідно Договору Виконавець за замовленням Замовника здійснюватиме Роботи:

1) запис оригінальної музики;

2) пост продакшн (накладення музики і запису виконавця / виконання на відео матеріал);

3) переклад, озвучення, дублювання, субтитрування наданих Замовником матеріалів;

4) підбір фонових шумів;

5) цифровий запис фонових шумів до фільму;

6) цифровий монтаж мови; цифровий монтаж синхронних шумів; цифровий монтаж музики;

7) цифровий запис (перезапис) фільму.

Пунктом 6.1. договору визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання належним чином уповноваженими на те представниками сторін та діє до 31.12.2013р.

Розділом третім договору сторони погодили суму договору та порядок розрахунків, відповідно до якого:

3.1. За належне виконання Робіт за Договором Замовник сплачує Виконавцеві винагороду, розмір якої встановлюється Сторонами у відповідному Додатку до Договору.

3.2. Порядок оплати винагороди зазначається Сторонами у Додатку до Договору. Розрахунки за Договором здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця на підставі виставленого ним Рахунку-фактури.

3.3. Витрати, понесені Виконавцем при проведенні Робіт за Договором, компенсуються ним із суми отриманої винагороди.

3.4. У разі, якщо під час виконання Робіт за Договором Замовник висловить бажання змінити погоджені Сторонами умови їх виконання, зокрема шляхом внесення змін в календарно-постановочний план в порядку, передбаченому п. 2.2.2 цього Договору, Виконавець матиме право ініціювати перегляд розміру винагороди за виконання таких Робіт. У " такому разі Сторони зобов'язані внести зміни до відповідного Додатку до цього Договору.

Відповідно до п. 2.1.1. договору, виконавець зобов'язаний виконати замовлені роботи користуючись власними та залученими засобами, матеріалами та виробничим обладнанням, як це зазначено в додатках до договору, та відповідно до загальновизнаних принципів реклами і виробництва.

Пунктом 2.2.2. договору встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти належним чином виконані результати робіт за договором та здійснити оплату робіт виконавця відповідно до умов договору.

Відповідно до Додатку №1 до Договору укладеного Сторонами, вартість послуг за цим Додатком буде вказана в Акті виконаних робіт після повного їх виконання. Позивач зобов'язується надати послуги в період з 20.12.2012 року та до повного їх виконання. Відповідач зобов'язується оплатити вартість послуг, зазначену у п. 2 Додатку, протягом 6 (шести) місяців після підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов Договору Позивач надав послуги по Договору, що підтверджується підписаними Сторонами Актом прийому-передачі виконаних робіт за Договором від 20.08.2013 року.

Пунктом №1 Акту визначено, що загальна вартість послуг становить 325 918,15 грн.

В свою чергу Відповідач свої зобов'язання, які передбачені Договором не виконує, сплативши лише 175918,15 грн., що підтверджується банківською випискою.

Таким чином основна заборгованість Відповідача по Договору складає 150 000,00 грн.

За таких обставин з огляду на те, що відповідач не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору № 20-12-12/5Л (послуги звукозапису) від 20.12.2012р., внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість в розмірі 150 000,00 грн.

Статтею 4-2 ГПК України передбачено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться. Аналогічні положення містяться в ст. 526 ЦК України.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 ч.2 статті 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача 150 000,00 грн. заборгованості відповідно до договору № 20-12-12/5Л (послуги звукозапису) від 20.12.2012р., правомірна та підлягає задоволенню.

Крім того, у зв'язку з простроченням відповідачем своїх грошових зобов'язань відповідно до договору № 20-12-12/5Л (послуги звукозапису) від 20.12.2012р. позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 4 117,80 грн. та 33 300,00 грн. - інфляційних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці правильності обчислення позивачем 3 % річних та інфляційних нарахувань, судом встановлено, що розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства.

Тож, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 4117,80 грн. та 33 300,00 грн. - інфляційних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, зокрема судовий збір, то зазначені витрати покладаються на відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, ?

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КІНОФАБРИКА" (02068, м. Київ, вул. Степана Олійника, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТУДІЯ ДУБЛЮВАННЯ ДІ АР" (02068, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 31, ) 150 000 (сто пятдесят тисяч) грн. 00 коп. - основного боргу, 4117 (чотири тисячі сто сімнадцять) грн. 80 коп. - 3% річних, 33 300 (тридцять три тисячі триста) грн. 00 коп. - інфляційних нарахувань та 3 748 (три тисячі сімсот сорок вісім) грн. 36 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.02.2015р.

Суддя Т. Ю. Трофименко