УХВАЛА

24.02.2015Справа № 910/3181/15-г

За позовом Якоба Куесса

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО»

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне територіальне управління юстиції у м. Києві

про визнання недійсним рішень, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача : Попков П.О. (представник за довіреністю від 02.10.2014р.);

від відповідача: Куренний С.В. (представник за довіреністю від 17.01.2015р.).

В судовому засіданні присутні представник ПАТ «Закритий Недиверсифікований Корпоративний Інвестиційний Фонд «Прем'єр фонд Можливостей» Ковригіна В.Є. та представник ТОВ «Альфавін Сек'юрітіз» Куц А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Громадянин Австрії Якоб Куесс (надалі також - позивач), як акціонер Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» (надалі також - відповідач, ПАТ «СК «ЕККО») про визнання недійсними рішень, прийнятих 19.12.2014 ппозачерговими загальними зборами акціонерів ПАТ «СК «ЕККО»», що оформлені протоколом №5 від 19.12.2014 та рішень Наглядової ради цього товариства, оформлені протоколом №2 від 30.12.2014 та протоколом №3 від 16.01.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.02.2015р., в справі було порушено провадження суддею Морозовим С.М., справі присвоєно №910/3181/15-г, розгляд було призначено на 24.02.2015р.

До матеріалів справи позивачем 19 лютого 2015 року через канцелярію Господарського суду м. Києва було подано заву про забезпечення позову, в якій позивач з метою забезпечення позову просить встановити заборону Головному управлінню юстиції у місті Києві в особі Відділу державної реєстрації юридичних і фізичних осіб-підприємців Шевченківскього району вчиняти будь-які дії щодо внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відносно зміни керівника (особи, що має право без довіреності вчиняти від імені особи юридично значимі дії) Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО».

В судовому засіданні 24.02.2015р. судом було поставлено на обговорення сторін наявну в матеріалах справи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Представник позивача, присутній в судовому засіданні, підтримав вказану заяву про забезпечення позову. Представник відповідача не заперечував проти задоволення вказаної заяви.

Зазначена заява обґрунтована тим, що не зважаючи на обізнаність відповідача із листом Нацкомфінпослуг від 24.11.2014 № 9265/13-8, яким було повідомлено про прийняття рішення щодо передачі позивачеві права на участь у голосуванні акціями в кількості 61,8782% від загальної кількості акцій, та, відповідно про неправомірність рішення позачергових загальних зборів акціонерів від 19.12.2014, що прийняті без врахування вказаних вище голосів позивача, органами управління відповідача продовжували вчинятися дії, якими реалізовувалися вказані рішення загальних зборів акціонерів щодо зміни керівних органів товариства. Так, Наглядовою радою відповідача, з метою реалізації спірних рішень загальних зборів акціонерів відповідача від 19.12.2014, були прийняті рішення про припинення повноважень голови правління Гаврильченка А.В., підтвердження повноважень голови правління Єрмаковича С.О. та про надання повноважень на здійснення державної реєстрації цих змін в ЄДРПОУ.

Припущення щодо можливого нанесення майнової шкоди інтересам позивача та відповідача позивач також обґрунтовує тим, що відповідно до умов Статуту відповідача (п.п. 11.5.1, 11.5.2) голова правління має право без довіреності діяти від імені відповідача та укладати правочини на суму, що не перевищує 10% вартості активів товариства, розпоряджатися коштами та майном товариства та здійснювати інші дії, що впливають на дільність відповідача, в т.ч. на розмір його активів. А зважаючи на той факт, що законодавством України встановлений мінімальний розмір статутного капіталу для страхових організацій у сумі, еквівалентній 1 млн. євро, а для страховика, який займається страхуванням життя - 10 млн.євро, то навіть укладення однієї угоди на суму що не перевищує 10% вартості активів може завдати суттєвої шкоди відповідачеві та його акціонерам, які отримують дивіденди з чистого прибутку.

Також позивач зазначає про те, що проведення на підставі оскаржуваних рішень загальних зборів акціонерів та наглядової ради відповідача державної реєстрації змін в ЄДРПОУ (реєстрація Єрмаковича С.О. як особи, що має право вчиняти від імені відповідача юридично значущі дії) значно перешкоджатиме захисту прав позивача та ускладнить реалізацію прийнятого у даній справі рішення у разі задоволення позовних вимог, оскільки у такому разі повноваження Єрмаковича С.О. і його право представляти інтереси відповідача у відносинах із іншими особами залежатиме не від моменту набрання рішенням законної сили, а від дати внесення змін до ЄДРПОУ в силу положень ч.3 ст. 92 Цивільного кодексу України та ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», з яких випливає, що у відносинах із третіми особами використовуються відомості з Єдиного державного реєстру, які вважаються достовірними.

Вказане, на думку заявника, свідчить про те, що у випадку прийняття рішення господарського суду про задоволення вимог позивача його фактичне виконання буде значно ускладненим, що є підставою для вжиття заходів до забезпечення позову, які співвідносяться з предметом позову, враховуючи вимоги чинного законодавства стосовно розумності та адекватності заходів забезпечення позову конкретним обставинам.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Так, розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, дослідивши позовні матеріали в цілому, суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом вищезазначеної статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також, відповідно до абзацу 1 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як зазначалось вище, позивач вказує на вжиття органами управління відповідача дій щодо реалізації спірного рішення позачергових загальних зборів акціонерів відповідача, а саме надання повноважень новому голові правління відповідача (обраному в результаті прийняття загальними зборами акціонерів спірного рішення від 19.12.2014) щодо реєстрації цих змін в ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає побоювання позивача щодо можливого подальшого вжиття відповідачем заходів задля унеможливлення виконання позивачем рішення у цій справі такими, що мають під собою обґрунтовані підстави.

Позов, згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України, забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що кореспондує зі способами захисту порушеного права. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

В справі № 910/3181/15-г предметом позову є вимога про визнання недійсними рішень, прийнятих 19.12.2014 ппозачерговими загальними зборами акціонерів ПАТ «СК «ЕККО»», що оформлені протоколом №5 від 19.12.2014 та рішень Наглядової ради цього товариства, оформлені протоколом №2 від 30.12.2014 та протоколом №3 від 16.01.2015.

Як свідчать матеріали справи, вказані спірні рішення стосувалися зміни керівного складу та складу органів управління відповідача, а саме припинення повноважень Голови та членів Наглядової ради, обрання членів Наглядової ради та її Голови, припинення повноважень Ревізора та обрання нового, припинення повноважень та обрання нових Голови правління та членів правління відповідача, затвердження нової редакції Статуту та ін.

Згідно із ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

У відповідності до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Зважаючи на те, що позивачем в позовній заяві оскаржується саме рішення загальних зборів акціонерів відповідача щодо припинення повноважень голови правління та призначення нового голови правління відповідача, факт реєстрації в ЄДРПОУ змін щодо особи, яка має право представляти інтереси відповідача і вчиняти від його імені юридично значимі дії має суттєве значення. Так, у разі внесення до винесення рішення у цій справі відповідачем до ЄДРПОУ таких змін, при подальшому можливому задоволенні позову такі внесені до реєстру відомості будуть недостовірними і в період розгляду справи представництво інтересів відповідача буде здійснюватися особою, що не мала відповідних на це повноважень.

При цьому суд також виходить з того, що у разі, якщо спірні рішення будуть визнані судом недійсними, вони не породжуватимуть жодних правових наслідків, а сторони мають бути відновлені у становищі, що існувало до моменту винесення таких неправомірних рішень. В такому разі, у випадку внесення до ЄДРПОУ відомостей щодо зміни керівника відповідача на підставі спірних рішень до винесення рішення у цій справі, відновлення повноважень попереднього керівника та органів управління у разі задоволення позову буде значним чином ускладнене, оскільки в силу положень ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» такі відомості вважаються достовірними і треті особи зможуть посилатися на них у спорі як на достовірні.

Оцінюючи ефективність вищевказаного заходу до забезпечення позову, про який подана відповідна заява, на предмет захисту прав позивача, суд вважає за необхідне в даному випадку її задовольнити у повному обсязі.

Так, суд визнав наявність зв'язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співрозмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами.

Вжиття наведеного заходу до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову - забезпечить можливість відновлення його порушених прав.

При цьому, суд враховує, що обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до приписів частини 1 статті 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Поняття господарської діяльності міститься і в інших законах України, проте на відміну від загального визначення господарської діяльності в ГК України, її визначення, що міститься в спеціальних законах, застосовується лише для цілей цих законів.

У даному випадку, заборона Головному управлінню юстиції у м. Києві в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців вчиняти дії щодо внесення до ЄДРПОУ записів щодо зміни керівника, на думку суду, не може призвести до припинення діяльності відповідного суб'єкта господарювання.

Таким чином, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування вищезгаданого заходу до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За вказаних обставин, та беручи до уваги те, що позивачем вказується на фактичне порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, суд дійшов висновку про можливість існування небезпеки в заподіянні шкоди правам, свободам та інтересам позивача до вирішення спору по суті та набранням рішенням у даній справі законної сили.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача у справі про забезпечення позову у справі № 910/3181/15-г задовольнити.

2. З метою забезпечення позову, до вирішення спору по суті та набранням рішенням у даній справі законної сили, заборонити Головному управлінню юстиції у місті Києві в особі Відділу державної реєстрації юридичних і фізичних осіб-підприємців Шевченківського району вчиняти будь-які дії щодо внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відносно зміни керівника (особи, що має право без довіреності вчиняти від імені особи юридично значимі дії) Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО».

3. Ухвала про забезпечення позову має силу виконавчого документу відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач: Якоб Куесс (громадянин республіки Австрія) (03191, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 54а, кв. 89, ідентифікаційний код ).

Боржник 1: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕККО» (01034, м. Київ, вул. Прорізна, 4, )

Боржник 2: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві в особі Відділу державної реєстрації юридичних і фізичних осіб-підприємців Шевченківського району (01001, м. Київ, провулок Музейний, будинок 2-Д, ).

4. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дати її прийняття 24.02.2015р. та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

5. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» дана ухвала може бути пред'явлена до виконання протягом року з моменту її прийняття.

СуддяС.М. Морозов