ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 лютого 2015 року Справа № 14/5026/1311/2012

Вищий господарський суд України у складі:

головуючого суддіВовка І.В.,
суддів:Грека Б.М.,
Мачульського Г.М.,
Стратієнко Л.В.,
Черкащенка М.М.,

розглянувши заявутовариства з обмеженою відповідальністю "СЗМ"
про перегляд Верховним Судом України
постановиВищого господарського суду України від 19.11.2014
у справі№ 14/5026/1311/2012
за заявоюУправління Пенсійного фонду України в м. Сміла та Смілянському районі Черкаської області
до товариства з обмеженою відповідальністю "СЗМ"
провизнання банкрутом
ліквідаторарбітражний керуючий Іванюк О.М.
та заявою товариства з обмеженою відповідальністю "СЗМ" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Іванюка О.М.
до фізичної особи - ОСОБА_7
треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача1) фізична особа - ОСОБА_8, 2) товарна біржа "Смілянська біржа Джі-Пі-Ай"
провизнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 06.09.2012 порушено провадження у справі № 14/5026/1311/2012 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "СЗМ" за заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Сміла та Смілянському районі Черкаської області в порядку статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності з 19.01.2013 внесених змін - далі - Закон про банкрутство).

Постановою господарського суду Черкаської області від 04.10.2012 товариство з обмеженою відповідальністю "СЗМ" визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру, а ліквідатором призначено арбітражного керуючого Іванюка О.М.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.03.2014 задоволено заяву боржника в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Іванюка О.М. про визнання недійсним договору (біржової угоди) купівлі-продажу транспортного засобу від 20.05.2008, укладеного товариством з обмеженою відповідальністю "СЗМ" та громадянкою ОСОБА_7 і зареєстрованого 20.05.2008 виконуючим обов'язки директора товарної біржі "Смілянська біржа Джі-Пі-Ай" - Доброноженко О.Г. за реєстровим № 322/2008.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.03.2014 скасовано, відмовлено в задоволенні заяви боржника в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Іванюка О.М.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.11.2014 у справі № 14/5026/1311/2012 постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 залишено без змін.

Товариством з обмеженою відповідальністю "СЗМ" подано заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 19.11.2014 у справі № 14/5026/1311/2012, в якій заявник просить скасувати вказану постанову Вищого господарського суду України та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2014, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.03.2014 залишити в силі.

Заяву з посиланням на постанови Вищого господарського суду України від 11.02.2009 у справі № 5/769/07, від 05.02.2008 у справі № 5/320/06, від 04.10.2006 у справі № 01-08/104, від 03.09.2014 у справі № 5/17/56-Б, від 03.09.2014 у справі № 2/67/10 та на постанову Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 20.06.2006 у справі № 10/176 мотивовано неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції положень частин десятої та одинадцятої статті 17 Закону про банкрутство, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши доводи заяви та додані до неї постанови Вищий господарський суд України зазначає, що заява подана заявником без пропуску строку, встановленого положеннями статті 11117 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), і вважає, що справа № 14/5026/1311/2012 підлягає допуску до провадження Верховного Суду України з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116 ГПК України заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана на підставі неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

З постанови від 19.11.2014 у справі № 14/5026/1311/2012, про перегляд якої просить заявник, вбачається, що Вищий господарський суд України погоджуючись з висновком суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви арбітражного керуючого про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна боржника, вказав, що згідно приписів частини першої статті 25 закону про банкрутство ліквідатор має право оспорювати угоди, укладені боржником до порушення провадження у справі про банкрутство, лише на підставах визначених частиною одинадцятою статті 17 Закону про банкрутство, а не з підстав частини десятої зазначеної статті, якою встановлено підстави для відмови керуючим санацією під час провадження у справі про банкрутство від виконання угоди боржника.

Водночас у постанові від 05.02.2008 у справі № 5/320/06, на яку заявник посилається, Вищий господарський суд України у подібних правовідносинах, розглядаючи спір аналогічного змісту, за однакового матеріально-правового регулювання, дійшов протилежного висновку, погодився із правовою позицією суду першої інстанції щодо задоволення заяви ліквідатора про визнання недійсною угоди боржника, заявленої з підстав встановлених частиною десятою статті 17 Закону про банкрутство. При цьому суд касаційної інстанції визнав помилковим висновок суду апеляційної інстанції стосовно того, що ліквідатор має звертатися із заявою про визнання угоди недійсною з посиланням на частину одинадцяту статті 17 даного Закону, оскільки положення наведеної норми є спеціальними і застосовуються судом виключно на стадії санації при розгляді відповідної заяви керуючого санацією згідно цивільного законодавства.

З огляду на викладене Вищий господарський суд України дійшов висновку, що зі змісту доданих до заяви постанов Вищого господарського суду України вбачаються ознаки неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого суд касаційної інстанції дійшов протилежних правових висновків до спірних правовідносин, та ухвалив різні за змістом судові рішення.

Наведене є підставою для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 14/5026/1311/2012 до провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя:І.Вовк
Судді:Б.Грек
Г.Мачульський
Л.Стратієнко
М.Черкащенко