ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Справа № 910/18917/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Воліка І.М., Шевчук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"
на рішення та постановугосподарського суду міста Києва від 24.10.2014 Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014
у справі№ 910/18917/14 господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Вірлів Агро"
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"
простягнення 1 858 383,41 грн.,
за участю представників:
від позивачаСідий С.В.
від відповідачаБогуш С.М.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вірлів Агро" (далі - ТОВ "Вірлів Агро") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (далі - ПрАТ "СК "Провідна") про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 1 484 413,00 грн., 173 615,32 грн. пені, 29 647,59 грн. 3% річних та 170 707,50 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.10.2014 у справі № 910/18917/14 (суддя Картавцева Ю.В.) позовні вимоги ТОВ "Вірлів Агро" задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "СК "Провідна" на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 1 484 413,00 грн., пеню у розмірі 114 482,81 грн., 3% річних у розмірі 29 647,59 грн., інфляційні збитки у розмірі 170 707,50 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 (колегія суддів у складі: Чорногуза М.Г. - головуючого, Агриковової О.В., Жук Г.А.) рішення господарського суду міста Києва від 24.10.2014 у справі № 910/18917/14 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 24.10.2014 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 у справі № 910/18917/14, ПрАТ "СК "Провідна" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить суд скасувати оскаржувані судові акти та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувані рішення та постанова прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.02.2015 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Воліка І.М., Шевчук С.Р. прийнято зазначену касаційну скаргу ПрАТ "СК "Провідна" до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 24.02.2015 о 10 год. 45 хв.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Вищого господарського суду України від 23.02.2015 № 02-05/73 для розгляду справи № 910/18917/14 сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Демидова А.М. (доповідач), судді Волік І.М., Картере В.І.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 24.02.2015 розгляд касаційної скарги ПрАТ "СК "Провідна" відкладено на 03.03.2015 о 10 год. 55 хв.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Вищого господарського суду України від 02.03.2015 № 02-05/88 для розгляду справи № 910/18917/14 сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Демидова А.М. (доповідач), судді Волік І.М., Шевчук С.Р.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 05.03.2013 між АТ "Цедроб" та ТОВ "Вірлів Агро" було укладено контракт купівлі-продажу, відповідно до п. 1.1 якого позивач придбав добових курчат-бройлера породи ROSS-308.

Додатковою угодою від 24.09.2013 до вказаного контракту встановлено графік доставки добових курчат-бройлера. 14.10.2013 доставлено - 50 000 шт.

14.10.2013 між ПрАТ "СК "Провідна" та ТОВ "Вірлів Агро" укладено договори добровільного страхування сільськогосподарських тварин № 11/1148881/2003/13 та № 11/1148882/2003/13 (далі - Договір № 11/1148881/2003/13 та Договір № 11/1148882/2003/13, Договори страхування).

Предметом договору за вказаними Договорами страхування є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням сільськогосподарськими тваринами, що належать на праві власності або іншій законній підставі страхувальникові (ТОВ "Вірлів Агро") згідно з додатком № 1 до Договору 11/1148881/2003/13 (поголів'я курей у кількості 25 000 шт. Курник № 1) та згідно з додатком № 1 до Договору № 11/1148882/2003/13 (поголів'я курей у кількості 25 000 шт. Курник № 2) відповідно.

Застраховані тварини - поголів'я курей у кількості 50 000 шт., були поміщені у пташник № 1 (25 000 шт.) та пташник № 2 (25 000 шт.).

Відповідно до п. 6.1 Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 страховим випадком визнається завдання прямих збитків майновим інтересам страхувальника, пов'язаних із загибеллю (падежем, вимушеним забоєм) або зникненням (викраденням) тварини у результаті однієї або декількох подій (страхових ризиків), обрання яких належним чином позначене у п. 6.3 договору, та у зв'язку з якими виникає зобов'язання страховика сплатити страхове відшкодування страхувальникові або призначеній ним особі (вигодонабувачу), яка може зазнати збитків у результаті настання страхового випадку.

Вигодонабувачем за умовами п. 4.1 Договорів страхування є ТОВ "Вірлів Агро".

Згідно з п. 6.2 Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 під загибеллю тварини розуміється падіж або вимушений забій тварини. Падіж - раптова загибель тварини в результаті настання страхових ризиків, обрання яких належним чином позначене у п. 6.3 договору.

До страхових ризиків відносяться хвороби, стихійні лиха, пожежа, нещасний випадок, протиправні дії третіх осіб (п. 6.3 Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13).

Згідно з п. 6.5 Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 факт настання страхових ризиків, зазначених у п. 6.3 договору, визначається залежно від події компетентними органами: Державною гідрометеорологічною службою України, підрозділом Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи України, Державної служби рятування, підрозділом Міністерства внутрішніх справ України, служб ветеринарної медицини, а також іншими компетентними органами.

Відповідно до п.п. 7.4, 7.5, загальна страхова сума за Договором № 11/1148881/2003/13 та Договором № 11/1148882/2003/13 становить 781 270,00 грн за кожним договором. Безумовна франшиза у разі настання страхового випадку за ризиками хвороби, пожежа, стихійні лиха, нещасний випадок або протиправні дії третіх осіб становить 5% страхової суми для застрахованих тварин.

Згідно з п. 9.1 Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 дані Договори діють з 15.10.2013 по 14.10.2014 з урахуванням умов, передбачених договором.

Відповідно до п. 10 Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 під ризиками хвороби розуміються: інфекційні (хвороби, що виникають внаслідок зараження живими збудниками (вірусами, патогенними білками-пріонами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими грибами, мікоплазмами, іншими патогенними мікробами) і передаються від заражених тварин здоровим) крім туберкульозу, лейкозу, бруцельозу; інвазійні (хвороби, збудниками яких є тваринні організми: гельмінти та інші паразити); незаразні. У свою чергу, під ризиком нещасний випадок розуміється: утоплення, удушення, отруєння отруйними травами або речовинами, сонячний або тепловий удар, замерзання, травматичне ушкодження внаслідок вибуху, дії електричного струму, нападу звірів або бродячих собак, укусу змій або отруйних комах, ненавмисного наїзду на застраховану тварину транспортних засобів, падіння тварини в яму, ущелину.

Згідно з п. 11.3 Договорів страхування страховому відшкодуванню не підлягають збитки, завдані, зокрема, внаслідок невиконання страхувальником своїх обов'язків, порушення вимог законодавства, нормативно-правових актів служб ветеринарної медицини, інших компетентних органів щодо утримання, відгодівлі та використання застрахованих тварин; утримання застраховани тварин у непридатному для цього місці, в тому числі такому, що не відповідає санітарно-ветеринарним вимогам до тваринницьких приміщень, вимогам правил пожежної безпеки та техніки безпеки; ненадання, несвоєчасне або неналежне надання хворій застрахованй тварині необхідної ветеринарної допомоги або надання допомоги особою, яка не має відповідної освіти і дозволу (ліцензії).

Відповідно до п. 12.4.2 Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 обов'язком страхувальника є письмове повідомлення страховикові при укладенні договору інформації про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінення ступеня страхового ризику, і надалі інформувати страховика про будь-яке змінення ступеня страхового ризику.

За змістом п. 12.4.8 Договорів страхування страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання події, що може бути визнано страховим випадком, у строк, передбачений п. 3.1.4 договору (негайно, але в жодному разі не пізніше 2-х робочих днів з моменту, коли страхувальнику стало відомо, або повинно було бути відомо про подію, яку може бути визнано страховим випадком).

Згідно з п. 13.1.2 Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 у разі настання події, що може бути визнана страховим випадком, страхувальник зобов'язаний вжити всіх можливих заходів щодо рятування застрахованих тварин, а також негайно, але в жодному разі не пізніше 24 годин з моменту, коли страхувальникові стало відомо або повинно було бути відомо про подію, яку може бути визнано страховим випадком - повідомити відповідні компетентні органи або установи, зокрема, у разі настання події за ризиком хвороби - службу ветеринарної медицини.

Страховик, відповідно до умов п. 16.6 Договорів страхування, протягом 20 робочих днів з моменту одержання страховиком документів, необхідних для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, приймає таке рішення та складає страховий акт. Виплата страхового відшкодування здіснюється протягом 10 робочих днів з дня складення страхового акта. У випадку прийняття обгрунтованого рішення про відмову здіснити виплату страховик протягом 10 робочих днів з дня прийняття такого рішення повідомляє про це страхувальника в письмовій формі з обгрунтуванням причин.

Підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування, відповідно до п. 17.1 Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13, зокрема, є:

- подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору, в тому числі про ступінь страхового ризику та інші відомості, що могли би вплинути на розмір страхового платежу або на розмір страхового відшкодування, або про факт та обставини настання страхового випадку, в тому числі приховування такої інформації (п. 17.1.3);

- неповідомлення страховика про змінення обставин, що мають істотне значення для оцінення ступеня страхового ризику (п. 17.1.4);

- неповідомлення або несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика про події, що має ознаки страхового випадку, та (або) якщо цей факт не підтверджується компетентними органами, без поважних на це причин у строки, визначені у розділі 13 договору, або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру й розміру завданого збитку (п. 17.1.5);

- невиконання або неналежне виконання страхувальником своїх обов'язків за договором (п. 17.1.7).

29.10.2013 ТОВ "Вірлів Агро" звернулося до ПрАТ "СК "Провідна" із повідомленнями про загибель птиці, застрахованої за Договорами № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13.

09.12.2013 листом № 17-05/19567 ПрАТ "СК "Провідна" повідомило ТОВ "Вірлів Агро" про відмову у виплаті страхового відшкодування з наступних підстав: ТОВ "Вірлів Агро" про настання події було повідомлено компетентні органи та ПрАТ "СК "Провідна" лише 26.10.2013 (відповідно до наданих ТОВ "Вірлів Агро" документів ПрАТ "СК "Провідна" встановлено, що перші ознаки падежу були виявлені ще 18.10.2013), чим порушено умови Договорів страхування щодо повідомлення про підвищення ступеня страхового ризику, надано недостовірну інформацію про дату та факт настання події та не вжито заходів щодо лікування тварин та зменшення розміру збитку. При цьому, відповідач послався на п.п. 17.1.3, 17.1.4, 17.1.5, 17.1.7 Договорів страхування.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі:

1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації;

2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку;

4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала;

5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 991 ЦК України встановлено, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили, зокрема, з того, що твердження ПрАТ "СК "Провідна", викладені у листі № 17-05/19567 від 09.12.2013 в обгрунтування відмови у виплаті страхового відшкодування, суперечать наявним у матеріалах справи доказам.

Господарські суди дійшли висновку, що перші ознаки падежу птиці у розумінні положень Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 та виникнення у ТОВ "Вірлів Агро" підстав вважати цю подію такою, що може підпадати під ознаки страхового випадку, зокрема, за ознаками страхового ризику "хвороба", розпочались, починаючи з 27.10.2013.

Встановивши, що ТОВ "Вірлів Агро" звернулося до компетентних органів (служба ветеринарної медицини) від цієї дати протягом 24 годин, що підтверджується протоколом розтину трупів № 65 від 27.11.2013, а до ПрАТ "СК "Провідна" - протягом двох днів, що підтверджується повідомленнями про загибель застрахованих за Договорами № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 курей, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивачем виконано всі передбачені Договорами страхування умови.

З огляду на викладене, суди дійшли висновку, що несвоєчасне повідомлення компетентних органів та ПрАТ "СК "Провідна" про настання страхового випадку як підстава для відмови у виплаті страхового відшкодування є незаконною.

Разом з тим, місцевим господарським судом встановлено, що згідно з актом від 18.10.2013 на території господарства було утилізовано 1 006 шт. птиці, згідно з актом від 23.10.2013 - 331 шт., згідно з актом від 26.10.2013 - 79 шт.

Згідно з даними журналу пташника № 1, 15.10.2013 загинуло 82 шт. птиці, 16.10.2013 - 117 шт., 17.10.2013 - 191 шт., 18.10.2013 - 78 шт., 19.10.2013 - 47 шт., 20.10.2013 - 41 шт., 21.10.2013 - 42 шт., 22.10.2013 - 18 шт., 23.10.2013 - 10 шт., 24.10.2013 - 8 шт., 25.10.2013 - 12 шт., 26.10.2013 - 18 шт.

Згідно з даними журналу пташника № 2, 15.10.2013 загинула 61 шт. птиці, 16.10.2013 - 210 шт., 17.10.2013 - 202 шт., 18.10.2013 - 65 шт., 19.10.2013 - 38 шт., 20.10.2013 - 36 шт., 21.10.2013 - 28 шт., 22.10.2013 - 18 шт., 23.10.2013 - 13 шт., 24.10.2013 - 13 шт., 25.10.2013 - 13 шт., 26.10.2013 - 15 шт.

Таким чином, вказані акти про утилізацію та журнали пташників свідчать про те, що перші ознаки захворювання у господарстві було виявлено ще до 18.10.2013, а отже, з урахуванням викладеного, позивач звернувся до служби ветеринарної медицини з порушенням умов п. 13.1.2 Договорів страхування (щодо негайного, але в жодному разі не пізніше 24 годин з моменту, коли страхувальникові стало відомо або повинно було бути відомо про подію, яку може бути визнано страховим випадком, повідомлення відповідних компетентних органів або установ, у даному випадку - служби ветеринарної медицини).

Крім того, повідомивши ПрАТ "СК "Провідна" про загибель застрахованої птиці лише 29.10.2013, ТОВ "Вірлів Агро" порушило п.п. 12.4.8, 13.1.4 Договорів страхування (щодо повідомлення страховика про настання події, що може бути визнана страховим випадком, негайно, але в жодному разі не пізніше 2-х робочих днів з моменту, коли страхувальнику стало відомо або повинно було бути відомо про подію, яку може бути визнано страховим випадком).

За таких обставин, слід дійти висновку, що несвоєчасне повідомлення служби ветеринарної медецини та страховика створило останньому перешкоди у визначенні обставин та характеру завданого збитку, оскільки відповідач був позбавлений можливості досліджувати, що саме призвело до збільшення розміру збитку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з доводами відповідача, що такі дії страхувальника щодо несвоєчасного звернення до служби ветеринарної медицини свідчать про те, що позивачем не були вжиті всі можливі заходи для порятунку застрахованих тварин і по виключенню обставин, які призвели до падежу всієї застрахованої птиці, та до неможливості визначити на ранньому етапі наявність хвороби у застрахованих птахів та локалізації загибелі птиці шляхом застосування відповідних методів лікування і збереження птахів, тим самим зведення до мінімуму розміру заподіяного збитку.

Також, судами попередніх інстанцій було відхилено доводи відповідача про надання позивачем недостовірної інформації про предмет страхування та приховування інформації, яка впливає на ступінь страхового ризику та розмір страхового платежу, а саме неповідомлення ТОВ "Вірлів Агро" до укладення договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 ПрАТ "СК "Провідна" про те, що у вересні 2013 року у господарстві ТОВ "Вірлів Агро" відбулася повна загибель птиці, при чому з аналогічними симптомами з випадком, який заявлено позивачем 29.10.2013, що підтверджується листами Головного управління ветеринарної медицини в Тернопільській області № 759/13-4-6 від 25.09.2013 та № 980/13-4-20а від 28.11.2013.

Як встановлено місцевим господарським судом, позивачем при заповненні заяви про добровільне страхування тварин, стосовно відомостей про падіж тварин за останні три роки не було зазначено відомостей, а у графі стосовно наявності захворювань тварин за останні шість місяців зазначено "ні".

Водночас, господарські суди попередніх інстанцій встановили, що відповідно до листа Головного управління ветеринарної медицини в Тернопільській області № 980/13-4-20а від 28.11.2013, з 17.09.2013 по 25.09.2013 у ТОВ "Вірлів Агро" сталися захворювання та загибель птиці з причин отруєння алкалоїдами підмаренника (рослина), що було встановлено Державним науково-дослідним інститутом біопрепаратів та кормових добавок та Державним науково-дослідним інститутом лабораторної діагностики та ветсанекспертизи, тобто за два тижні до укладення Договорів страхування.

Згідно з протоколом розтину трупів птиці № 65 від 27.11.2013 курчат-бройлерів ТОВ "Вірлів Агро", що загинули протягом 26.10.2013 по 11.11.2013 (дата розтину - 27.10.2013-11.11.2013), складеного ветпрацівниками Зборівської районної державної лікарні ветеринарної медецини, загибель птиці наступила в результаті автоінтоксикації організму від катарального ентероколіту, нефриту, гепатиту, спленіту на грунті потрапляння токсину збудника аспергильозу.

Як зазначено у листі Головного управління ветеринарної медицини в Тернопільській області № 980/13-4-20а від 28.11.2013, причиною захворювання і загибелі птиці у жовтні 2013 року є аспергильоз. Збудником хвороби є патогенний грибок, який може проникати в організм з кормом та повітрям.

Відхиляючи доводи відповідача, суди попередніх інстанцій вказали, що зараження застрахованих тварин вірусом аспергильозу, збудником якого є грибок, підпадає під ризик "хвороба" у розумінні п. 10 Договорів страхування, Водночас у випадку, який стався у господарстві ТОВ "Вірлів Агро" у вересні 2013 року, мало місце отруєння птиці, що не підпадає під страховий ризик "хвороба" у розумінні п. 10 Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13, а тому відмітка про відсутність захворювань протягом останніх шести місяців не свідчить про подання ТОВ "Вірлів Агро" недостовірних відомостей про об'єкт страхування.

Разом з тим, господарські суди не надали правової оцінки тій обставині, що позивачем при заповненні заяви про добровільне страхування тварин стосовно відомостей про падіж тварин не було зазначено відомостей про падіж тварин, тоді як у вересні 2013 року у господарстві ТОВ "Вірлів Агро" мав місце падіж тварин, що підтверджується листом Головного управління ветеринарної медицини в Тернопільській області № 980/13-4-20а від 28.11.2013.

Також, суди попередніх інстанцій не врахували, що відповідно до Правил передзабійного ветеринарного огляду тварин і ветеринарно-санітарної еспертизи м'яса та м'ясних продуктів, затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини від 07.06.2002 № 28, отруєння тварин (птиці) - це захворювання тварин (птиці), викликане надходженням в організм отрути, токсинів антропогенного або природного походження.

Таким чином, перед укладенням Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 позивач не повідомив страховика про те, що за два тижні до укладення з відповідачем вказаних договорів у господарстві страхувальника сталась масова загибель птиці (падіж) внаслідок такого захворювання як отруєння.

Надання страхувальником у заявах про страхування відповідей про відсутність у господарстві позивача протягом шести місяців випадків захворювання та неповідомлення про наявність у господарстві протягом останніх трьох років падежу, у розрізі Договорів страхування, свідчить про порушення позивачем п. 12.4.2 Договорів страхування, відповідно до якого обов'язком страхувальника є письмове повідомлення при укладенні договору страховику інформації про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінення ступеня страхового ризику.

Водночас, відповідно до п. 17.1.3 Договорів страхування, подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору, в тому числі про ступінь страхового ризику та інші відомості, що могли би вплинути на розмір страхового платежу або на розмір страхового відшкодування, або про факт та обставини настання страхового випадку, в тому числі приховування такої інформації, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

З урахуванням викладеного, наведені обставини, відповідно до умов п.п. 17.1.3, 17.1.4, 17.1.5, 17.1.7 Договорів страхування та з урахуванням положень п.п. 3.1.4, 11.3, 12.4.2, 12.4.8, 13.1.2 цих договорів, є підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що ПрАТ "СК "Провідна" було правомірно відмовлено ТОВ "Вірлів Агро" у виплаті страхового відшкодування за наявності достатніх підстав.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача страхового відшкодування та, відповідно, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до п. 2 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення.

За таких обставин, оскаржувані рішення та постанова підлягають скасуванню як незаконні з прийняттям нового рішення про відмову у позові.

Крім того, з урахуванням положень ст. 49 ГПК України, скаржнику підлягають відшкодуванню за рахунок ТОВ "Вірлів Агро" витрати, понесені у зв'язку з оплатою касаційної скарги судовим збором.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 1115, 1117, 1119-11111 ГПК України, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 та рішення господарського суду міста Києва від 24.10.2014 у справі № 910/18917/14 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Вірлів Агро" відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вірлів Агро" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" 18 583 (вісімнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят три) грн. 83 коп. судового збору за розгляд справи у касаційному порядку. Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Провідна" з Державного бюджету України судовий збір у сумі 7 433 (сім тисяч чотириста тридцять три) грн. 57 коп., сплачений за платіжним дорученням № 054625 (#30902898) від 11.12.2014, як внесений у більшому розмірі, ніж встановлено законом (оригінал платіжного доручення знаходиться у матеріалах справи № 910/18917/14).

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.М. Волік

С.Р. Шевчук