ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 р. Справа № 914/206/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл", м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства "Ротен", с. Малечковичі, Пустомитівський район, Львівська область

про стягнення 1 616 522, 54 грн.

Суддя Н. Мороз

При секретарі М. Потикевич

Представники:

Від позивача: Гуль Л. А.

Від відповідача: н/з

Суть спору:

Позовну заяву подано Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл», м. Київ до Приватного підприємства «Ротен», с. Малечковичі, Пустомитівський район, Львівська область про стягнення 1 616 522, 54 грн.

Ухвалою господарського суду від 26.01.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 17.02.2015р.

Для об"єктивного та всестороннього вирішення спору, 17.02.2015р. розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду.

В судове засідання 03.03.2015р. представник позивача з"явився, заявою про уточнення (зменшення) розміру позовних вимог від 13.02.2015р. №106 (17.02.2015р. вх. №715/15), позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1616522, 54 грн., з яких 1439710, 33 грн. - відкоригована сума основного боргу , 47924, 46 грн. - пені, 94 656,00 грн. - штрафу, 34231, 75 грн. - 20% річних та припинити провадження в частині зменшення позовних вимог на суму 25353, 50 грн. Позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, позов просить задоволити відповідно до заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Вимог ухвал суду від 26.01.2015р. та 17.02.2015р. не виконав, відзиву на позов не подав.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 19.01.2015р., поданого позивачем на вимогу суду, місцезнаходження юридичної особи - ПП «Ротен»: Львівська область, Пустомитівський район, с. Малечковичі, вул. Вечірня, 1, куди і скеровувались ухвали господарського суду Львівської області рекомендованими листами з повідомленням про вручення, котрі повернуті з відміткою про вручення.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або його представника та за відсутності його відзиву на позов, в порядку ст.75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, створивши у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд встановив.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов"язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Однією з підстав виникнення зобов"язань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

25.07.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» (позивач, за договором - продавець) та приватним підприємством «Ротен» (відповідач, за договором - покупець) було укладено договір купівлі-продажу насіння №14 НК 19/КВСЯ.

Відповідно до умов п.1.1. договору, в порядку визначеному договором, та на умовах відстрочення остаточної оплати на певний термін продавець зобов'язується передати у власність покупця насіння (товар), згідно специфікацій - додатків до договору, що становлять його невід'ємну частину, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість згідно умов договору.

Згідно п.2.1. договору, ціна, загальна вартість, найменування товару, вид обробки, одиниця виміру зазначаються у додатку (ах). Специфікацією від 25.07.2014р., яка є додатком №1 до договору купівлі-продажу насіння №14 НК 19/КВСЯ визначено найменування, кількість товару, загальну вартість та дату поставки товару, а також дату попередньої оплати товару.

Пунктом 2.2. договору визначено ціну та вартість товару. Так, на дату поставки товару ціна визначається в еквіваленті Євро до гривні та вказується в гривні. Ціна товару може бути змінена продавцем в односторонньому порядку, без попереднього узгодження із покупцем, у випадку зміни порядку та умов нарахування існуючих податків і зборів або інших змін у законодавстві, які вплинуть на вартість товару та порядок формування ціни на товар в період з дати підписання даного договору до дати поставки відповідної партії товару. Ціна товару також може бути змінена продавцем в односторонньому порядку у випадку зростання міжбанківського курсу придбання Євро до національної валюти України на 1 (один) або більше процентів, діючого на дату кожного фактичного платежу, відносно міжбанківського курсу придбання Євро до національної валюти України, що діяв на дату першого платежу за договором/ або поставки товару (в залежності від того, яка подія відбувається першою). У випадку проведення часткової попередньої оплати за товар наступні оплати за договором у разі зміни в сторону зменшення міжбанківського курсу Євро відносно гривні здійснюються за міжбанківським курсом Євро, визначеним на день першої оплати. У випадку проведення часткової або повної попередньої оплати - ціна частини товару/партії товару, який відпускається покупцю, перераховується за ціною на день проведення попередньої оплати за нього.

Вартість товару розраховується за формулою та сплачується в гривні:

Х2 = (Y2/YI) * XI, де

XI - вартість товару у національній валюті України на дату першого платежу за договором/ або поставки товару (в залежності від того, яка подія відбувається першою).

Y1 - міжбанківський курс придбання Євро до національної валюти України який визначається як середній на міжбанківському валютному ринку на дату першого платежу за договором/або поставки товару (в залежності від того, яка подія відбувається першою) з врахуванням комісії банків на обслуговування платежів в розмірі 0,3%.

Y2 - міжбанківський курс придбання Євро до національної валюти України, який визначається як середній на міжбанківському валютному ринку в день, що передує дню фактичних розрахунків по даному договору з врахуванням комісії банків на обслуговування платежів в розмірі 0,3%;

Х2 - кінцева вартість товару у національній валюті України до сплати.

При цьому, загальна ціна товару, підрахована з урахуванням результатів коригування ціни на товар на дату здійснення кожного фактичного платежу, є фактичною загальною ціною товару по цьому договору, яку покупець зобов'язаний оплатити. У випадку несвоєчасної оплати, покупець оплачує повну вартість придбаного товару з урахуванням п. 2.2 цього договору. При цьому, ціна за товар визначається на дату здійснення фактичного платежу. Курси валют і їх співвідношення визначається згідно даних, вказаних на сайті: www.udinform.com. Міжбанківський курс придбання Євро до національної валюти України, який визначається як середній на міжбанківському валютному ринку в день, що передує дню розрахунків по даному договору з врахуванням комісії банків на обслуговування платежів в розмірі 0,3% (п.2.2. договору).

Пунктом 3.8 договору визначено, що товар вважається прийнятим покупцем за кількістю та якістю в момент отримання товару представником покупця від представника продавця у відповідності до видаткової накладної. Право власності на товар переходить до покупця з моменту прийняття товару покупцем (п.3.9 договору).

На виконання взятих на себе за договором зобов'язань, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 946560,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № АІ000007734 від 01.08.2014 р., підписаною та скріпленою печатками сторін, а також довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей № 110 від 28.07.2014р. (в матеріалах справи).

Порядок розрахунків визначено п.2.3 договору, а саме, покупець здійснює попередню оплату за товар у розмірі 0% вартості кожної окремої партії товару, зазначеної в додатку (ах) до договору або замовленні покупця не пізніше, ніж за 7 днів до дати поставки відповідної партії товару. Решта вартості товару (вартість товару зменшена на суму здійсненої передплати) виплачується покупцем, згідно наступного графіку, визначеного договором: до 01.12.2014р. - 100 % вартості партії товару отриманого покупцем, що наростаючим підсумком складає 100% вартості партії товару). Повний розрахунок за товар здійснюється покупцем не пізніше 01.12.2014р.

Матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем зобов'язань, згідно укладеного договору. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, факт проведення відповідачем оплати за поставлений товар підтверджений не був, станом на день розгляду справи доказів оплати суду не надано, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі несплаченої вартості товару, яка складає 946 560, 00 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.2. договору та Специфікацією, сторони погодили односторонню зміну ціни товару позивачем (продавцем) без погодження з відповідачем (покупцем), зокрема, у випадку зростання міжбанківського курсу придбання Євро до національної валюти України на 1 (один) або більше процентів, діючого на дату кожного фактичного платежу, відносно міжбанківського курсу придбання Євро до національної валюти України, що діяв на дату першого платежу за договором/ або поставки товару (в залежності від того, яка подія відбувається першою). При цьому, відкоригована сума вираховується на підставі п.2.2 договору, відповідно до формули узгодженої сторонами.

У відповідності до ст.632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Пунктом 2.2 договору сторонами погоджено односторонню зміну позивачем ціни товару без погодження з відповідачем у випадку зростання міжбанківського курсу придбання євро до національної валюти.

Відповідно до ст. 189 ГК України, суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни. Вільні ціни встановлюються на всі види продукції та визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін (ст. 190 ГК України).

Статтею 533 ЦК України визначено, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, що стосується зміни ціни товару у відповідності до умов п.2.2 договору.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Правовою позицією Вищого господарського суду встановлено, що сторонами у належній формі досягнуто згоди щодо можливості зміни обумовленої ціни у визначених ними випадках та визначено спосіб перегляду ціни відповідно до формули, за якою вираховується зміна ціни. Чинне законодавство не містить прямого застереження про недійсність відповідної домовленості (Постанова Вищого господарського суду України від 24.05.2011р. по справі №07/152-10).

Відтак, враховуючи законодавчі положення та те, що умовами договору сторони передбачили зміну ціни товару з врахуванням зростання міжбанківського курсу придбання євро (відкориговану вартість товару), суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача 1439710, 33 грн. скоригованої вартості товару відповідно до уточненого розрахунку, з урахуванням заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 216 ГК України встановлює, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування саме до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених законами та договором. При цьому, у відповідності до ст.218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язання контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Штрафними санкціями у відповідності до умов ст.230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч.1 ст.550 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України). Одним з правових наслідків порушення зобов'язання ст.611 ЦК України визначає сплату неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п.6.4. договору, у випадку порушення покупцем термінів оплати, обумовлених в договорі, покупець сплачує продавцю неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежів по оплаті товару, від своєчасно неоплаченої суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повної оплати, а також 20 (двадцять) процентів річних від простроченої суми.

При цьому, пунктом 6.6. договору сторони визначили, що сплата неустойки (штрафу, пені) не звільняє покупця від виконання своїх зобов'язань за договором, і не позбавляє продавця права на інші заходи захисту своїх інтересів відповідно до чинного законодавства України. Пунктом 6.7. договору, сторони дійшли взаємної згоди, щодо вимог про стягнення штрафних санкцій за цим договором строк позовної давності складає 3 роки, а також штрафні санкції нараховуються протягом всього строку позовної давності (п.6.7. договору).

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1. ст. 259 ЦК України).

На підставі наведеного, за прострочення виконання грошового зобов'язання, у відповідності до п.п.6.4., 6.7 договору та з врахуванням положень ст.625 ЦК України, якою передбачено можливість нарахування процентів у іншому розмірі передбаченому договором, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню за період з 02.02.2014р. по 05.02.2015р., яка становить 47 924, 46 грн. та 20% річних в розмірі 34 231, 75 грн., відповідно до уточненого розрахунку ціни позову від 06.02.2015р. (в матеріалах справи).

Крім того, відповідно до п. 6.5. договору, в разі порушення покупцем строків попередньої оплати та/або оплати за товар відповідно до графіку, встановленого договором, продавець має право стягнути з покупця штраф у розмірі 10% від суми несплаченої або несвоєчасно сплаченої вартості товару. Штраф сплачується за кожне порушення строків проведення оплати, встановлених договором.

Відтак, у відповідності до умов договору, за порушення відповідачем встановлених договором строків оплати, позивачем правомірно нараховано відповідачу штраф у розмірі 94 956, 00 грн. - 10% від суми несплаченої вартості товару.

Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з врахуванням заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог становить 1616 522, 54 грн., з яких: 1 439 710, 33 грн. - відкоригована сума основного боргу, 47924, 46 грн. - пеня, 20% річних в розмірі 34231, 75 грн. та 10% штрафу від суми несплаченої вартості товару в розмірі 94 656, 00 грн.

Щодо заявленої позивачем вимоги про припинення провадження в частині зменшеної суми відкоригованої основної суми заборгованості в розмірі 25353, 50 грн. суд зазначає.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду «Про судове рішення» № 6 від 23.03.2012р., про зміну предмета або підстав позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, якщо відповідну заяву прийнято господарським судом, зазначається в описовій частині рішення, і подальший виклад рішення, в тому числі його резолютивної частини, здійснюється з урахуванням такої заяви. При цьому у господарського суду відсутні підстави для припинення провадження у справі в частині, на яку зменшився розмір позовних вимог.

Враховуючи наведені положення та чітко регламентований ст. 80 ГПК України перелік підстав припинення провадження у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав припинення провадження у справі в частині зменшених позовних вимог в розмірі 25353, 50 грн.

Відповідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 38 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань, відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі відповідно до заяви про зменшення позовних вимог.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст. 11, 257, 259, 509, 526, 549-551, 530, 533, 611, 612, 625, 632, 692 ЦК України, ст.ст.189,193, 216, 218, 230 ГК України, ст.ст. 43, 32, 33, 38, 49, 75, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства «Ротен», Львівська область, Пустомитівський район, с. Малечковичі, вул. Вечірня, 1 () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл», м. Київ, вул. Васильківська, 34, корпус В, кімната 308 () - 1439710, 33 грн. - основного боргу, 47924, 46 грн. - пені, 34231, 75 грн. - 20% річних, 10% штрафу від суми несплаченої вартості товару в розмірі 94 656, 00 грн. та 32 330, 45 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення складено 06.03.2015р.

Суддя Мороз Н.В.