ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" березня 2015 р.Справа № 922/4611/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Сіліна М.Г.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод", м. Лозова
до Відкритого акціонерного товариства "Амкодор" - Керуюча компанія холдингу", м. Минськ
про стягнення коштів в розмірі 114971,00 доларів США
за участю :

Представник позивача - Савві Л.Є. довіреність №5 від 25.12.2013 року;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Відкритого акціонерного товариства "Амкодор" - Керуюча компанія холдингу" про стягнення 114971,00 доларів США. В обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання покладених на відповідача обов"язків за Договором №У-50/036-13 від 14 січня 2013 року.

Ухвалою суду від 20.10.2014 року за позовною заявою було порушено провадження по справі №922/4611/14 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 грудня 2014 року.

Ухвалою суду від 02.12.2014 року розгляд справи було відкладено на 03 лютого 2015 року.

Ухвалою суду від 03.02.2014 року, з огляду на ненадання сторонами в повному обсязі витребуваних судом документів та неявку представника відповідача в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 24 лютого 2015 року. Цією ж ухвалою провадження у справі №922/4611/14 було зупинено, у зв'язку із зверненням до компетентного органу Республіки Білорусь з судовим дорученням про повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні 24.02.2015 року було оголошено технічну перерву до 02 березня 2015 року.

Ухвалою суду від 02.03.2015 року розгляд справи було поновлено.

Представник позивача 16.02.2015 року надав до суду клопотання (вх.№5946) про долучення до матеріалів справи копії ухвали суду з її офіційним перекладом з української мови російською, правильність якого посвідчена нотаріально та докази направлення на адресу відповідача копії ухвали суду з перекладом по лінії кур'єрської пошти.

Крім того, 24.02.2014 року від позивача також надійшло клопотання (вх.№7207) про залучення до матеріалів справи копії Угоди від 12.12.2014 року до Договору №У-50/036-13 від 14 січня 2013 року та виписки з особового рахунку.

Надані позивачем документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 02.03.2015 року представник позивача зазначив, що відповідно до умов Угоди від 12.12.2014 року до Договору №У-50/036-13 від 14 січня 2013 року позивачем було оплачено повну суму заборгованості та просив провадження по справі припинити, судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, документів, витребуваних судом та відзиву на позовну заяву, не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчать поштові повідомлення про вручення.

Суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані позивачем документи, судом встановлено, що відповідач, після звернення ТОВ "Лозівський ковальсько-механічний завод" з позовом до суду, в повному обсязі сплатив кошти, які є предметом спору у даній справі, що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку ТОВ "Лозівський ковальсько-механічний завод", наданими суду представником позивача.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність предмету спору щодо стягнення з відповідача 114971,00 доларів США.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4.2., 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.11р. №18 припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. При цьому господарському суду слід мати на увазі, що оскільки відповідний орган не має права скасовувати та вносити зміни до раніше прийнятих ним індивідуальних правових рішень, тобто ненормативних правових актів, що є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання (стосовно відповідних актів органів місцевого самоврядування про це зазначено також у Рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009), то такі дії не свідчать про припинення існування предмета спору. Водночас юридична оцінка актів державних та інших органів, прийнятих з питань скасування та внесення змін до згаданих індивідуальних правових рішень, має здійснюватися господарським судом з урахуванням частини другої статті 4 ГПК. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

З огляду на наведене вище, провадження по даній справі підлягає припиненню на підставі ч.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, у звязку зі сплатою відповідачем заборгованості після порушення провадження по справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.ст. 44-49 ГПК України.

У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Таким чином, у зв'язку з тим, що заборгованість було сплачено після порушення провадження по справі, судовий збір в повному обсязі покладається на відповідача.

Пунктом 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 передбачено, що за змістом згаданого припису пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у разі подання до господарського суду позову про стягнення іноземної валюти обов'язковим є зазначення еквіваленту в національній валюті України (гривнях). Виходячи з останнього й визначається сума судового збору, що сплачується з позовної заяви у національній валюті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий частини першої статті 6 Закону України "Про судовий збір").

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44-49 п. 1.1. частини 1 ст. 80, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №922/4611/14припинити .

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Амкодор" - Керуюча компанія холдингу" (Республіка Білорусь, 220013, м. Мінськ, вул. П.Бровки 8, к.201, УПН 100135676, ОКПО 05762507) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" (64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Свободи, 24, ) 29 780,84 грн. судового збору.

Видати накази після набрання ухвалою законної сили.

Суддя Т.С. Денисюк