номер провадження справи 16/29/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015 Справа № 908/1141/15-г

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кримський прибережний альянс" (69095, м.Запоріжжя, вул.Луначарського, 17-а, )

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Інтермаш" (69057, м.Запоріжжя, вул.Тамбовська, 1-а, )

про визнання права власності

Суддя Ніколаєнко Р.А.

Представники сторін:

від позивача - Козиряцька І.М. (договір про надання юридичної допомоги від 06.02.2015 № 364)

від відповідача - Наконечний О.Г. (ліквідатор, постанова господарського суду Запорізької області від 12.01.2015 у справі № 908/6096/14)

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ "Кримський прибережний альянс" заявлено позов про визнання за ним права власності на об'єкт нерухомого майна - літ.Ю, який знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Луначарського,17-а.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.02.2015 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1141/15-г, справі присвоєно номер провадження 16/29/15, засідання суду призначено на 04.03.2015. В засіданні 04.03.2015 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На обґрунтування заявлених вимог, заснованих на положеннях ст.ст.317, 319, 328, 391, 392 Цивільного кодексу України, позивач пояснив, що являється власником спірного майна в результаті його створення, але в зв'язку з тим, що за даними технічного паспорту воно значиться як самочинне будівництво, зареєструвати право є утрудненим. Цим користується відповідач, який є орендарем спірного майна на підставі договору оренди № 12/05/14 від 12.05.2014, вимагаючи надати правовстановлюючі документи на майно, а в іншому випадку заявляє про включення спірного об'єкту до ліквідаційної маси ТОВ "ВКП "Інтермаш", яке перебуває у процедурі банкрутства.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала.

Відповідач позов не визнав, про що надав відзив на позовну заяву. Зазначив, що ненадання правовстановлюючих документів на спірний об'єкт означає, що позивач не є власником цього об'єкта, а згідно з положеннями законодавства про банкрутство майно, що належить банкруту на праві володіння або користування може бути включено до ліквідаційної маси.

В судовому засіданні ліквідатор відповідача підтримав заперечення на вимоги позивача.

Дослідивши матеріали та обставини справи, заслухавши представників сторін, судом встановлено наступне.

В зв'язку з внесенням колишнім співзасновником до статутного капіталу ТОВ "Кримський прибережний альянс" майна - вбудованого нежитлового приміщення першого поверху будівлі водної станції, що становить 16/25 частин об'єкту літ.А-2 загальною площею 505,1 кв.м, що розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул.Луначарського, 17-а і це майно зареєстроване в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за ТОВ "Кримський прибережний альянс" (узагальнені відомості щодо об'єкту нерухомості ТОВ "БТІ").

В подальшому 100% часток в статутному капіталі позивача було відчужено нинішньому єдиному засновнику, а до того останнім за договором купівлі-продажу від 10.09.2010 № 100910 з ТОВ "Індустріал Центр" придбавалися у власність об'єкти нерухомості по вул.Луначарського, 17-а в м.Запоріжжі і з співставлення договору та технічної документації слідує, що спірне майно літ.Ю до предмету договору не входило.

На замовлення позивача ТОВ "БТІ" виготовлено технічний паспорт на об'єкти нерухомості по вул.Луначарського, 17-а в м.Запоріжжі, об'єкт літ.Ю площею 143,2 кв.м значиться самочинним будівництвом.

Відповідно до ст.331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Згідно зі ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч.1 ст.376 ЦК України нерухоме майно, збудоване без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил вважається самочинним будівництвом.

Як зазначалося, на технічній документації будівля літ.Ю значиться як самочинне будівництво.

За загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч.2 ст.376 ЦК України).

Разом з тим, частиною 5 ст.376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Прав інших осіб в зв'язку із створенням майна позивач не порушив, що дозволяє визнанню судом права власності позивача на самочинно збудоване ним майно - літ.Ю по вул.вул.Луначарського, 17-а в м.Запоріжжі.

Як вбачається, допущені позивачем недопрацювання при здійсненні поліпшень майна та будівництва потягло втручання до майна відповідача - ТОВ "ВКП "Інтермаш", з яким ТОВ "Кримський прибережний альянс" було укладено договір оренди № 12/05/14 від 12.05.2014. За цим договором позивач передав відповідачу у строкове платне користування будівлю літ.Ю по вул.Луначарського, 17-а.

Так, позивач отримав від відповідача листа вих.№ 05-02/15 від 05.02.2015 з вимогою надати правовстановлюючі документи на орендоване майно та із застереженням про те, що в разі їх ненадання право власності буде вважатися непідтвердженим, а тому після проведення інвентаризації включене до ліквідаційної маси, яка формується в процедурі банкрутства ТОВ "ВКП "Інтермаш".

Ст.392 Цивільного кодексу України надає право власнику майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, у тому числі це стосується і нерухомого майна.

За приписами ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист не тільки свого цивільного права, а й цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому, охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

В ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-ІV закріплено обов'язок судів застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. і протоколами до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., ратифікованих Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Матеріалами справи та поясненнями підтверджено належність нерухомості, щодо якої заявлено вимоги, позивачу на праві власності.

При цьому, встановлені обставини свідчать про порушення прав та інтересів позивача відповідачем.

Оцінивши викладені вище обставини у їх сукупності суд знайшов вимоги позивача обґрунтованими, правомірними, а тому позов слід задовольнити.

Враховуючи обставини справи судові витрати залишаються за позивачем, яким допущено недбалість при створенні майна, щодо якого заявлено позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "Кримський прибережний альянс" (69095, м.Запоріжжя, вул.Луначарського, 17-а, ) право власності на об'єкт нерухомого майна - літ.Ю, який знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Луначарського,17-а.

Суддя Р.Ніколаєнко

Рішення оформлено та підписано 05.03.2015.