РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2015Справа №910/24463/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Укрфарм»

до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

про визнання припиненим зобов'язання поруки за Договором поруки № 12/14/1006 від 19.10.2010 р.

Головуючий суддя Нечай О.В.

суддя Бондарчук В.В.

суддя Князьков В.В.

Представники сторін:

від позивача: Абросімов С.С., за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Укрфарм» (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - відповідач) про визнання припиненим зобов'язання поруки за Договором поруки № 12/14/1006 від 19.10.2010 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.11.2014 р. було порушено провадження у справі № 910/24463/14, розгляд справи призначено на 03.12.2014 р.

02.12.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

03.12.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву.

У судове засідання 03.12.2014 р. представник позивача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 10.11.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/24463/14 позивач не виконав.

У судове засідання 03.12.2014 р. представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 10.11.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/24463/14 відповідач виконав.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, суд задовольнив вищезазначене клопотання.

Враховуючи те, що представники сторін у судове засідання 03.12.2014 р. не з'явились, а також у зв'язку із невиконанням позивачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 10.11.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/24463/14, задоволенням клопотання про відкладення розгляду справи та необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 14.01.2015 р.

У судове засідання 14.01.2015 р. представник позивача не з'явився.

У судове засідання 14.01.2015 р. представник відповідача з'явився та подав клопотання про продовження строків розгляду справи.

Розглянувши у судовому засіданні 14.01.2015 р. клопотання представника відповідача про продовження строків розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строку розгляду справи.

Враховуючи те, що представник позивача у судове засідання 14.01.2015 р. не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням позивачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 10.11.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/24463/14 та від 03.12.2014 р., розгляд справи було відкладено на 21.01.2015 р.

20.01.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача були подані уточнення до відзиву.

У судове засідання 21.01.2015 р. представник позивача не з'явився.

У судове засідання 21.01.2015 р. представник відповідача з'явився та подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.01.2015 р. призначено колегіальний розгляд справи № 910/24463/14.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва Князькова В.В. від 21.01.2015 р. розгляд справи № 910/24463/14 доручено здійснювати колегії суддів у складі: головуючий суддя Нечай О.В., суддя Бондарчук В.В., суддя Князьков В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.01.2015 р. справу № 910/24463/14 було прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Нечай О.В., суддя Бондарчук В.В., суддя Князьков В.В., розгляд справи призначено на 18.02.2015 р.

16.02.2015 р. представником відповідача через відділ діловодства господарського суду міста Києва були подані документи для долучення до матеріалів справи.

У судове засідання 18.02.2015 р. представник позивача з'явився, надав свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 18.02.2015 р. не з'явився.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2010 р. між Публічним акціонерним товариством «Райффазен Банк Аваль» (далі - позивач, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Укрфарм» (далі - відповідач, поручитель) було укладено Договір поруки (з юридичною особою) № 12/14/1006 (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання кредитних зобов'язань, в тому числі тим, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору, за умовами якого боржник зобов'язаний:

- повернути кредит в розмірі 789 337,00 доларів США;

- сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 11,0% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов Кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим Договором;

- сплатити комісію за видачу кредитних коштів у розмірі 0,99% від ліміту кредитної лінії;

- сплатити пені, штрафи, передбачені Кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки кредитора, пов'язані з неналежним виконанням боржником умов Кредитного договору.

Під Кредитним договором у Договорі поруки розуміється Кредитний договір № 010/14/227 від 29.11.2007 р., який укладений між боржником (Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка Холдинг Інвест») та кредитором (далі - Кредитний договір).

Позивач зазначає про те, що з розрахунку заборгованості боржника по Кредитному договору, складеного відповідачем, вбачається, що боржник прострочив повернення частини кредиту в сумі 57 554,92 дол. США, яку мав сплатити до 31.12.2011 року включно - згідно Графіку погашення заборгованості в редакції Додатку № 1 до Додаткової угоди № 010/14/227/10 від 27.07.2011 року до Кредитного договору. Тобто, на думку позивача, з 01.01.2012 року боржник вважається таким, що прострочив виконання основного зобов'язання щодо повернення чергової частини кредиту, яке було забезпечено порукою відповідача за Договором поруки.

Відповідач звернувся до позивача, як до поручителя з вимогою від 18.01.2012 року про дострокове повернення кредиту, а також сплати процентів та штрафних санкцій за забезпеченим Кредитним договором, але до суду з відповідним позовом, в тому числі, до позивача, відповідач звернувся тільки в серпні 2013 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, що на думку позивача тягне за собою такі наслідки як припинення поруки.

Частинами 1 та 2 ст. 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року N 5 відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п. 2.2 Договору поруки поручитель зобов'язується здійснити виконання порушених кредитних зобов'язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному у такій вимозі. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем кредитних зобов'язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідачем було направлено позивачу вимогу про погашення заборгованості боржника за Кредитним договором в межах шестимісячного строку, визначеного частиною 4 ст. 559 Цивільного кодексу України.

Проаналізувавши умови Договору поруки та норми закону, які регулюють правовідносини, що склались між сторонами, суд дійшов висновку про те, що звернення відповідача до суду із позовом про стягнення з позивача, як поручителя, заборгованості за Кредитним договором в шестимісячний строк від дня настання строку виконання зобов'язання за Кредитним договором не є обов'язковою умовою чинності поруки за Договором поруки, так як сторони у п. 2.2 Договору поруки погодили, що вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем кредитних зобов'язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі.

Враховуючи вищенаведене, у суду відсутні підстави вважати, що у зв'язку із зверненням відповідача до суду з позовом до позивача, як поручителя, про стягнення заборгованості за Кредитним договором в понад шестимісячний строк порука за Договором поруки припинилась.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про визнання припиненим зобов'язання поруки за Договором поруки не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 - 85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Повне рішення складено 23.02.2015 р.

Головуючий суддя О.В. Нечай

Суддя В.В. Бондарчук

Суддя В.В. Князьков