ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.02.15р. Справа № 904/10149/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРКРЕДИТБАНК", м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗЕРТА", м. Дніпропетровськ

про стягнення 23 559 793,38 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Погорєлова Н.Ю., довіреність № 181 від 19.01.2015 року, заступник начальника юридичного юправління;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗЕРТА" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 23 559 793,38 грн., яка складається з сум: 23 000 000,00 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 449 602,74 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам; 105 863,02 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 4 327,62 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 09.10.2014р. № 108 „Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ІНТЕРКРЕДИТБАНК", згідно з яким з 10.10.2014р. по 10.01.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "ІНТЕРКРЕДИТБАНК", позов від імені банку заявлено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію В.В. Косюгою.

Згідно п. 3 Закону України „Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Виходячи з вищевикладеної норми, судовий збір за подання позову позивачем не сплачено.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до Кредитного договору № 09-0031/К, укладеного 27.03.2014р. між Публічним акціонерним товариством "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗЕРТА", (Позичальник), відповідачу було надано кредит у розмірі 23 000 000,00 грн. з платою за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості - 26.03.2015р.

У зазначений договором термін відповідач не виконав зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за кредитне обслуговування, у зв'язку з чим у відповідача станом на 01.12.2014р. утворилась заборгованість відповідача у загальному розмірі 27 626 418,59 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

29.12.2014р. позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗЕРТА" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Щорса, буд. 4,офіс 408, );

- вжити заходи забезщпечення позову шляхом накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗЕРТА" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Щорса, буд. 4,офіс 408, ), які обліковуються на інших рахунках у банківських або інших кредитно - фінансових установах, у межах розміру суми позовних вимог у сумі 23 559 793,38 грн.

В дане судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлена судом належним чином, за адресою зазначеною в позовній заяві, що підтверджено поштовим повідомленням.

Клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю участі у справі представника відповідача до суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача за викладених обставин не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Публічним акціонерним товариством "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗЕРТА" (Позичальник) укладений Кредитний договір № 09-0031/К від 27.03.2014р.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Одностороння вiдмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.1.1. договору Банк на умовах цього договору надає позичальнику кредит у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 23 000 000, 00 грн. (Двадцять три мільйони гривень 00 копійок) (надалі за текстом - кредит), а позичальник зобов'язується повернути кошти, одержані в межах кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.

Банк надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, відкличності, повернення та плати за користування.

На виконання прийнятих 23 000 000, 00 грн., що підтверджено доданими до матеріалів справи доказами (випискою по особовим рахункам відповідача (а.с.15-23)).

Позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти за користування кредитом із розрахунку 11,5% (одинадцять цілих п'ять десятих відсотків) річних (п.1.1. договору).

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до п.1.3. договору кінцевий строк повернення повної суми кредиту „26" березня 2015 року.

Відповідно до п.3.5. договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно у період з 01 по 10 число місяця включно, наступного за місяцем, за який було здійснене таке нарахування, та остаточно при повному погашенні кредиту.

Як підтверджено матеріалами справи, відповідач не віконував належним чином зобов'язання з оплати кредиту та процентів за користування грошовими коштами. Так, станом на час звернення до суду за кредитом не сплачено жодного платежу, заборгованість за процентами складає 449602,74грн., що утворились в період жовтень-листопад 2014р.

Відповідно до п.3.6. договору у разі прострочення постачальником строку процентів, комісій відповідно до умов цього договору протягом 10 календарних днів, у перший робочий день після спливу вказаного 10-денного строку прострочення Банк має право вважати строк повернення кредиту таким, що настав; та вимагати від позичальника в цей день погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти, комісії, пеню, неустойку та інші платежі, що вказані у цьому договорі, розраховані на цей день (за фактичне користування кредитом або його частиною).

Отже, позивач має право на стягнення повної суми отриманого кредиту, процентів та інших платежів, що вказані у кредитному договорі.

Станом на 01.12.2014р. заборгованість відповідача перед позивачем складається з 23 000 000,00 грн. - заборгованості за простроченим кредитом, 449 602,74 грн. - заборгованості по простроченим відсоткам.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантiєю, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства. Розмiр неустойки, встановлений законом, може бути збiльшений у договорi (ст.ст. 549, 551 ЦК України).

Відповідно до п.9.2. договору за порушення строків повернення кредиту, сплати процентів, комісії та інших платежів, передбачених, зокрема, п.п.1.3, 1.4., 3.5, 6.4. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь та на вимогу банку пеню від суми невиконаного або неналежно невиконаного зобов'язання щодо платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за строк прострочення виконання зобов'язання, на суму невиконаного зобов'язання. День усунення порушення (тобто виконання позичальником відповідного зобов'язання) не включається у строк, за який нараховується пеня.

У зазначений Кредитним договором термін відповідачем не виконано зобов'язання по сплаті заборгованості за нараховані проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 105 863,02 грн. - пеню за несвоєчасну сплату кредиту; 4 327,62 грн. - пеню за несвоєчасну сплату відсотків.

Враховуючи не оплату відповідачем заборгованості по кредиту та процентам за користування кредитом до цього часу, суд вважає, що позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача пеню, розмір якої при перерахуванні судом виявився вірним.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі у загальному розмірі 23 559 793,38 грн., яка складається з сум: 23 000 000,00 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 449 602,74 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам; 105 863,02 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 4 327,62 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

29.12.2014р. позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗЕРТА" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Щорса, буд. 4,офіс 408, );

- вжити заходи забезщпечення позову шляхом накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗЕРТА" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Щорса, буд. 4,офіс 408, ), які обліковуються на інших рахунках у банківських або інших кредитно - фінансових установах, у межах розміру суми позовних вимог у сумі 23 559 793,38 грн.

Суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності зі ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

В даному випадку, доказів необхідності вжиття заходів до забезпечення позову позивачем не надано.

У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 09.10.2014р. № 108 „Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ІНТЕРКРЕДИТБАНК", згідно з яким з 10.10.2014р. по 10.01.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "ІНТЕРКРЕДИТБАНК", позов від імені банку заявлено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію В.В. Косюгою.

Згідно п. 3 Закону України „Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Виходячи з вищевикладеної норми, судовий збір за подання позову позивачем не сплачувався.

Відповідно до ч.4 ст.49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у розмірі 73 080,00 грн. в доход державного бюджету.

Керуючись ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗЕРТА" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Щорса, буд. 4,офіс 408, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" (49055, м. Дніпропетровськ, вул. Титова, буд. 36, ) 23 000 000,00 грн. - заборгованості за простроченим кредитом, 449 602,74 грн. - заборгованості по простроченим відсоткам; 105 863,02 грн. - пені за несвоєчасну сплату кредиту; 4 327,62 грн. - пені за несвоєчасну сплату відсотків.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗЕРТА" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Щорса, буд. 4,офіс 408, ) на користь Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, код ЄДРПОУ 379 892 69, рахунок 312 142 067 830 05 в Відділенні банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 220 300 01) 73 080,00 грн. - судового збору

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

23.02.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік