ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

03 березня 2015 року Справа № 915/114/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі Мавродій Г.В.,

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Черепенко В.Г. (ліквідатор),

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторій "ЗОЛОТИЙ КОЛОС" (57500, Миколаївська область, м. Очаків, вул. 60 років СРСР, 7, ідентифікаційний код 22440107, поштова адреса: 54017, м. Миколаїв, вул. Московська, 54а)

в особі ліквідатора: арбітражного керуючого Черепенко Вікторії Григорівни (54017, м. Миколаїв, а/с 150)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Югагроконтракт" (54000, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Бугський бульвар, буд. 15)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Банк Богуслав" (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 81)

про стягнення 19 330 201,38 грн.

В С Т А Н О В И В:

03.02.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Санаторій "ЗОЛОТИЙ КОЛОС" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Черепенко Вікторії Григорівни (далі - Черепенко В.Г.) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Югагроконтракт" про стягнення в порядку регресу суми боргу в загальному розмірі 19 330 201,38 грн., з яких: 15 999 616,35 грн. - основного боргу, 2 516 860,91 грн. - прострочених процентів за кредитом, 153 727,96 грн. - пені за несплачені проценти по кредиту, 500 000,00 грн. - комісії за кредитом, 159 996,16 грн. - штрафу за порушення строку погашення кредиту.

До позовної заяви позивач докази сплати судового збору не надав, заявивши клопотання б/н та б/д про відстрочення сплати судового збору до прийняття судом рішення по даній справі.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 06.02.2015 р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 03.03.2015 р. Відстрочено позивачу сплату судового збору до 03.03.2015 р. У сторін витребувано документи і докази, необхідні для вирішення спору.

02.03.2015 р. до суду від позивача надійшло клопотання, в якому ліквідатор ТОВ Санаторій "ЗОЛОТИЙ КОЛОС" Черепенко В.Г. просить зменшити розмір судового збору та відстрочити сплату судового збору по даній справі до прийняття судом рішення по суті справи. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на відсутність у позивача коштів для сплати судового збору через стійке незадовільне фінансове становище, що зумовлено наступним:

- примусове звернення стягнення на предмет іпотеки, належний на праві власності позивачу, в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Югагроконтракт" перед Публічним акціонерним товариством (ПАТ) "Банк Богуслав";

- винесення господарським судом Миколаївської області постанови від 31.01.2013 р. у справі № 915/106/13 про визнання боржника - ТОВ Санаторій "ЗОЛОТИЙ КОЛОС" банкрутом за ознаками ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Таким чином, позивач не має можливості здійснити оплату судового збору у розмірі 73 080,00 грн. із-за відсутності коштів, що на думку позивача, є підставою для зменшення сплати розміру судового збору та відстрочення сплати судового збору до прийняття судом рішення по суті.

03.03.2015 р. у судове засідання з'явилася представник позивача Черепенко В.Г. (ліквідатор), яка вимог суду не виконала, звернулася до суду з клопотанням за вих. № 02-06/152 від 02.03.2015 р. про витребування доказів від банку та відкладення розгляду справи.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, не подав витребувані судом докази.

Ухвала господарського суду Миколаївської області від 06.02.2015 р. направлена на адресу ТОВ "Югагроконтракт": 54015, м. Миколаїв, вул. Бугський бульвар, буд. 15. Вказану ухвалу та конверт, в якому вона направлялась на адресу відповідача разом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, повернуто відділенням поштового зв'язку з відміткою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" (аркуші справи 31-34).

Відповідно до абз. 3 пп. 3.9.1 пп 3.9 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 р. № 18 (із змінами), в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, ТОВ "Югагроконтракт" вважається повідомленим про час і місце розгляду справи судом.

Від ПАТ "Банк Богуслав" в судове засідання повноважний представник також не з'явився, вимог суду третьою особою не виконано, витребуваних ухвалою суду від 06.02.2015 р. доказів не подано. При цьому, клопотанням за вих. № 39/03 від 26.02.2015 р. ПАТ "Банк Богуслав" просить суд не розглядати справу 03.03.2015 р. у зв'язку з неотриманням від позивача копії позову та доданих до нього матеріалів.

Розглянувши доводи позивача та дослідивши подані ним докази, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про зменшення сплати розміру судового збору та відстрочення сплати судового збору до прийняття судом рішення по суті, при вирішені даного клопотання суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.07.2012 р. № 01-06/869/2012 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" та п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" за приписами ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою: відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані із фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, визначених для сплати судового збору, не можуть вважитися підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Однак, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище позивача; наявності виняткових обставин, що зумовили би неможливість сплати судового збору.

Крім того, судом встановлено, що позовна заява підписана ліквідатором Черепенко В.Г.

На підтвердження повноважень ліквідатора ТОВ Санаторій "ЗОЛОТИЙ КОЛОС", Черепенко В.Г. надала постанову господарського суду Миколаївської області від 31.01.2013 р. у справі № 915/106/13 про визнання боржника - ТОВ Санаторій "ЗОЛОТИЙ КОЛОС" банкрутом за ознаками ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Згідно п. 40 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)" (із змінами) норми нової редакції Закону у справах про банкрутство відсутнього боржника не застосовуються, оскільки процедура банкрутства такого боржника цією редакцією Закону не передбачена. Тому заява (заяви) про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника, подана (подані) до 19.01.2013, розглядаються за правилами попередньої редакції Закону.

Відповідно до ст. 3-1 Закону про банкрутство арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка діє на підставі ліцензії арбітражного керуючого, виданої уповноваженим органом у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 25 Закону про банкрутство передбачено, що ліквідатор, з дня свого призначення, зокрема, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту тощо.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 25 названого Закону, з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Положеннями частини 12 статті 3-1 Закону про банкрутство встановлено, що оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Згідно ч. 16 ст. 3-1 Закону про банкрутство звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду.

Отже, Законом про банкрутство передбачено відшкодування витрат арбітражного керуючого, тому ліквідатор банкрута може самостійно оплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі за подання позовної заяви, включивши цю суму до звіту про відшкодування витрат арбітражного керуючого відповідно до положень ст. ст. 3-1 Закону про банкрутство.

Таким чином, позивачем не доведено належними доказами наявність обставин, що могли бути підставою для відстрочення сплати судового збору. До того ж, не зрозуміло на яку саме суму слід зменшити розмір судового збору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що у встановлений судом строк позивач не надав доказів сплати судового збору, суд вирішив залишити позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 4 ст. 81 ГПК України після усунення обставин, які зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 44, 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов залишити без розгляду.

Після усунення обставин, які зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. ст. 91, 93, 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.С. Адаховська