РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015Справа №5011-13/5659-2012

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс СК»

до Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз-України»

про стягнення 92 294,82 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Литвиненко В.Д. (представник за довіреністю від 02.03.2015р.);

від відповідача: Жигадло І.Б. (представник за довіреністю №52/10 від 19.09.2014р.).

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Едельвейс СК» (надалі також - позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз-України» (надалі також - відповідач) заборгованості в розмірі 92 294,82 грн., в тому числі 89 490,54 грн. основного боргу та 2 804,28 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на виконання вимог Договору поставки природного газу №11/11-153ПР-01 від 20.12.2010р. було здійснено оплату газу на суму 874 173,79 грн., а відповідачем здійснено поставку в кількості меншій ніж оплачено позивачем, а саме в розмірі 784 683,25, у зв'язку з чим виник надлишок сплаченої позивачем суми в розмірі 89 490,54 грн., про стягнення якої з відповідача позивач звернувся до суду.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він проти позову в частині стягнення основної суми заборгованості не заперечує, але заперечує проти стягнення з нього відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Курдельчук І.Д.) від 08.05.2012р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду, присвоєно справі №5011-13/5659-2012, розгляд справи призначено на 30.05.2012р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2012р. зупинено провадження у справі №5011-13/5659-2012 до закінчення процедури реорганізації Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" шляхом її реорганізації - приєднання до Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Дочірнього підприємства "Будівельник" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Листами від 01.04.2013р., від 14.01.2014р., від 03.02.2014р., від 03.03.2014р. та від 10.12.2014р. господарський суд звертався до учасників судового процесу з проханням повідомити про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, однак доказів на підтвердження усунення вказаних обставин надано не було.

Розпорядженням №04-23/106 від 05.02.2015р. у зв'язку з припиненням повноважень судді Курдельчук І.Д. призначено повторний автоматичний розподіл справи №5011-13/5659-2012.

В результаті проведеного автоматичного розподілу справ в Господарському суді міста Києва, справу №5011-13/5659-2012 було передано для розгляду судді Морозову С.М.

Ухвалою від 10.02.2015р. матеріали справи №5011-13/5659-2012 було прийнято до провадження суддею Морозовим С.М., судове засідання призначено на 03.03.2015р.

В судовому засіданні 03 березня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2010р. між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) було укладено Договір поставки природного газу №11/11-153ПР-01 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого, відповідач зобов'язується поставити позивачеві імпортований газ, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п. 1.2. цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору відповідач передає позивачу в період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року природний газ (надалі - газ) з урахуванням вартості його транспортування в обсязі до 443 тис. куб. м., в тому числі по місяцях: січень - 75 тис. куб. м., лютий - 60 тис. куб. м., березень - 50 тис. куб. м., квітень - 25 тис. куб. м., травень - 15 тис. куб. м., червень - 10 тис. куб. м., липень - 8 тис. куб. м., серпень - 10 тис. куб. м., вересень - 20 тис. куб. м., жовтень - 40 тис. куб. м., листопад - 55 тис. куб. м., грудень - 75 тис. куб. м.

Ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 2 187,20 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 2 464,94 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 2 957,93 грн. (п. 3.1. Договору).

Оплата за природний газ з урахуванням вартості транспортування територією України проводиться позивачем виключного грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі по 34% від вартості запланованих місячних обсягів проводяться не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу;

- оплата в розмірі по 33% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та до 15-го числа поточного місяця поставки. Остаточний розрахунок за спожитий газ з урахуванням вартості транспортування територією України здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу (за звітний місяць) до 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. (п. 4.1. Договору).

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що строк поставки газу: з 1 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання повноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, поширює дію на відносини, що склались між сторонами з 01 січня 2011 року і діє у частині поставки газу до 31 грудня 2011 року включно, а у частині розрахунків за газ - до їх повного здійснення. (п. 10.1. Договору).

Пунктом 1 Додаткової угоди №1 від 30.12.2010р. до Договору сторони виклали п. 3.1. в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 2 282,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 2 561,64 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 3 073,97 грн.».

Пунктом 1 Додаткової угоди №2 від 31.03.2011р. до Договору сторони виклали п. 3.1. в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 2 553,20 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 2 863,96 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 3 436,75 грн.».

Пунктом 1 Додаткової угоди №3 від 11.07.2011р. до Договору сторони виклали п. 3.1. в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 3 023,50 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 3 368,97 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 4 042,76 грн.».

Пунктом 1 Додаткової угоди №4 від 30.08.2011р. до Договору сторони домовились п. 1.2. викласти наступним чином: «Відповідач передає позивачу в період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року природний газ (надалі - газ) з урахуванням вартості його транспортування в обсязі до 407,778 тис. куб. м., в тому числі по місяцях: січень - 68,276 тис. куб. м., лютий - 64,879 тис. куб. м., березень - 47,562 тис. куб. м., квітень - 27,681 тис. куб. м., травень - 13,887 тис. куб. м., червень - 7,534 тис. куб. м., липень - 6,380 тис. куб. м., з 1 серпня по 05 серпня - 1,579 тис. куб. м., вересень - 0,000 тис. куб. м., жовтень - 40,000 тис. куб. м., листопад - 55,000 тис. куб. м., грудень - 75,000 тис. куб. м. Постачання природного газу в період з 06 серпня по 30 вересня 2011 року буде здійснюватися за окремим договором із набуттям чинності Закону України від 07.07.2011р. №3609-VI».

Пунктом 1 Додаткової угоди №5 від 19.10.2011р. до Договору сторони домовились п. 1.2. викласти наступним чином: «Відповідач передає позивачу в період з 01 січня 2011 року по 10 жовтня 2011 року природний газ (надалі - газ) з урахуванням вартості його транспортування в обсязі до 266,644 тис. куб. м., в тому числі по місяцях: січень - 68,276 тис. куб. м., лютий - 64,879 тис. куб. м., березень - 47,562 тис. куб. м., квітень - 27,681 тис. куб. м., травень - 13,887 тис. куб. м., червень - 7,534 тис. куб. м., липень - 6,380 тис. куб. м., з 1 серпня по 05 серпня - 1,582 тис. куб. м., вересень - 0,000 тис. куб. м., жовтень - 28,863 тис. куб. м. У зв'язку із набуттям чинності Законів України від 07.07.2011р. №3609-VI та від 20.09.2011р. №3741-VI постачання природного газу в період з 06 серпня 2011 року по 30 вересня 2011 року та з 11 по 31 жовтня 2011 року буде здійснюватися за окремим договором.».

Пункт 3.1. Договору відповідно до п. 2 Додаткової угоди №5 від 19.10.2011р. до Договору сторони виклали в такій редакції: «Ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 3 382,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 3 751,94 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 4 502,33 грн.».

Позивачем у відповідності до умов Договору було проведено на рахунок відповідача оплату в розмірі 874 173,79 грн. (за вирахування суми в розмірі 86 137,37 грн. не оплаченої позивачем за листопад 2011р.) згідно наступних платіжних доручень:

- №41 від 21.01.2011р. на суму 448 061,16 грн. (з врахуванням дебіторської заборгованості, вказаної в Акті звірки розрахунків та зазначеної в Листі позивача №2 від 17.01.2011р., в сумі 262 061,16 грн.);

- №151 від 22.02.2011р. на суму 153 950,00 грн.;- №927 від 20.09.2011р. на суму 122 000,00 грн.;

- №262 від 22.03.2011р. на суму 95 500,00 грн.;

- №393 від 21.04.2011р. на суму 52 000,00 грн.;

- №508 від 20.05.2011р. на суму 34 400,00 грн.;

- №613 від 21.06.2011р. на суму 34 400,00 грн.;

- №719 від 21.07.2011р. на суму 20 000,00 грн.;

- №927 від 20.09.2011р. на суму 122 000,00 грн.

Відповідачем поставку було здійснено лише частково на суму в розмірі 784 683,25 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями Актів передачі-приймання природного газу для потреб промислових споживачів:

- від 31.01.2011р. на суму в розмірі 209 878,24 грн.;

- від 28.02.2011р. на суму в розмірі 199 435,98 грн.;

- від 31.03.2011р. на суму в розмірі 146 204,06 грн.;

- від 30.04.2011р. на суму в розмірі 95 132,74 грн.;

- від 31.05.2011р. на суму в розмірі 47 726,17 грн.;

- від 30.06.2011р. на суму в розмірі 25 892,48 грн.;

- від 31.07.2011р. на суму в розмірі 25 792,84 грн.;

- від 31.08.2011р. на суму в розмірі 6 395,65 грн.;

- від 31.10.2011р. на суму в розмірі 28 225,09 грн.

Як стверджує позивач, що не заперечено відповідачем, газу, на оплачену позивачем суму в розмірі 89 490,54 грн., відповідачем поставлено не було.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язаний прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (стаття 662 ЦК України).

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу

Відповідно до п. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

02.02.2012р. позивачем було складено та направлено відповідачу претензію №30 від 02.02.2012р. про повернення грошових коштів на суму 89 490,54 грн.

У відповідь відповідачем направлено позивачу лист №31/10 - 1496 від 01.03.2012р., в якому повідомляється, що з метою взаємовигідного досудового врегулювання даного питання відповідач пропонує в робочому порядку узгодити шляхи вирішення проблеми існуючої заборгованості.

Станом на дату звернення позивача до суду, відповідачем суму заборгованості в розмірі 89 490,54 грн. позивачу перераховано не було.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства

Згідно з п. 7.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену закононами та цим Договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач свого зобов'язання щодо повернення вартості оплаченого позивачем але не поставленого відповідачем товару не виконав неналежним чином у строки визначені вимогою позивача, тобто до 09.02.2012р., таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 89 490,54 грн.

За таких обставин, враховуючи все вищезазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 89490,54 грн. є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім того, позивачем заявлено також до стягнення з відповідача суму відсотків за користування чужими грошовим коштами в розмірі 2 804,28 грн.

Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу приписів п. 18 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» №01-8/344 від 11.04.2005 р. з огляду на вимоги частини 1 статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого нарахування сум штрафних санкцій, річних, збитків від інфляції, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням 3% річних є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися.

Враховуючи встановлені вище обставини щодо того, що у відповідача виник обов'язок по сплаті позивачу грошових коштів (грошове зобов'язання) в розмірі 89 490,54 грн. та повинен був бути виконаний відповідачем у строк до 09.02.2012р., то з огляду на порушення відповідачем цього обов'язку, на суму боргу, у відповідності до чинного законодавства, можуть бути нараховані 3% річних.

Перевіривши наведений позивачем в позовних матеріалах розрахунок суми відсотків річних за користування чужими грошовими коштами, судом встановлено, що здійснений він не у відповідності до норм чинного законодавства, окрім того, нарахування відбувається за формулою, що не відповідає розрахунку 3% річних та позивачем невірно визначено період нарахування.

Таким чином, з огляду на викладене та порушення відповідачем строків повернення позивачу коштів, сума 3% річних нарахована в даній справі становить 572,15 грн. = 89 490,54 (сума боргу) х 3% річних х 78 (кількість днів прострочення за період з 10.02.2012р. по 27.04.2012р. - період визначений позивачем з урахування початку перебігу прострочення визначеного судом)/ 366.

Таким чином з огляду на вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми 3% річних підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 572,15 грн.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №5011-13/5659-2012 підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 89 490,54 грн. та суми 3% річних в розмірі 572,15 грн.

Судовій збір позивача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно сумі задоволених позовних вимог, покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір», Цивільного кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз-України» (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс СК» (, адреса: 61950, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 24) суму основного боргу в розмірі 89 490,54 грн. (вісімдесят дев'ять тисяч чотириста дев'яносто гривень 54 копійки), суму 3% річних в розмірі 572,15 грн. (п'ятсот сімдесят дві гривни 15 копійок) та судовий збір в розмірі 1 801,26 грн. (одна тисяча вісімсот одна гривна 26 копійок).

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.03.2015р.

Суддя С.М. Морозов