ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015 Справа №917/165/15

м. Полтава

за позовом в.о. прокурора Октябрського району м. Полтави, вул. Козака, 1, м. Полтава в інтересах держави в особі

Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008

орган, уповноважений здійснювати функції у спірних правовідносинах - Полтавська обласна рада, вул. Жовтнева, 45, м. Полтава, 36014

до Приватного підприємства "Норма", вул. Огнівська, 12, кв. 31, м. Полтава, 36023

про стягнення 2342,03 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від прокуратури: Копитець О.О. - прокурор відділу прокуратури м. Полтави;

Від позивача: 1) Міняйло Г.Ю., довіреність від 05.01.2015 року № 29-14/17;

2) не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача коштів в розмірі 2 342,03 грн. за договором № 3298 від 01.11.2011 року на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, з яких 2 233,73 грн. - пеня; 18,30 грн. - 3% річних; 90,00 грн. - інфляційні витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати отриманої теплової енергії, у зв'язку з чим позивач вказує на існування підстав для нарахування і стягнення пені, інфляційних витрат та 3% річних.

Ухвалою від 17.02.2015 року була прийнята до розгляду заява позивача про зменшення позовних вимог.

Полтавська обласна рада звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника, яке задовольняється судом.

Відповідач відзив на позов та витребуваних ухвалами від 03.02.2015 року, від 17.02.2015 року документів не подав, в судове засідання не з'явився, своїм правом на судовий захист не скористався.

Ухвала про порушення провадження та відкладення розгляду справи, які направлялись відповідачу на юридичну адресу згідно даних спеціального витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, були повернуті органом зв'язку як неотримані адресатом з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховується, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК(див. ч. 3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Таким чином, про час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином.

Оскільки необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, суд визнав за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

01.11.2011 року між сторонами було укладено договір № 3298 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (надалі Договір), згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщення "Споживача" до межі розподілу балансової належності теплової мережі будівлі по вул. Комарова, 1б - виробничі приміщення-бокси №10-12.

При цьому сторони узгодили наступне:

- обсяг теплової енергії, який постачається Споживачу в розрахунковому періоді, визначається "Теплопостачальною організацією" розрахунковим способом відповідно до теплового навантаження об'єктів (згідно СНиП 2.04.05-91 "Отопление, вентиляция и кондиционирование") з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, визначеної згідно СНиП 2.01.01-82 (Строительная климатография и геофизика) та наведений в Додатку "Розрахунок обсягу теплової енергії", який є невід'ємною частиною даного договору. Розрахункове теплове навантаження на опалення складає 0,033792 Гкал/год. (п. 15 Договору);

- у місяці, наступному за розрахунковим, "Теплопостачальна організація" визначає фактичний обсяг відпущеної теплової енергії за розрахунковий період з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і надає "Споживачу" рахунок та акт приймання-передачі теплової енергії. У разі, якщо обсяг фактично спожитої теплової енергії перевищує зазначений в договорі, кінцевий розрахунок вартості такого перевищення проводиться "Споживачем" не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі, якщо фактичне споживання теплової енергії нижче від зазначеного в договорі обсягу, така надлишкова оплата зараховується як попередня оплата в поточному місяці (п. 16. Договору);

- Розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії, на підставі виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень. Вартість 1 Гкал - 802.18 грн. (без ПДВ), 962.62 грн. (з ПДВ) для потреб інших споживачів (3 група). Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 17 Договору);

- оплата вартості теплової енергії, визначеної розрахунковим способом в Додатку "Розрахунок обсягу теплової енергії" проводиться "Споживачем" плановим платежем до 30 числа поточного місяця. Кінцевий розрахунок вартості теплової енергії визначеної з урахуванням фактичної температури повітря, проводиться "Споживачем" до 15 числа місяця наступного за розрахунковим на підставі виписаного рахунку (п. 18 Договору);

- факт отримання "Споживачем" теплової енергії фіксується щомісячно Актом приймання-передачі теплової енергії, який складається Сторонами відповідно до вимог чинного законодавства і Договору. У разі неповернення "Споживачем" Акту приймання-передачі теплової енергії в 5-денний термін, як це передбачено пунктом 12 Договору, він, підписаний "Теплопостачальною організацією" в односторонньому порядку, вважається оформленим відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджує факт надання "Споживачу" теплової енергії (п. 19 Договору).

- даний договір укладений на період а) для опалення з 01.11.2011 р. по 30.09.2014 р.; б) в частині розрахунків до їх повного завершення і вважається продовженим щорічно, якщо за місяць до закінчення його строку не надійде заяви від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд (п. 26 Договору).

Позивачем відпускалась теплова енергія споживачу у листопаді-грудні 2014 року, про що свідчать відповідні акти.

Позивач посилається, що в спірний період відповідач не здійснював оплату за спожиту теплову енергію у визначений спосіб та строки, а отже ігнорував строк виконання зобов'язань по оплаті планових платежів згідно договору, а саме:

відповідно до рахунку на оплату № АВ-11678 від 30.11.2014 року за відпущену теплову енергію на опалення приміщень відповідача в листопаді 2014 року до сплати нараховано 11372,51 грн. Строк оплати - 15.12.2014 року, при цьому 30.12.2014 року здійснена сплата на суму 8372,51 грн., повний розрахунок проведений лише 02.02.2015 року.

відповідно до рахунку на оплату № АВ-13279 від 31.12.2014 року за відпущену теплову енергію на опалення приміщень відповідача у грудні 2014 року до сплати нараховано 20869,96 грн. Строк оплати - 15.01.2015 року. Розрахунок проведений 02.02.2015 року.

Докази сплати боргу з простроченням підтверджується випискою банку.

Оскільки відповідачем 02.02.2015 року проведено повну оплату основного боргу в розмірі 20386,01 грн., а також частково сплачена пеня в розмірі 480,00 грн. та 3% річних в розмірі 3,95 грн., позивач здійснив зменшення позовних вимог в цій частині позову, які суд прийняв до розгляду.

Відповідно до п. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно з п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настаються правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

П. 20 Договору передбачено, що у випадку неоплати у вказані строки вводиться пеня в розмірі 1,0 % за кожний день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги" № 686-ХІ від 20.05.99р., а також стягується 3% річних з простроченої суми та інфляційних втрат, згідно ст. 625 ЦК України.

Позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, нарахував відповідачу пеню за період з 16.12.2014 року по 18.01.2015 року в розмірі 2233,73 грн. (1% від суми прострочки платежу, але не більше 100% боргу).

За змістом частини 3 статті 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне виконання плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження своєї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 % загальної суми боргу.

Цей Закон є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини, що виникають при несвоєчасному внесенні плати за комунальні послуги суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 16.04.2013 року у справі № 3-6гс13 (справа № 18/957/12), нормою ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" встановлено законну неустойку за порушення грошового зобов'язання у сфері правовідносин з надання житлово-комунальних послуг - пеня в розмірі 1,0% за кожен день прострочення платежу, але не більше 100% боргу. Кредитор має право на стягнення цієї законної неустойки у тому числі й за відсутності у договорі умови про неустойку. Той факт, що сторони у договорі зафіксували неустойку саме в тому розмірі, який встановлено Законом, не перетворює цю неустойку на договірну, що набуває обов'язковості за відсутності домовленості сторін про інше.

Вказана постанова, згідно ч. 1 ст. 111-28 ГПК України, є обов'язковою для застосування до даних правовідносин.

Таким чином, вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню повністю, оскільки її розмір і період нарахування є обґрунтованим та таким, що відповідає Закону та умовам Договору

Стаття 625 ЦК України визначає обов'язок боржника сплатити грошову суму на вимогу кредитора, а також 3 % річних від простроченої суми.

Позивачем, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, заявлено до стягнення 18,30 грн. - 3% річних від прострочених сум платежів за період з 16.12.2014 року по 18.01.2015 року, а також 90,00 грн. інфляційних витрат за грудень 2014 року.

При перевірці наданого позивачем розрахунку судом виявлено, що період та розмір нарахування 3% річних, інфляційних витрат є обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства України, тому, приймаючи до уваги, що судом встановлено прострочення відповідачем грошового зобов'язання, вимоги в цій частині вимог задовольняються в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Стосовно звернення прокурора з позовом в інтересах держави суд враховує таке.

Засновником позивача є Полтавська обласна рада, а власником - територіальні громади сіл, селищ і міст Полтавської області в особі Полтавської обласної ради. Внаслідок безоплатного споживання теплової енергії позивач не отримує кошти необхідні для розрахунків з енергопостачальниками і газопостачальними підприємствами, яке може призвести до припинення відпуску природного газу та електричної енергії, що потягне за собою виникнення перебоїв або припинення подачі теплової енергії споживачам. Таким чином, прокурор звернувся до суду з позовною заявою в інтересах органу, уповноваженою державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Полтавської обласної ради в особі Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", який уособлює інтереси держави.

Керуючись ст. ст. 44-49 (ч.2), 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Норма", вул. Огнівська, 12, кв. 31, м. Полтава, 36023, , на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2-а, м. Полтава, 36008, - 2 233 грн. 73 коп. - пені; 18 грн. 30 коп. - 3% річних; 90 грн. 00 коп. інфляційних витрат.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Норма", вул. Огнівська, 12, кв. 31, м. Полтава, 36023, , в доход Державного бюджету України (рахунок УДКСУ у м. Полтаві, р/р 3002 в ГУ ДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, , код платежу 22030001) 1827 грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ при набранні рішенням законної сили.

Суддя Пушко І.І.