РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

04 березня 2015 року Справа № 924/468/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Василишин А.Р. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі судового засідання: Баклан Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Єлисейські поля" на рішення господарського суду Хмельницької області від 29.09.14 р. у справі №924/468/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Єлисейські поля" (Житомирська область, Романівський район, с. Врублівка)

до приватно-орендного підприємства "Горинь" (Хмельницька область, Славутського району, с. Варварівка)

про відшкодування шкоди в сумі 267 538,67 грн., завданої самовільним зайняттям земельних ділянок

За участю представників:

Позивача - Макаренко Іван Якович ( довіреність № 12 від 15.01.2015 р. )

Бєгун Інна Юріївна (директор; паспорт серії ВМ №561638; наказ №3 від 14.01.2012 р.)

Відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29.09.2014 р. у справі №924/468/14 (суддя Гладюк Ю.В.) в позові товариства з обмеженою відповідальністю "Єлисейські поля" до приватно-орендного підприємства "Горинь" про відшкодування шкоди в сумі 267 538,67 грн., завданої самовільним зайняттям земельних ділянок - відмовлено.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не відповідають чинному законодавству і фактичним обставинам справи, не підтверджені належними доказами (арк.справи 178-181).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Єлисейські поля" подав через господарський суд Хмельницької області апеляційну скаргу (вх.№16/16 від 18.01.2015р., арк.справи 203-207).

В скарзі, зокрема, зазначає, що акти перевірки факту самовільного зайняття відповідачем належних позивачу земельних ділянок, які складені державним інспектором сільського господарства в межах наданих йому повноважень та в установлений чинним законодавством спосіб, мають значення для справи, а отже є належними доказами в розумінні закону, і суд першої інстанції зобов'язаний був їх прийняти та вирішити справу на підставі даних доказів.

Скаржник вважає, що можливі порушення суб'єктом владних повноважень при проведенні перевірки дотримання земельного законодавства та оформленні її результатів (складанні акту) підвідомчі адміністративному, а не господарському суду, а тому саме адміністративний суд має оцінити законність дій суб'єкта владних повноважень при проведенні перевірки та оформленні її результатів, провівши оцінку не тільки актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства, а й усіх матеріалів перевірки, на підставі яких і було складено акт перевірки, а також пояснень самого суб'єкта владних повноважень та інших причетних до перевірки осіб та організацій.

Право на складення актів перевірки факту самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок ніким в судовому порядку не оскаржено, а тому останні вважає допустимим доказом, а отже, суд першої інстанції, за відсутності відповідного рішення адміністративного або іншого суду, яким би акти визнавалися недійсними, або дії інспектора - протиправними, зобов'язаний був визнати їх допустимим доказом.

Також апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції не дано жодної правової оцінки додатковим доказам факту самовільного зайняття відповідачем належних позивачу земельних ділянок: технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на площу 242,7170 га, технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на земельні ділянки із числа не витребуваних паїв площею 60.6246 га, картографічним матеріалам щодо землекористування земельними ділянками переданими в оренду товариству.

На підставі викладеного скаржник просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 29.09.14 р. у справі №924/468/14 скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.01.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 28.01.2015 р.

Ухвалою суду від 14.01.2015р. позивача зобов'язано надати відповідачу докази оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 242, 7170 га;

У судових засіданнях 28.01.2015 р., 04.03.2015 р. представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, з підстав викладених в ній. Позивачем надано докази оренди земельної ділянки, а саме: копії договорів земельних ділянок Нечипоренко Оксани Василівни від 04.04.2011р., Ніколайчук Зінаїди Василівни від 04.04.2015р., реєстр договорів оренди земельних ділянок укладених між ТОВ «Єлисейські поля» та жителями сіл Варварівка та Голики Славутського району. Просила суд рішення господарського суду Хмельницької області від 29.09.14 р. у справі №924/468/14 скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

У судовому засіданні 28.01.2015 р. заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, вважає їх безпідставними та необгрунтованими. Рішення, прийняте судом першої інстанції, вважає законним та обгрунтованим, тому просив суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача у судове засідання 04.03.2015 р. не з'явився, однак від нього на електронну адресу Рівненського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв'язку із неможливістю з'явитися у судове засідання.

Враховуючи приписи ст. 101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, ст. 102 ГПК України про строки розгляду апеляційної скарги та той факт, що неявка в засідання суду представників сторін, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

10.09.2013р. державним інспектором сільського господарства в Хмельницькій області Романюком В.В. проведено обстеження земельних ділянок, загальною площею 242,7170 га., які розташовані на території Пліщинської сільської ради, Шепетівського району. За результатами перевірки складено акти обстеження земельної ділянки від 10 вересня 2013 року №№4/147, 1/148, 4/149, 4/150, 4/151, 4/152. Площі, на яких вчинено правопорушення, згідно актів становлять: 14, 1444 га. (акт №4/147), 15,6226 га. (акт №1/148), 50,4922 га. (акт №4/149), 56, 6057 га., (акт №4/150), 78,9731 га. (акт №4/151), 26/8790 га. (акт №4/152). В актах вказано, що земельні ділянки знаходяться в оренді згідно договорів оренди з ТОВ „Єлисейьські поля". Крім того, в актах вказано, що земельні ділянки, які перевіряються самовільно зайняті ПОП „Горинь" та повністю засіяні даним господарством кукурудзою. Акти підписані державним інспектором (арк.справи 6-17).

На підставі цих актів, головним спеціалістом відділу оперативного контролю за додержанням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок ПОП „Горинь" (по кожному акту окремо, оскільки в розрахунках вказані площі землі, які відповідають вказаним у актах). Відповідно до вищевказаних розрахунків, шкоди завдано:

- по земельній ділянці 14, 1444 га. - на суму 15590, 89 грн.(арк..справи 18)

- по земельній ділянці 15, 6226 га - 17220, 26 грн. (арк.справи 19);

- по земельній ділянці 50, 4922 га. - 55655, 83 грн. (арк.справи 20);

- по земельній ділянці 56, 6057 га. - 62394, 53 грн. (арк.справи 21);

- по земельній ділянці 78, 9731 га. - 87049, 36 грн. (арк.справи 22);

- по земельній ділянці 26, 8790 га. - 29627, 80 грн. (арк.справи 23).

Розрахунки перевірені головним спеціалістом відділу оперативного контролю за додержанням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області, підпис якого міститься в актах.

До справи подано розпорядження Шепетівської РДА від 17.11.2010р. №441/2010 про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) на території Пліщинської сільської ради; про видачу громадянам державних актів на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів на право на земельні частки (паї) на території Пліщинської сільської ради; про виділення громадянам земельних ділянок в натурі відповідно до проектів землеустрою та протоколу розподілу.

Крім зазначеного, в справі наявна технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного с/г виробництва які розташовані на території Пліщинської сільської ради Шепетівського району.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на підтвердження заперечень позову, було подано: - копії договорів оренди землі, укладених між відповідачем (орендарем) та громадянами Суліма Н.О., Стельмашук П.А., Ремішевський І.С., Мамчур М.І., Конченко В.С. (орендодавцями) про оренду земельних ділянок на території с.Пліщин Шепетівського району. До договорів додано державні акти на право власності на земельну ділянку вищевказаним громадянам, плани земельних ділянок, схеми розташування землі, каталоги координатів меж. Усі договори підписані їх сторонами;

- список громадян орендодавців ПОП „Горинь" по Пліщинській сільській раді;

- постанову Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області від 23 жовтня 2013 року про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю в діянні посадових осіб ПОП „Горинь" складу кримінального правопорушення (постанова винесена на підставі повідомлення позивача про перешкоджання провести посіви на полі);

- постанову Славутського міськрайонного суду від 28 жовтня 2013 року про скасування постанови інспектора сільського господарства від 12 вересня 2013 року про закриття щодо Лобунця С.В. справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.53 - 1 КУАП.

- ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 13 березня 2014 року про скасування постанови старшого слідчого СВ Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області від 23 жовтня 2013 року про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях посадових осіб ПОП „Горинь" складу кримінального правопорушення;

- довідка Держземагенства України (Управління Держземагенства України у Шепетівському районі) про те, що позивач використовує сільськогосподарські угіддя на території Пліщинської сільської ради: перебуває у користуванні на умовах оренди (земельні частки паї) 854, 3701 га.; оренда не витребуваних земельних часток паїв 75, 2950 га. по с.Пліщин. Оренда не витребуваних земельних часток паїв 60, 6246 га. по с.Варварівка.

Судом першої інстанції ухвалою від 30 травня 2014р. (арк.справи 107) зупинялось провадження у справі №924/468/14 до вирішення адміністративної справи №882/1932/14. Ухвалою Хмельницького окружного адмінсуду у справі №822/1932/14 залишено без розгляду позовну заяву ПОП „Горинь" до Державного інспектора сільського господарства Романюка В.В. про визнання дій останнього протиправними та скасування приписів (до вирішення якої зупинялась справа №924/468/14).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Статтею 1 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель" встановлено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, відповідно до ст.10 зазначеного Закону, мають, зокрема, право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення шкоди, позивач в позовній заяві зазначав, що остання виникла внаслідок самовільного зайняття землі відповідачем, що підтверджується актами обстеження земельних ділянок та розрахунками розміру шкоди, яка виникла через самовільне зайняття. Самовільне зайняття землі полягає у тому, що відповідач здійснив посів сільськогосподарських культур на земельних ділянках, які перебувають в оренді позивача на підставі договорів оренди.

13 квітня 2011 року Президентом України видано указ за № 459/2011, яким затверджено Положення про Державну інспекцію сільського господарства України (далі Положення)

За п.1 Положення Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Згідно пп.„а" ч. 1 п. 4 Положення Держсільгоспінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Пунктом 6 Положення встановлено, що Держсільгоспінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи - державні інспекції сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах.

Діяльність територіальних органів Держсільгоспінспекції регулюється Положенням про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі Положення про терінспекції), затвердженої наказом Міністерства Аграрної політики та продовольства України від 23 грудня 2011 року № 770. Згідно п. 6.1. даного Положення Територіальні органи Держсільгоспінспекції та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності.

Процедура здійснення заходів відносно перевірки держінспекціями стану дотримання вимог земельного законодавства регулюється Порядком планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 132 від 25 лютого 2013 року.

Як встановлено п.п.1, 2 Порядку Державний нагляд (контроль) з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства здійснюється Державною інспекцією сільського господарства України та її територіальними органами (далі - інспекційні органи) відповідно до статей 15- 2 та 188 Земельного кодексу України, статей 5, 6, 9, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", статей 18- 1 та 19 Закону України "Про охорону земель", пунктів 4, 5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 459, пунктів 4, 6 Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 грудня 2011 року № 770, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2012 року за № 34/20347.

Цей Порядок визначає процедуру планування та здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, визначає організаційні заходи, які необхідно здійснити перед початком проведення перевірок, загальні вимоги до їх здійснення, а також вимоги до оформлення матеріалів за результатами проведених перевірок.

За п. 4.1. Порядку планові та позапланові заходи здійснюються шляхом проведення перевірок, обстежень земельних ділянок. Цей Порядок поширюється на суб'єктів господарювання, господарська діяльність яких пов'язана з використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, в частині дотримання ними вимог земельного законодавства, встановленого законодавством порядку використання та охорони земель, а також на інспекційні органи в частині дотримання ними визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та цим Порядком процедур здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) (п. 1.5.).

За результатами здійснення планових та позапланових заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, державні інспектори складають акт перевірки згідно з уніфікованою формою акта перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства (додаток до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12 липня 2012 року № 424 "Про затвердження Переліку питань та уніфікованої форми акта перевірки для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 року за № 1289/21601) (далі - акт перевірки).

Судом першої інстанції було встановлено, що покладені в основу обґрунтування позову акти обстеження земельної ділянки не відповідають вимогам, які ставляться до їх оформлення. При цьому, місцевий господарський суд зазначає, що акти обстежень у графах „За участю" та „У присутності" містять прочерки. Акти підписані односторонньо, лише інспектором, хоч проведення обстеження земельної ділянки, що проводиться в рамках здійснення заходів перевірки вимог дотримання законодавства має бути здійснено у присутності керівника суб'єкта господарювання який перевіряється або його уповноваженої особи (відповідача). Відсутність вказаних осіб під час перевірки може бути свідченням складання актів без виходу на місцевість. Наведене, на думку місцевого господарського суду є порушенням п. 5.7. Порядку. Також, зміст поданих актів не дає змоги дослідити, яке саме порушення вимог земельного законодавства виявлено в результаті перевірки. Так, у актах наведено, що земельні ділянки самовільно зайняті відповідачем. Проте, всупереч вимогам п. 5.8. Порядку в актах не вказано обставин самовільного зайняття, спосіб визначення особи, яка вчинила самовільне зайняття, опис фактичних обставин за якими інспектор встановив неправомірність зайняття саме відповідачем земельних ділянок. Також, судом першої інстанції було відмічено, що в актах не вказані ідентифікуючі ознаки земельних ділянок, які перевіряються (відсутні плани - схем). За відсутності в актах плату - схеми ділянки неможливо встановити правовий режим (приналежність) земельної ділянки, передусім відповідачу чи позивачу. В актах зазначено що позивач використовує земельну ділянку на підставі договорів, однак яких конкретно договорів інспектором не з'ясовувалось та в актах не зазначалось. Дана обставина може свідчити про відсутність самої перевірки. Акти перевірки свідчать, що вони керівнику підприємства відповідача для ознайомлення не надавались (підпис останнього про вручення та ознайомлення відсутній). Відсутня і відмітка про відмову відповідача від ознайомлення. Графа - „Копію акта відправлена поштою" містить підпис інспектора, що склав акт. Однак, докази направлення (поштове повідомлення) до справи не додано.

Суд першої інстанції, враховуючи вищевказані порушення вимог чинного законодавства при оформленні актів перевірки, дійшов висновку, що останні не можуть прийматись до уваги, як допустимі докази самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок. Зазначене виключає можливість встановлення наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення, в зв'язку з чим застосування такої міри відповідальності як стягнення шкоди, в даному випадку є неможливим.

Колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як зазначалось вище, державний інспектор Управління сільського господарства в Хмельницькій області Романюк В.В. входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Як вбачається з п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Висновок суду про неможливість прийняття актів перевірки, як допустимих доказів самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок, є передчасним, оскільки оцінка законності дій суб'єкта владних повноважень при проведенні перевірки та оформленні її результатів лежить в юрисдикції адміністративних судів, а зазначені акти перевірки факту самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок в судовому порядку не оскаржено.

Тому, колегія суддів вважає акти обстеження земельної ділянки допустимими доказами у справі.

При цьому, посилання відповідача на договори оренди землі, укладені між відповідачем (орендарем) та громадянами Суліма Н.О., Стельмашук П.А., Ремішевський І.С., Мамчур М.І., Конченко В.С., не беруться до уваги, оскільки відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В матеріалах справи відсутні докази такої реєстрації.

У відповідності до укладених договорів оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які не припинили свою дію, ТзОВ "Єлисейські поля" серед іншого орендує в Шепетівської районної державної адміністрації та у жителів села Варварівка та Голики Славутського району Хмельницької області земельні ділянки загальною площею 242,7170 га, які розташовані за межами села на території Пліщинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до п.б) ч.1 ст.211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею 27 Закону України "Про оренду землі", ст.152 Земельного кодексу України, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 р. "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", закріплені положення про захист прав орендаря на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Будь-які дії, які спрямовані на порушення даного права, є порушенням цивільних прав орендаря та підлягають захисту згідно закону.

Статтями 16, 22, 1166 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано шкоди у результатті порушення її цивільного права, має право звернутися до суду за їх захистом та право на їх відшкодування в повному обсязі за рахунок особи, яка їх завдала.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 р. "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що суди, вирішуючи спори про відшкодування власникам землі шкоди, заподіяної самовільним зайняттям, мають виходити з того, що відповідно до ст.156 Земельного кодексу України і ст.1166 ЦК України така шкода відшкодовується в повному обсязі. Розмір заподіяної шкоди визначається з врахуванням доходів, які власник землі міг би одержати при використанні земельної ділянки і які він не одержав за час до повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Виходячи із вищевикладеного, завданою ТзОВ "Єлисейські поля" шкодою в даній ситуації є розмір заподіяної товариству самовільним зайняттям земельної ділянки шкоди, яка обрахована Державним інспектором сільського господарства в Хмельницькій області згідно "Методики визначення розміру шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок..." затвердженої Постановою КМУ №963 від 25.07.2007 р., яка згідно Розрахунків державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області від 12.09.2013 р. становить 267538,67 грн.

Крім цього, визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу здійснюється відповідно Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року за № 963.

За самовільне зайняття земельної ділянки передбачена відповідальність у вигляді відшкодування шкоди, яка розраховується відповідно до п.4 Методики.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги, що позивачем доведено причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та майновою шкодою, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Єлисейські поля" до приватно-орендного підприємства "Горинь" про відшкодування 267538,67 грн. шкоди, завданої самовільним зайняттям земельних ділянок.

Перевіривши заявлену позивачем до стягнення суму заподіяної шкоди, колегія суддів вважає її правомірною, та такою, що підлягає стягненню.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду, відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України, є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до п.2 ст.103 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення;

Зважаючи на викладене колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Єлисейські поля", скасування рішення господарського суду Хмельницької області від 29.09.14 р. у справі №924/468/14 та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати, відповідно до ст.49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Єлисейські поля" задоволити.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 29.09.14 р. у справі №924/468/14 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Єлисейські поля" до приватно-орендного підприємства "Горинь" про відшкодування шкоди в сумі 267 538,67 грн., завданої самовільним зайняттям земельних ділянок - задоволити.

Стягнути з приватно-орендного підприємства "Горинь" (, Хмельницька область, Славутського району, с. Варварівка) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Єлисейські поля" (, Житомирська область, Романівський район, с. Врублівка) 267538 (двісті шістдесят сім тисяч п'ятсот тридцять вісім) грн. 67 коп. шкоди, завданої самовільним зайняттям земельних ділянок.

Стягнути з приватно-орендного підприємства "Горинь" (, Хмельницька область, Славутського району, с. Варварівка) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Єлисейські поля" (, Житомирська область, Романівський район, с. Врублівка) 5350 (п'ять тисяч триста п'ятдесят) грн. 78 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з приватно-орендного підприємства "Горинь" (, Хмельницька область, Славутського району, с. Варварівка) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Єлисейські поля" (, Житомирська область, Романівський район, с. Врублівка) 2675 (дві тисячі шістсот сімдесят п'ять) грн. 39 коп. судового збору за подання апеляційної інстанції.

Видачу наказів доручити господарському суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Дужич С.П.