ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 року Справа № 904/5862/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідач)

суддів: Джихур О.В., Виноградник О.М.

Секретар судового засідання Валяр М.Г.

Представники сторін:

від відповідача: Лисак А.О., довіреність № 43 від 01.01.15, представник;

від відповідача: Чопоров Є.В., довіреність № 359 від 01.01.15, представник;

від відповідача: Черваньов Я.М., довіреність № 40 від 01.01.15, представник;

представник позивача в судове засідання не з»явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод", м.Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014року у справі № 904/5862/14

За позовом Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод", м. Київ

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 22309,05 грн.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови (статті 85, 99, 105 Господарського процесуального кодексу України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року по справі № 904/5862/14 (суддя Рудь І.А.) відмовлено у задоволенні позовних вимог Державному підприємству "Дарницький вагоноремонтний завод", м. Київ до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ про стягнення 22309,05 грн. збитків завданих в результаті здійснення відповідачем неякісного деповського ремонту вагонів №№ 67378729,65759862,65397069,65332074.

Рішення вмотивоване тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження протиправної поведінки відповідача, його вини, результату такої поведінки та причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками. Акти рекламації складені за відсутністю власника вагону, розслідування ушкодження вагонів відбулося без участі зацікавлених осіб.

Також в рішенні зазначено, що розслідування здійснено підприємствами залізниць Білорусії та Російської Федерації, які в подальшому виступали підрядниками по усуненню несправностей спірних вагонів.

При прийнятті рішення суд керувався статтями 16,22,525,526,901 Цивільного кодексу України, статтями 193,218,224,225 Господарського суду України, статтями 4, 32, 33, 34, 36, 43, 45,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із вказаним рішенням, до суду з апеляційною скаргою звернувся позивач - Державне підприємство "Дарницький вагоноремонтний завод", м. Київ, в якій просить рішення скасувати, а позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що складені Акти-рекламації на станціях відчеплення свідчать, що несправність спірних вагонів сталась саме в результаті неякісного деповського ремонту, який був здійснений відповідачем.

Відповідач вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, просить залишити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Дніпропетровської області не підлягає скасуванню з наступних підстав.

22 лютого 2012 року між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (виконавець) та Державним підприємством "Дарницький вагоноремонтний завод" (замовник) укладено Договір на деповський ремонт вантажних вагонів № ПР/В-12374/НЮдч/02/12/22/05-Т (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого, виконавець зобов'язується надати замовнику послуги з технічного обслуговування, ремонту та відновлення залізничних, трамвайних локомотивів та рухомого складу (деповський ремонт вантажних вагонів), партіями вагонів в загальній кількості 2 200 одиниць, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги згідно з Протоколом погодження договірної ціни (Додаток № 1 до Договору).

Згідно з пункту 1.2 Договору послуги надаються на території виконавця, а саме на території відокремлених структурних підрозділів Державного підприємства «Придніпровська залізниця» - вагонних депо, зазначених в Додатку №2 до даного Договору.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що ремонт вагонів проводиться згідно із вимогами Інструкції "Вантажні вагони залізниць України колії 1520 (1524) мм. Правила з деповського ремонту" ЦВ-0017, затвердженої наказом Укрзалізниці від 16 жовтня 2007 року № 492-Ц, "Інструкцією з огляду, обстеження, ремонту та формування вагонних колісних пар" №ЦВ-ЦЛ-0062, затвердженою наказом Укрзалізниці від 01 квітня 2005 року № 067-Ц, "Інструкцією з експлуатації і ремонту букс з роликовими підшипниками" ЦВ-ЦЛ-0058, затвердженою наказом Укрзалізниці від 14 листопада 2003року № 524-ЦЗ, "Інструкцією по ремонту візків вантажних вагонів" ЦВ-0015, затвердженою наказом Укрзалізниці від 21 грудня 2007року № 609-Ц, "Інструкцією по зварюванню та направленню при ремонті вантажних вагонів та контейнерів" ЦВ-0019, затвердженою наказом Укрзалізниці від 27 листопада 2006 року № 458-Ц, "Інструкцією по ремонту і обслуговуванню автозчепного пристрою рухомого складу залізниць України" ЦВ-ЦЛ-ЦТ-0014, затвердженою наказом Укрзалізниці від 06 листопада 1998року № 272-Ц, "Інструкцією з ремонту гальмівного обладнання вагонів" ЦВ-ЦЛ-0013, затвердженою наказом Укрзалізниці від 25 січня 2005року № 022-ЦЗ. Нанесення трафаретів, знаків та надписів проводиться згідно із Альбомом МПС "Знаки і надписи на вагонах грозового парку колії 1520мм." 632-2006 ПКТБ ЦВ.

Згідно пункту 2.3 Договору вагон з поданої кількості оглядається фахівцями виконавця за участю представника замовника та визначається обсяг послуг з наступним складанням дефектної відомості ремонтних робіт форми ВУ-22, яку погоджує представник замовника. У разі відсутності представника замовника при огляді та визначенні обсягу послуг, дефектна відомість ВУ-22 вважається погодженою замовником.

При прийманні вагонів на територію вагонного депо виконавець складає акт про приймання вагону в ремонт з обов'язковою перевіркою комплектації вагона згідно довідки 2731 та складає дефектну відомість форми ВУ-22. При виявленні вагонів, комплектація яких не відповідає довідці 2731 виконавець повідомляє про це замовника і вирішує з ним питання про приймання вагону в ремонт.

Приймання вантажних вагонів після деповського ремонту відповідно до пункту 2.4. Договору здійснюється комісійно на підставі "Положення про організацію контролю за якістю продукції на заводах та вагонних депо", затвердженого наказом Укрзалізниці від 24 жовтня 2001 року №568-Ц та "Положення про інженера з приймання вантажних вагонів у вагонних депо", затвердженого наказом Укрзалізниці від 21 березня 2006 року № 102/Ц, на території виконавця з підписанням повідомлення про випуск вагонів з ремонту (форма ВУ-36М), на підставі діючих нормативних документів. Вагони приймаються з ремонту з підписанням відповідного акту.

Пунктом 3.3. Договору встановлено, що виконавець несе гарантійну відповідальність за якісний ремонт вузлів та деталей вагону, справну роботу відремонтованих вагонів і їх вузлів до наступного планового ремонту, рахуючи від дати підписання повідомлення про приймання вагона з ремонту форми ВУ-36М, відповідно до пункту 21.1 «Вантажні вагони залізниць України колії 1520 (1524)мм. Правила з деповського ремонту» ЦВ-0017, затверджені наказом Укрзалізниці від 16 жовтня 2007 року № 492-Ц, при умові дотримання існуючих вимог по технічній експлуатації та обслуговуванню вагонів замовником та іншими суб'єктами господарювання.

Згідно пункту 6.2.1. Договору замовник має право направити своїх представників у процесі надання послуг виконавцем для контролю повноти обсягів надання послуг.

Пунктом 6.1.3.Договору замовник зобов'язаний не пізніше 5 робочих днів з моменту отримання від виконавця відповідних Актів наданих послуг, підписати їх та повернути один примірник виконавцю, чи надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення до Акту наданих послуг.

За умовами з пунктом 7.2. Договору при виході з ладу вагону(ів) та (або) вузлів в гарантійний період через неякісне надання послуг виконавцем (крім випадків порушення умов експлуатації вагонів або їх пошкодження), виконавець несе відповідальність згідно з пунктом 21.1. нормативного документа "Вантажні вагони залізниць України колії 1520 (1524) мм. Правила з деповського ремонту" ЦВ-0017 та за власний рахунок організовує ремонт вагону(ів) та (або) вузлів протягом 10 (десяти) діб з моменту виявлення несправності і оформлення Акту-рекламації форми ВУ-41 та несе всі збитки пов'язані з неякісним наданням послуг, якщо вагон(и) відчеплений(і) на його території або відшкодовує вартість такого ремонту, коли вагон(и) відчеплений(і) іншими залізницями України.

Згідно пункту 13.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 12 липня 2012року, Договір діє з дати підписання до 12 липня 2012 року, а в частині виконання взаємних зобов'язань - до повного їх виконання.

На виконання умов Договору відповідачем здійснений деповський ремонт вагонів №№ 67378729, 65759862, 65397069, 65332074, про що сторонами складені акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих вагонів, а саме:

- акт № 1 від 31 березня 2012року (в тому числі вагон № 67378729);

- акт № б/н від 30 червня 2012року (в тому числі вагон № 65759862);

- акт № б/н від 29 лютого 2012року (в тому числі вагон № 65397069);

- акт № 1 від 30 квітня 2012року (в тому числі вагон № 65332074).

Зазначені акти підписані уповноваженими представниками сторін Договору та скріплені їх печатками. Замовником прийняті вагони без претензій щодо їх якості, об'єму та вартості у відповідності до вимог пункту 2.4 Договору.

За умовами статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, цивільні (господарські) зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання, а стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно приписам статей 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частина перша статті 225 Господарського кодексу України передбачає, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Враховуючи положення статті 224 Господарського кодексу України, підставою для застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків є повний склад господарського правопорушення, як-то: неправомірна (протиправна) діяльність (бездіяльність) учасника господарських відносин, збитки, як результат такої діяльності, причинний зв'язок між неправомірною (протиправною) діяльністю (бездіяльністю) учасника господарських відносин та збитками, вина учасника господарських відносин.

У відповідності до статті 22 Цивільного кодексу України, яка визначає загальні способи відшкодування майнової шкоди, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі.

Враховуючи положення статті 22 Цивільного кодексу України, статті 224 Господарського кодексу України, підставою для застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків є повний склад господарського правопорушення, як-то: неправомірна (протиправна) діяльність (бездіяльність) учасника господарських відносин, збитки, як результат такої діяльності, причинний зв'язок між неправомірною (протиправною) діяльністю (бездіяльністю) учасника господарських відносин та збитками, вина учасника господарських відносин.

Як доказ неякісного виконання деповського ремонту вагонів № 67378729, № 65759862, №65397069, № 65332074 позивачем надано Акти-рекламації складені ВЧДЕ-22 Ліхая Північно-Кавказької Залізниці, ВЧДЕ-1 Орехово-Зуєво Московської залізниці, ВЧД- Гомель Білоруської Залізниці, ВЧД Осиповича Білоруської Залізниці. В актах зазначені виявлені дефекти, які при прийманні вагонів з ремонту могли бути видимі, але претензій щодо якості ремонту вагонів пред'явлено не було, що свідчить про те, що вагони відремонтовані якісно, а несправності про які йдеться в актах форми ВУ-41 виникли з інших незалежних від відповідача причин.

Так, по вагону № 67378729 в Акті рекламації № 3518 від 02 листопада 2012 року вказаний наступний висновок про характер та причини поломки спірного вагону: "Тріщина в корпусі автозчепу № 14158-60-79р (тріщина нижнього ребра жорсткості). Несправність виникла внаслідок порушення «Інструкції по зварюванню та наплавленню при ремонті вантажних вагонів пункт 5.4.1» та пункт 18 Керівництва по деповському ремонту вантажних вагонів залізниці колії 1520мм, затвердженою радою по залізничному транспорту держав - учасниць Співдружності, протокол № 54 від 18-19 травня 2011року, при проведенні ремонту вагона № 67378729 ВЧД Мудрьона , ПДН зал.".

Вказану несправність (тріщину нижнього ребра жорсткості корпусу автозчепу) було виявлено в процесі експлуатації під час технічного обслуговування поїзду № 3581, що підтверджується актом форми ВУ-23М (в матеріалах справи) та є суттєвим, оскільки вказує на наявність візуальної можливості виявлення цієї несправності при прийомі вагону з ремонту.

Слід зазначити, що згідно пункту 7.6.1 Інструкції з технічного обслуговування вагонів в експлуатації ЦВ-0043, затвердженої наказом Укрзалізниці від 25 вересня 2008 року № 417-Ц - забороняється постановка в поїзди і прямування в них вагонів в яких автозчепний пристрій має тріщину корпусу автозчепу.

Дана несправність є такою, що виявляється та підлягає постійному контролю в експлуатації.

Крім того, слід вказати на те, що згідно «Правил користування вантажними вагонами в міжнародному сполученні» при передачі вагону з однієї дороги на іншу, кожен вагон оглядається як стороною, що здає, так і стороною, що приймає вагони. При здійснені передачі вагону №67378729 у міждержавному сполученні 13 жовтня 2012 року відповідно до довідки 8858е (що додається) жодних зауважень щодо дефектів автозчепу виявлено не було, вагон № 67378729 було визнано технічно справним, а це вказує на те, що несправність автозчепу вагону № 67378729 виникла в процесі експлуатації вагону на території ОАО «РЖД».

По вагону № 65759862 в Акті рекламації № 10 від 02 жовтня 2013 року вказаний наступний висновок про характер та причини поломки спірного піввагону: "Злам зовнішньої пружини по старій тріщині в боковій рамі №78023-14-1983, що не була виявлена при деповському ремонті в ВЧД Нижньодніпровськ-Вузол. Порушення інструкції РД 32 ЦВ 052-2009 п.11.1".

Вказану несправність (злам зовнішньої пружини по старій тріщині в боковій рамі №78023-14-1983) було виявлено в процесі експлуатації під час технічного обслуговування поїзду № 2118, що підтверджується актом форми ВУ-23М (в матеріалах справи) та є суттєвим , оскільки вказує на наявність візуальної можливості виявлення цього пошкодження при прийманні вагону з ремонту.

Слід зазначити, що згідно пункту 7.5.1 Інструкції з технічного обслуговування вагонів в експлуатації ЦВ-0043, затвердженої наказом Укрзалізниці від 25 вересня 2008 року № 417-Ц - забороняється постановка в поїзди і прямування в них вагонів в яких ресорне підвішування має тріщину пружини. Дана несправність є такою, що виявляється та підлягає постійному контролю в експлуатації.

Крім того, слід вказати на те, що згідно «Правил користування вантажними вагонами в міжнародному сполученні» при передачі вагону з однієї дороги на іншу, кожен вагон оглядається як стороною, що здає, так і стороною, що приймає вагони. При здійснені передачі вагону №65759862 у міждержавному сполученні жодних зауважень щодо несправності пружини вагону виявлено не було, вагон № 65759862 було визнано технічно справним, а це вказує на те, що несправність пружини вагону №65759862 виникла в процесі експлуатації вагону на території ОАО «РЖД».

По вагону № 65397069 в Акті рекламації № 307-03-14/33 від 21 серпня 2012 року вказаний наступний висновок про характер та причини поломки спірного вагону: "Різниця баз бокових рам візка - 6мм. Різниця полубаз бокової рами № 102335 - 4мм.". Підприємства визнаного винним у виникненні даного дефекту комісією не встановлено, що унеможливлює звернення вимог до Відповідача через не доведення причинно-наслідкового зв'язку між якістю виконаного Відповідачем ремонту та виходом з ладу вагону №65397069 в процесі його експлуатації.

Також відсутній план розслідування причин зламу осі колісної пари та руйнування буксового вузла, що є порушенням пункту 3.7 «Тимчасового регламенту ведення рекламаційно - претензійної роботи у вагонному господарстві» затвердженого Віце-президентом ОАО "РЖД" 25 липня 2011 року N 1085/ЦДИ-2011, Приложение 4.

По вагону № 65332074 в Акті рекламації № 173 від 26 грудня 2012 року взагалі не вказано висновок про характер та причини поломки спірного піввагону, а саме згину кришки розвантажувального люка вагону № 65332074. Причини виникнення дефекту вузла чи деталі комісією не встановлено, що є порушенням частини 3 пункту 3.4 «Тимчасового регламенту ведення рекламаційно - претензійної роботи у вагонному господарстві» затвердженого Віце-президентом ОАО "РЖД" 25 липня 2011 року N 1085/ЦДИ-2011, що унеможливлює звернення вимог до відповідача через не доведення причино - наслідного зв'язку між якістю виконаного відповідачем ремонту та виходом з ладу вагону № 65332074 в процесі його експлуатації.

Вказану несправність (згин кришки розвантажувального люка вагону № 65332074) було виявлено в процесі експлуатації під час технічного обслуговування, про що вказано у Акті рекламації № 173 від 26 грудня 2012 року та є суттєвим оскільки вказує на наявність візуальної можливості виявлення цього пошкодження при прийомі вагону з деповського ремонту.

Також слід зазначити, що згідно пункту 15.2.4 Інструкції ЦВ-0017 «Вантажні вагони залізниць України колії 1520 (1524) мм. Правила з деповського ремонту», затвердженої наказом Укрзалізниці від 16.10.2007 № 492-Ц - випуклість та прогин кришок люків допускається не більше 25мм. Випуск вагонів з прогином кришки люка більше зазначеного -забороняється.

Згідно пункту 7.11.1 Інструкції з технічного обслуговування вагонів в експлуатації ЦВ-0043, затвердженої наказом Укрзалізниці від 25 вересня 2008 року № 417-Ц - забороняється подавати під навантаження вагони з вигинами та вм'ятинами розвантажувальних люків. Дана несправність є такою, що виявляється та підлягає постійному контролю в експлуатації, насамперед при підготовці вагонів до перевезень. Водночас жодних зауважень до вагону з вказаних питань в процесі експлуатації до відчеплення вагону та складання Акту-рекламації не було, що вказує на експлуатаційний характер цієї несправності, та її отримання внаслідок порушення технології вивантаження (навантаження) вантажів при експлуатації вагону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що поломки, вказані в рекламаційних актах носять видимий характер і повинні бути виявлені позивачем при здачі-прийманні вагонів з деповського ремонту, чи при передачі вагонів в міжнародному сполученні, приписами спірних «Правил користування вантажними вагонами в міжнародному сполученні», встановлено, що при передачі вагону з однієї дороги на іншу, кожен вагон оглядається як стороною, що здає, так і стороною, що приймає вагон. Отже, позивачем не доведено, що при передачі спірних вагонів на залізниці інших держав були зауваження до справності вагонів та здійсненого відповідачем деповського ремонту.

Крім того слід зазначити, що позивачем не надано доказів його участі у складанні рекламаційних актів.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність вини відповідача у здійсненні неякісного деповського ремонту вагонів, що на думку позивача, в процесі експлуатації вагонів спричинило наслідки несправності та завдало позивачу збитків.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги не спростовують ніяким чином вищенаведену правову оцінку матеріалів, обставин справи, отже, не є правовими підставами зміни чи скасування оскаржуваного рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року.

Підстави для зміни або скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року по справі № 904/5862/14, які передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Судовий збір за перегляд справи в апеляційному порядку покладається на скаржника відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод", м. Київ - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року у справі № 904/5862/14- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Матеріали справи повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02 березня 2015 року.

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя О.В.Джихур

Суддя О.М.Виноградник