ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.02.2015 Справа № 20/278

Розглянувши матеріали скарги публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» вих. № 52юр-2899/14 від 30.12.2014 р. на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Леніна, 43, тел: (06244) 4-54-77; 84333, Донецька область, м. Краматорськ, бульвар Машинобудівельників, 32, тел.: ) у справі № 20/278:

за позовом публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" (84601, Донецька область, м. Горлівка, пр. Леніна, 11; адреса для листування: 87528, Донецька область, місто Маріуполь, вул. Войнич, 2, каб. 203)

до відповідача комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" (83001, місто Донецьк, вул. Артема, 85)

про стягнення 48428742,01 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (позивач, заявник): не з'явився;

від ПАТ «КП «Вода Донбасу» (відповідач, боржник): не з'явився;

від відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області (орган виконання, ВДВС): не з'явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 12.01.2015 р. надійшла скарга ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" (позивач у справі) на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області у справі № 20/278. У скарзі скаржник просив суд здійснити заміну найменування позивача у справі № 20/278 з відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" на публічне акціонерне товариство "ДТЕК Донецькобленерго"; визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області щодо винесення постанови від 18.12.2014 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області у справі № 20/278 від 19.09.2008 р. такими, які не відповідають Закону України "Про виконавче провадження"; визнати незаконною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.12.2014 р. з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області у справі № 20/278 від 19.09.2008 р.

Відповідно до витягу з реєстру автоматизованого розподілу скарги між суддями, скаргу у справі № 20/278 передано для розгляду судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 13.01.2015 року скарга публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" вих. № 52юр-2899/14 від 30.12.2014 року на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області по виконанню наказу господарського суду Донецької області від 19.09.2008 р. у справі № 20/278 прийнята до розгляду, судове засідання призначене на 11.02.2015 року. У зв'язку з неявкою представників сторін та органу виконання, відсутністю документів, які витребувані судом для всебічного та об'єктивного розгляду скарги, судове засідання відкладалося на 25.02.2015 р. У зв'язку з невиконанням ВДВС вимог суду щодо надання відзиву на скаргу; надання копій матеріалів виконавчого провадження стосовно виконання наказу суду у справі 20/278, забезпечення явки представника у судове засідання тощо, в порядку ст. 90 ГПК України, судом винесена окрема ухвала, яка направлена Управлінню державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області.

На електронну адресу суду 19.02.2015 р., а потім через канцелярію суду 24.02.2015 р., від заявника (позивача у справі) надійшло клопотання № 52юр-200/15 від 19.02.2015 р. про розгляд скарги без участі представника позивача у справі, якщо відсутність представника ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не заважатиме розгляду скарги, у зв'язку з тим, що ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» знаходиться в зоні АТО і пересування співробітників компанії ускладнено введенням перепусток.

Зазначене клопотання задоволено в судовому засіданні 25.02.2015 р., неявка позивача не перешкоджала розгляду скарги.

Відповідач (боржник) вимоги суду, що викладені в попередніх ухвалах не виконав, будь-яких письмових пояснень щодо викладених заявником у скарзі обставин не надіслав, представник КП «Компанія «Вода Донбасу» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про прийняття скарги до розгляду, призначення судових засідань повідомлений шляхом розміщення інформацій на офіційному сайті суду - 14.01.2015 р. та 13.02.2015 р.

На електронну адресу суду 24.02.2015 року від відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Донецькій області надійшли заперечення на скаргу № 55/4-15П від 10 лютого 2015 р. (вх. № 06-04/619 від 24.02.2015 р.), відповідно до яких орган виконання зазначав про відсутність підстав для задоволення скаргу, у зв'язку з чим просив залишити скаргу без задоволення. Заперечення вмотивовані тим, що орган виконання знаходиться на території підконтрольній українській владі, проте боржник, відповідно до якого необхідно проводити виконавчі дії знаходиться на неконтрольованій території України, а саме у місті Донецьку. Зазначена обставина перешкоджає повному та своєчасному виконанню рішення, оскільки проведення виконавчих дій на неконтрольованій території неможливе. Перша дія яку повинен вчинити державний виконавець після відкриття виконавчого провадження це направлення рекомендованим листом сторонам провадження постанови про відкриття виконавчого провадження, зазначену дію вчинити неможливо, оскільки загальновідомо, що пошта на окупованій території не працює, будь-які подальші дії будуть незаконні без офіційного повідомлення боржника щодо відкриття виконавчого провадження. Як і зазначено у постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.12.2014 р., органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на тимчасово неконтрольованій території (адреса боржника: м. Донецьк, вул. Артема, 85). По друге, скаржник сам підтверджує, що органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на території м. Донецька, оскільки звернувся до господарського суду Запорізького суду, проте вимагає від ВПВР УДВС ГУЮ у Донецькій області проведення виконавчих дій на зазначеній території. Право стягувача на виконання зазначеного рішення не порушується, оскільки строки пред'явлення виконавчого документу до виконання відновлені постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.12.2014 р., після закінчення антитерористичної операції та пред'явлення виконавчого документу до виконання рішення буде виконане у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження». У разі перереєстрації боржника на територію підконтрольну українській владі зазначене виконавче провадження буде відкрито згідно із вимогами діючого законодавства.

Розглянувши матеріали скарги, суд встановив:

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Подання скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби в порядку ст. 121-2 ГПК України має на меті відновлення порушеного права сторони виконавчого провадження.

У відповідності до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Крім того, як передбачено ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стадія виконавчого провадження - це сукупність дій державного виконавця та інших учасників виконавчого провадження, спрямованих на досягнення певної процесуальної мети.

Рішенням господарського суду Донецької області від 01.09.2008 р. у справі № 20/278 позовні вимоги ВАТ «Донецькобленерго» в особі Донецьких електричних мереж про стягнення з комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» 48428742,01 грн. задоволені частково. З КП «Компанія «Вода Донбасу» на користь ВАТ «Донецькобленерго» в особі Донецьких електричних мереж стягнуто 4235728,31 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію, 30000,00 грн. пені, 2146349,37 грн. збитків від інфляції, 330244,53 грн. 3% річних, 25500,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У відповідності до ст. 116 ГПК України на примусове виконання рішення видано наказ від 19.09.2008 р.

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на підставі заяви № 52юр-2501/14 від 11.09.2014 р. звернувся до відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України про примусове виконання судового рішення у справі № 20/278 від 01.09.2008 р.

Постановою ВПВР ДВС України від 23.09.2014 р. ВП № 44797506 відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 20/278 від 19.09.2008 р. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (пред'явлення виконавчого документа не за підвідомчістю виконання рішення).

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» 15.12.2014 р. звернулося до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області із заявою про примусове виконання рішення у справі № 20/278.

Постановою ВПВР УДВС ГУЮ у Донецької області від 18.12.2014 р. державним виконавцем відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду у справі № 20/278 від 19.09.2008 р. на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження).

В оскаржуваній поставної державним виконавцем зазначено, що відповідно до п. 3 постанови Кабінета Міністрів України № 7 від 07.11.2014 року «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно п.п. 2 п. 2 наказу Міністерства юстиції України № 247/7 від 25.11.2014 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» в.о. начальника Головного управління юстиції у Донецькій області Гаркуші О.І. визначити перелік та забезпечити переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. 07.11.2014 р. розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. У зв'язку з вищевикладеним та наявності загрози життю та здоров'ю державному виконавцю, виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться.

З огляду на викладені у спірній постанові обставини, слідує, що стягувачу відмовлено у відкритті виконавчого провадження не у зв'язку із недотримання позивачем положень Закону України «Про виконавче провадження», а у зв'язку з неможливістю здійснення виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого документу на певній території не підконтрольній державній владі України, внаслідок прийняття Кабінетом Міністрів України та Міністерством юстиції України відповідних нормативно-правових актів.

Такої правової позицію суд дійшов виходячи з наступного:

Основні стадії (етапи) виконавчого провадження є такі:

1) відкриття виконавчого провадження;

2) підготовка до примусового виконання;

3) вжиття заходів примусового виконання рішення;

4) закінчення виконавчого провадження.

Відкриття виконавчого провадження - це стадія, яка полягає у діях державного виконавця, що спрямовані на визначення підстав для відкриття виконавчого провадження.

Питання про порушення виконання (відкриття виконавчого провадження) вирішує державний виконавець у триденний строк із моменту звернення із заявою про виконання або надходження виконавчого документу від суду. У такому разі державний виконавець відкриває провадження не пізніше наступного дня після одержання виконавчого документа і в той самий день проводить виконавчі дії. При винесені постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання боржником рішення суду; попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних із провадженням виконавчих дій; за заявою стягувача державний виконавець має право накласти арешт на майно боржника та оголосити заборону на його відчуження, одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника.

Підготовка до примусового виконання - це дії державного виконавця, спрямовані на встановлення місця знаходження (проживання) боржника, наявності рухомого або нерухомого майна, грошових коштів в установах банків, пропозиції виконати рішення добровільно, створення умов для подальшого виконання виконавчого документу. Мета цієї стадії - створити належні умови для своєчасного й ефективного виконання документів, що надійшли до державного виконавця, а також забезпечити умови для добровільного виконання рішення боржником.

Примусове виконання (застосування заходів примусового виконання рішення) - це вжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації припису юрисдикційного акта способами, які визначено законом, із покладанням на боржника виконавчого збору та інших витрат, пов'язаних із виконанням. Як правило, обов'язковою ознакою стадії (етапу) примусового виконання рішення є його оплата, що її покладено на боржника як особу, що зобов'язана за виконавчим документом вчинити певну дію або утриматися від її вчинення.

Закінчення виконавчого провадження - це дія державного виконавця, що полягає у завершення проведення виконавчих дій у певному виконавчому провадженні, за певними виконавчим документом. Підстави закінчення виконавчого провадження визначено у ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна;

8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення;

9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа;

10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку;

15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження;

18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Аналіз зазначеної норми свідчить, що виконання державним виконавцем обов'язків, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім всіх необхідних заходів для повного виконання виконавчого документу (наказу господарського суду) в установлені законом строки.

Законодавець покладає на державного виконавця коло обов'язків та надає йому права, які мають бути застосовані державним виконавцем для повного виконання, в даному випадку, рішення господарського суду, тобто державний виконавець повинен вжити всі можливі та необхідні заходи, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», для примусового виконання виконавчого документу.

Закон України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця вчиняти виконавчі дії у певній послідовності для задоволення вимог стягувача та дотримання прав боржника, тобто, виконавче провадження має послідовні стадії виконання виконавчого документу і порушувати цей порядок або ставити виконання рішення суду в залежність від певних обставин незаконно.

Як свідчать надані до суду документи, боржник - комунальне підприємство «Вода Донбасу» зареєстровано у місті Донецьк, тобто на території на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, внаслідок проведення на цій території антитерористичних дій. Даний факт є відомим на всій території України та навіть за її межами.

Згідно з п.п. 1. п. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 25 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З наведеного слідує, що навіть перша стадія виконавчого провадження - його відкриття, державним виконавцем із дотриманням вимог ЗУ «Про виконавче провадження» не може бути вчинена, внаслідок неможливості надіслання боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Для можливості проведення виконавчих дій за місцем знаходження постійно діючого органу юридичної особи або її майна, виявлення рахунків, вкладів, цінних паперів тощо також має бути відкрите виконавче провадження (ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження»).

З огляду на викладене, приймаючи до уваги зазначені обставини та норми права, суд спростовує доводи скаржника про неправомірність дій державного виконавця щодо відмови стягувачу у відкритті виконавчого провадження.

Отже, дії вчинені державним виконавцем, відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження» та нормативно-правовим актам Кабінету Міністрів України і Міністерства юстиції України, підстав для визнання незаконною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.12.2014 р. суд не вбачає.

Таким чином, вимоги скаржника про визнання дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області щодо винесення постанови від 18.12.2014 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області у справі № 20/278 від 19.09.2008 р. такими, які не відповідають Закону України "Про виконавче провадження" та визнання незаконною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.12.2014 р. з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області у справі № 20/278 від 19.09.2008 р. - відхиляються.

Стосовно здійснення заміни найменування позивача у справі № 20/278 відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» на публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як свідчить наданий до скарги Статут, у результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту, які пов'язані із набранням чинності Закону України «Про акціонерні товариства» № 514- VІ від 17.09.2008 р. позивачем здійснено зміну найменування з відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» на публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго» (протокол від 27.03.2012 р.). Також надана виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якого позивач має назву - публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго».

Пунктом 1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 встановлено, що за приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Якщо ж зміна найменування юридичної особи пов'язана зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи (статті 104-108 Цивільного кодексу України), то йдеться про її реорганізацію, що потребує вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в частині третій статті 25 ГПК; крім того, про винесення відповідної ухвали зазначається в описовій частині рішення, прийнятого по суті справи.

Про здійснену заміну учасника судового процесу обов'язково зазначається в описовій частині рішення суду, прийнятого по суті справи, навіть якщо раніше про це вже йшлося у відповідній ухвалі.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне задовольнити звернення позивача (стягувача) та здійснити заміну назви позивача у справі № 20/278 з «відкрите акціонерне товариство «Донецькобленерго» на «публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго».

Керуючись ст.ст. 25, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Здійснити заміну найменування позивача у справі № 20/278 з «відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго»» на «публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», внаслідок чого позивачем у справі № 20/278 є публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (84601, Донецька область, м. Горлівка, пр. Леніна, 11; адреса для листування: 87528, Донецька область, місто Маріуполь, вул. Войнич, 2, каб. 203).

2. Скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго»" вих. № 52юр-2899/14 від 30.12.2014 р. на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області (85700, Донецька область, місто Волноваха, вул. Леніна, 43) у справі № 20/278 - відхилити.

3. Копію ухвали направити сторонам у справі та відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Донецькій області.

Суддя В.В.Носівець