ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. Справа № 911/121/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Комунального підприємства теплових мереж "Яготинтепломережа"

про стягнення 259 747,13грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Іванкіна Ю.Б. (довіреність №14-91 від 18.07.2014);

від відповідача - Олексенко С.П. (довіреність № 48 від 28.01.2015)

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства теплових мереж "Яготинтепломережа" (далі - КПТМ "Яготинтепломережа") та просить суд стягнути з відповідача 259 747,13грн, що складається з:

- 107 226,57грн основного боргу;

- 46 099,33грн пені за період з 14.02.2013 по 24.11.2014;

- 18 178,84грн процентів за період з 14.02.2013 по 24.11.2014;

- 88 242,39грн втрат від інфляції за період з березня 2013 року по жовтень 2014 року.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором купівлі - продажу природного газу № 13/2898-ТЕ-17 від 28.12.2012 в частині оплати отриманого у січні-квітні, жовтні-грудень 2013 року природного газу у встановлений договором строк (а.с. 2-4).

Відповідач у справі - КПТМ «Яготинтепломережа» у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення позовних вимог в частині нарахування пені та втрат від інфляції, вказуючи, що позивачем невірно розраховано втрати від інфляції та пеню. Так, відповідач вказує, що відповідач нараховував інфляцію та пеню також у дні погашення боргу, а до втрат від інфляції за зобов'язаннями березня 2013 року до залишку боргу позивачем включені втрати від інфляції, нараховані за попередній період.

Також, у відзиві на позов відповідач пояснив, що заборгованість виникла у зв'язку з несвоєчасним відшкодування з державного бюджету субвенцій на погашення заборгованості по різниці в тарифах (а.с.80,81).

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі; представник відповідача - частково заперечував проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 06.02.2015 оголошувалась перерва до 03.03.2015

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012 між сторонами у справі - Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (далі - продавець) та КПТМ "Яготинтепломережа" (далі - покупець) укладено договір № 13/2898-ТЕ-17 купівлі-продажу природного газу (а.с.8-13, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору, позивач (продавець) взяв на себе зобов'язання передати у власність відповідачу (покупцеві) у 2013 році природний газ, а покупець - зобов'язується прийняти і оплатити природний газ на умовах договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору продавець передає з 01.01.2013 по 31.12.2013 природний газ у обсязі до 1 230 тис. куб.м.

Як визначено п. 5.1 договору, ціна (граничний рівень ціни) на газ теплопостачальних підприємств встановлюється НКРЕ. Ціна 1000 куб.м. природного газу, відповідно до його п. 5.2, становить 1 091,00грн з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без врахування ПДВ; до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 1091,00грн, крім того ПДВ 20% - 218,20грн, всього з ПДВ - 1309,20грн.

Пунктом 5.3 визначено, що у разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обов'язковими для сторін за цим договором з моменту введення їх в дію.

Договором встановлено, що він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).

На виконання п. 2.1 договору, позивач поставив протягом січня-квітня, жовтня-грудня 2013 року, а відповідач прийняв природний газ у загальному обсязі 587,102 тис.м3 на загальну суму 768 633,95грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.14-20).

Відповідачем сплачено за отриманий по вказаному договору природний газ:

- 03.06.2013 платіжним дорученням №53 - 190 000,00грн;

- 11.06.2013 платіжним дорученням №54 - 123 709,47грн;

- 16.10.2014 платіжним дорученням №12 - 347 697,91грн (а.с.89-90, 79).

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, зобов'язання з оплати природного газу виконанні лише частково, а саме на суму 661 407,38грн.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обов'язку щодо оплати переданого товару та застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором, а також чинним законодавством за порушення зобов'язання.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 6.1 договору оплати за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу; остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Проте, відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань, за природний газ, поставлений у січні-квітні, жовтні-грудні 2013 року на суму 768 633,95грн, розрахувався частково у сумі 661 407,38грн та з порушенням встановленого строку.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідачем частково не виконані взяті на себе зобов'язання, суд вважає заявлені вимоги в частині основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 107 226,57грн.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача процентів та втрат від інфляції.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлення факту прострочення грошових зобов'язань відповідачем, вимоги позивача в частині стягнення 18 178,84 процентів за періоди прострочення є обґрунтованими, однак, не у повному обсязі.

Так, розмір процентів позивачем обрахований за поставлений природний газ:

- у січні 2013 року за період з 14.02.2013 по 03.06.2013 на суму боргу у розмірі 166 231,74грн, що склало 1502,92грн;

- у лютому 2013 року - за період з 14.03.2013 по 03.06.2013 на суму боргу у розмірі 134 817,49грн, що становить 908,63грн; на суму боргу у розмірі 111 049,23грн (з урахуванням часткової оплати 03.06.2013 у сумі 23 768,26грн) за період з 04.06.2013 по 11.06.2013, що становить 73,01грн;

- у березні 2013 року - за період з 14.04.2013 по 11.06.2013 на суму боргу у розмірі 152 985,26грн, що становить 741,86грн; на суму боргу у розмірі 140 325,02грн (з урахуванням часткової оплати 11.06.2013 у розмірі 12 660,24грн) за період з 12.06.2013 по 28.10.2013, що становить 1 430,16грн;

- у квітні 2013 року - за період з 14.05.2013 по 28.10.2014 на суму боргу у розмірі 49 674,98грн, що становить 2 176,17грн;

- у жовтні 2013 року - за період з 14.11.2013 по 28.10.2014 на суму боргу у розмірі 51 134,73грн, що становить 1 466,79грн;

- у листопаді 2013 року - за період з 14.12.2013 по 28.10.2014 на суму боргу у розмірі 77 673,53грн, що становить 2 036,54грн;

- у грудні 2013 року - за період з 14.01.2014 по 28.10.2014 на суму боргу у розмірі 136 116,22грн, що становить 3 222,04грн; на суму боргу у розмірі 107 226,57грн (з урахуванням часткової оплати 28.10.2014 у розмірі 28 899,65грн) за період з 29.10.2014 по 24.11.2014, що становить 237,95грн;

Однак, позивачем при розрахунку процентів, до періоду, за який вони нараховувались, включені дні, у які здійснена оплата і сума боргу, з її урахуванням, фактично становила менший розмір.

Так, розмір процентів, за розрахунком суду, який здійснено з урахуванням дат оплат, становить за поставлений природний газ:

- у січні 2013 року за період з 14.02.2013 по 02.06.2013 на суму боргу у розмірі 166 231,74грн, що склало 1489,25грн;

- у лютому 2013 року - за період з 14.03.2013 по 02.06.2013 на суму боргу у розмірі 134 817,49грн, що становить 897,55грн; на суму боргу у розмірі 111049,23грн (з урахуванням часткової оплати 03.06.2013 у сумі 23 768,26грн) за період з 03.06.2013 по 10.06.2013, що становить 73,02грн;

- у березні 2013 року - за період з 14.04.2013 по 10.06.2013 на суму боргу у розмірі 152 985,26грн, що становить 729,30грн; на суму боргу у розмірі 140 325,02грн (з урахуванням часткової оплати 11.06.2013 у розмірі 12 660,24грн) за період з 11.06.2013 по 27.10.2013, що становить 5812,92грн;

- у квітні 2013 року - за період з 14.05.2013 по 27.10.2014 на суму боргу у розмірі 49 674,98грн, що становить 2172,09грн;

- у жовтні 2013 року - за період з 14.11.2013 по 27.10.2014 на суму боргу у розмірі 51 134,73грн, що становить 1462,59грн;

- у листопаді 2013 року - за період з 14.12.2013 по 27.10.2014 на суму боргу у розмірі 77 673,53грн, що становить 2030,15грн;

- у грудні 2013 року - за період з 14.01.2014 по 27.10.2014 на суму боргу у розмірі 136 116,22грн, що становить 3210,85грн; на суму боргу у розмірі 107 226,57грн (з урахуванням часткової оплати 28.10.2014 у розмірі 28 899,65грн) за період з 28.10.2014 по 24.11.2014, що становить 246,77грн.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача процентів підлягає задоволенню у розмірі 18 126,49грн; у задоволенні вимог про стягнення 54,35грн процентів суд відмовляє.

Розмір втрат від інфляції, за розрахунком суду, що підлягає задоволенню за заявлені позивачем періоди становить 88 212,82грн, а саме:

- за січень 2013 року вимоги про стягнення втрат від інфляції позивачем не заявлялись;

- за лютий 2013 року за період з 14.03.2013 по 31.05.2013 на суму боргу у розмірі 134 817,49грн, що становить 134,82грн;

- за березень 2013 року за період з 14.04.2013 по 31.05.2013 на суму боргу у розмірі 152 985,26грн, що становить 152,99грн, за період з 11.06.2013 по 27.10.2014 на залишок боргу у сумі 140 925,02грн, що становить 27 116,27грн;

- за квітень 2013 року за період з 14.05.2013 по 27.10.2014 на суму боргу у розмірі 49 674,98грн, що становить 9 658,42грн;

- за жовтень 2013 року за період з 14.11.2013 по 27.10.2014 на суму боргу у розмірі 51 134,73грн, що становить 10 127,81грн;

- за листопад 2013 року за період з 14.12.2013 по 27.10.2014 на суму боргу у розмірі 77 673,53грн, що становить 15 198,37грн;

- за грудень 2013 року за період з 14.01.2014 по 27.10.2014 на суму боргу у розмірі 136 116,22грн, що становить 25 824,14грн, на залишок боргу за зобов'язаннями за грудень 2013 року у розмірі 107226,57грн вимоги про стягнення втрат від інфляції позивачем не заявлялись.

У задоволенні вимог про стягнення 29,57грн втрат від інфляції суд відмовляє.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 46 099,33грн.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми прострочення платежу за кожний день прострочення.

Встановлений відповідним пунктом договору розмір пені не перевищує максимального розміру, визначеного ст.4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"; пеня позивачем нараховувалась не завжди у межах строку, встановленого ч.6 ст.232 ГК України, а до періоду, за який вона нараховувалась, включені дні, у які здійснена оплата і сума боргу, з її урахуванням, фактично становила менший розмір.

Так, за розрахунком суду, розмір пені, що підлягає стягненню становить 45 973,80грн, а саме:

- за січень 2013 року за період з 14.02.2013 по 02.06.2013 на суму боргу у розмірі 166 231,74грн - 7446,27грн;

- за лютий 2013 року за період з 14.03.2013 по 02.06.2013 на суму боргу у розмірі 134 817,49грн - 4487,76грн, за період з 03.06.2013 по 10.06.2013 на залишок боргу у розмірі 111 049,23грн - 362,05грн;

- за березень 2013 року за період з 14.04.2013 по 10.06.2013 на суму боргу у розмірі 152 985,26грн - 3642,31грн, за період з 11.06.2013 по 13.10.2013 (6 місяців з дня коли зобов'язання мало бути виконано - відповідно до ч.6 ст.232 ГК України) на залишок боргу у розмірі 140 325,02грн - 6489,55грн;

- за квітень 2013 року за період з 14.05.2013 по 13.11.2013 на суму боргу у розмірі 49 674,98грн - 3416,01грн;

- за жовтень 2013 року за період з 14.11.2013 по 13.05.2014 на суму боргу у розмірі 51 134,73грн - 3540,20грн;

- за листопад 12013 року за період з 14.12.2013 по 13.06.2014 на суму боргу у розмірі 77 673,53грн - 5801,04грн;

- за грудень 2013 року за період з 14.01.2014 по 13.07.2014 на суму боргу у розмірі 136 116,22грн - 10 788,61грн.

В задоволенні вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 125,53грн суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у розмірі 5 190,73грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Яготинтепломережа" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 107 226,57грн основного боргу, 45 973,80грн пені, 18 124,49грн процентів, 88 212,82грн втрат від інфляції, а також 5 190,73грн витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 125,53грн пені, 54,35грн процентів, 29,57грн втрат від інфляції у задоволенні позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.03.2015.

Суддя Ейвазова А.Р.