РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015Справа №910/23592/14

За позовомПублічного акціонерного товариства «БГ Банк»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Беарс Логістік Центр»
Третя особа, Прояка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» звернення стягнення на предмет іпотеки у розмірі 23 305 419,32 грн.
Колегія суддів у складі: суддя Спичак О.М. - головуючий

суддя Мудрий С.М.

суддя Сташків Р.Б.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Завойко Д.І. - дов. № 149 від 08.10.2014 року;

від відповідача: Мажара О.Є. дов. №51/12 від 19.12.14 року;

від третьої особи-1: Круглов С.С. - дов. № 62 від 09.07.2014 року;

від третьої особи-2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Беарс Логістік Центр» про звернення стягнення на предмет іпотеки у розмірі 23 305 419,32 грн.

Ухвалою суду від 31.10.2014 року порушено провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» та призначено її до розгляду на 21.11.2014 року.

У судовому засіданні 21.11.2014 року представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання 21.11.2014 року не з'явився, проте через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи у даному судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких проти задоволення клопотань про відкладення розгляду справи не заперечував.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, а також невиконанням учасниками судового процесу вимог ухвали про порушення провадження у справі, суд задовольнив клопотання представників позивача та відповідача та відклав розгляд справи на 08.12.2014 року.

У судовому засіданні 08.12.2014 року представник позивача, разом з клопотанням про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, подав клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просив суд витребувати: 1. документально підтверджені відомості про власника спірного нерухомого майна з Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень у Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції; 2. документально підтверджені відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції про те, що з 31.03.2014 року відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Беарс Логістік Центр» () знаходиться в процесі припинення.

Представник третьої особи проти задоволення клопотання про витребування доказів заперечував.

Суд, розглянув та задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів в частині витребування у Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції відомостей про власника спірного нерухомого майна з Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень. В іншій частині клопотання відхилено, оскільки документи, зазначені у клопотанні, можуть бути отримані судом самостійно.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте 08.12.2014 року через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи у даному судовому засіданні подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення, відповідно до яких проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи не заперечував.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, а також у зв'язку з необхідністю витребування доказів, суд задовольнив клопотання представника відповідача та відклав розгляд справи на 22.12.2014 року.

Представники відповідача та третьої особи 22.12.14 через канцелярію суду подали відзиви на позовну заяву, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечували та просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 22.12.2014 року представник позивача подав клопотання про долучення документів до матерів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники відповідача та третьої особи у даному судовому засіданні проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи заперечували.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Частиною 3 даної статті встановлено, що питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Судом з власної ініціативи залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» (04070, м. Київ, вул. Братська, 6, оф. 404, ).

Крім того, представник позивача подав клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

У зв'язку із залученням до участі у справі третьої особи, суд задовольнив клопотання представника позивача, продовжив строк вирішення спору на 15 днів у справі № 910/23592/14 та відклав розгляд справи на 12.01.2015 року.

У судовому засіданні 12.01.2015 року представник позивача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представник третьої особи-1 в судовому засіданні 12.01.2015 року надав усні пояснення, відповідно до яких проти задоволення клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи не заперечував.

Представник третьої особи-2 в судове засідання 12.01.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Зважаючи на складність спору, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2015 року призначено колегіальний розгляд справи № 910/23592/14.

Керуючись статтею 4-6 Господарського процесуального кодексу України, суддя Спичак О.М. звернувся до Голови Господарського суду м. Києва із заявою про визначення складу суду для колегіального розгляду справи № 910/23592/14.

Розпорядженням Голови Господарського суду м. Києва № б/н від 12.01.2015 року затверджено колегію суддів в наступному складі суддів: Спичак О.М. (головуючий), Мудрий С.М., Сташків Р.Б.

Ухвалою суду від 12.01.2015 року справу № 910/23592/14 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів та призначено її до розгляду на 02.02.2015 року.

У судовому засіданні 02.02.2015 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача та третьої особи-1 надали усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечували.

Представник третьої особи-2 в судове засідання 02.02.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Також представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою подання додаткових доказів.

Представники відповідача та третьої особи-1 проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи заперечували.

Суд, розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, не знаходить підстав для його задоволення, зважаючи на те, що обставини, зазначені відповідачем не є підставою для відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 02.02.2015 року, відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 09.02.2015 року.

Представник позивача 06.02.2015 року подав письмові пояснення по справі, а в судовому засіданні 09.02.2015 року надав усні пояснення по справі.

У судовому засіданні 09.02.2015 року представники відповідача та третьої особи-1 надали усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечували.

Представник третьої особи-2 в судове засідання 09.02.2015 року не з'явився. Про причин неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 09.02.2015 року, відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 17.02.2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні 17.02.2015 року надав усні пояснення по справі.

У судовому засіданні 17.02.2015 року представники відповідача та третьої особи-1 надали усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечували.

Представник третьої особи-2 в судове засідання 17.02.2015 року не з'явився. Про причин неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 17.02.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2007 року між позивачем - ВАТ «Універсальний банк розвитку і партнерства» (правонаступником якого є ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», відповідно до рішення загальних зборів акціонерів банку (протокол № 2 від 29.07.2014 р.) було змінено найменування банку на Публічне акціонерне товариство «БГ БАНК» (надалі - позивач) та ТОВ «БМБ МАРГАРИН» (надалі - позичальник, третя особа-1) був укладений кредитний договір № 12 про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії, відповідно до умов якого банком відкривається кредитна лінія з загальним лімітом в сумі 11 160 500,00 грн. (одинадцять мільйонів сто шістдесят тисяч п'ятсот) гривень, в межах якої позичальнику надаються в користування грошові кошти для діяльності на поповнення обігових коштів, зі сплатою 19 % річних за користування сумою кредиту, отриманого позичальником в національній волюті України, то 14 % річних за користування сумою кредиту, отриманого позичальником в іноземній валюті.

Додатком № 1 до вказаного кредитного договору є заява відповідача про надання суми кредиту.

До вказаного кредитного договору сторонами були укладені наступні договори та додатки: 1) Договір № 1 від 20.07.2007 року про внесеним змін та доповнень до Кредитного договору; 2) Додаток № 2 від 03.05.2007 року до Кредитного договору; 3) Договір № 2 від 29.08.2007 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 4) Додаток № 3 від 25.05.2007 року до Кредитного договору; 5) Договір № 3 від 03.06.2008 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 6) Договір № 4 від 05.02.2009 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 7) Договір № 5 від 25.02.2009 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 8) Договір № 6 від 03.03.2009 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 9) Договір № 7 від 23.03.2009 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 10) Договір № 8 від 03.08.2009 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 11) Договір № 9 від 05.10.2009 року про внесення змін та доповнень договору; 12) Договір № 10 від 05.11.2009 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 13) Договір № 11 від 15.02.2010 року про внесення змій та доповнень до Кредитного договору; 14) Договір № 12 від 29.04.2010 року про внесеним змін та доповнень до Кредитного договору; 15) Договір № 13 від 19.08,2010 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 16) Договір № 14 від 29.08.2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 17) Договір № 15 від 28.09.2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 18) Договір № 16 від 29.08.2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 19) Договір № 17 від 24.11.2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 20) Договір № 18 від 22.12.2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 21) Договір № 19 від 26.01.2012 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 22) Договір № 20 від 24.02.2012 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 23) Договір № 21 від 22.03.2012 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 24) Договір № 22 від 17.08.2012 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 25) Договір № 23 від 30.10.2012 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 26) Договір № 24 від 30.11.2012 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 27) Договір № 25 від 27.12.2012 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 28) Договір № 26 від 31.01.2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 29) Договір № 27 від 28.03.2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 30) Договір № 28 від 30.04.2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 31) Договір № 29 від 31.05.2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 32) Договір № 30 від 27.06.2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 33) Договір № 31 від 31.07.2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 34) Договір № 32 від 22.08.2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 35) Договір № 33 від 30.09.2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 36) Договір № 34 від 31.10.2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 37) Договір № 35 від 29.11.2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 38) Договір № 36 від 10.12.2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 39) Договір № 37 від 18.12.2013 року про внесення змін та поповнень до Кредитного договору; 40) Договір № 38 від 30.12.2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 41) Договір № 39 від 31.01.2014 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 42) Договір № 40 від 28.02.2014 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 43) Договір № 41 від 27.03.2014 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 44) Договір № 42 від 30.04.2014 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 45) Договір № 43 від 30.05.2014 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 46) Договір № 44 від 27.06.2014 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 47) Договір № 45 від 31.07.2014 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору; 48) Договір № 46 від 29.08.2014 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору.

Відповідно до п.1.2. кредитного договору, кредит позичальнику надається в межах суми ліміту, зазначеного в п.1.1. договору на підставі письмової заяви позичальника, викладеної у формі, передбаченій цим договором, та за умови належного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором.

Сторонами кредитного договору були оформлені наступні заяви про надання суми кредиту: 1) заява від 20.07.2007 року на суму 110 000,00 доларів США; 2) заява від 04.06.2008 року на суму 200 000,00 гривень; 3) заява від 23.02.2007 року на суму 400 000,00 доларів США; 4) заява від 27.02.2007 року на суму 1 810 000,00 доларів США; 5) заява від 15.02,2010 року на суму 2 500 000,00 гривень; 6) заява від 27.08.2012 року на суму 8 550 000,00 гривень; 7) заява від 23.08.2012 року на суму 5 750 000,00 гривень; 8) заява від 22.08.2012 року на суму 4 100 000,00 гривень; 9) заява від 10.12.2013 року на суму 150 000,00 гривень; 10) заява від 27.11.2013 року на суму 300 000,00 гривень; 11) заява від 17.12.2013 року на суму 200 000,00 гривень; 12) заява від 26.12.2013 року на суму 300 000,00 гривень.

Відповідно до п. 1 договору № 22 від 17.08.2012 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 12, сторони домовились викласти п.1.1. кредитного договору № 12 в наступній редакції: Банк на умовах, передбачених цим договором, відкриває позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 26 000 000,00 гривень зі сплатою 24 відсотків річних за користування сумою кредиту, отриманого позичальником в національній валюті України.

Відповідно до п.2.1. кредитного договору, після підписання цього договору, банк відкриває для обліку заборгованості позичальника по кредиту наступні рахунки в ВАТ «УБРП»:

- для обліку суми заборгованості по кредиту в національній валюті України - рахунок № 427 та для обліку відсотків рахунок нарахованих доходів № 427;

- для обліку суми заборгованості по кредиту в доларах США - рахунок № 427 та для обліку відсотків рахунок нарахованих доходів № 427;

- для обліку суми заборгованості по кредиту в євро - рахунок № 427 та для обліку відсотків рахунок нарахованих доходів № 427.

Відповідно до п. 2.2. кредитного договору, банк видає кредит позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування суми кредиту у гривнях та/або доларах США, згідно з п.1.2. цього договору на рахунок позичальника згідно з заявою позичальника. При цьому днем надання кредиту вважається дата зарахування суми кредиту повністю або частково на рахунок позичальника згідно з заявою позичальника.

Відповідно до п. 1.3 договору № 41 від 27.03.2014 р. про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 12 (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 22.02.2007 р., строк повернення кредиту - 06.02.2015 р. або строк, встановлений у відповідності з п. 2.7, 2.8 цього договору.

Факт видачі Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» грошових коштів у межах встановленого ліміту підтверджується копіями меморіального ордеру та виписками з позичкових рахунків позичальника, які залучені до матеріалів справи, а також не заперечується представниками сторін.

Таким чином, позивач, як кредитор, виконав свої зобов'язання перед третьою особою за кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою (штрафом, пенею), а також заставою.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, порушення зобов'язання є підставою для застосування до правопорушника правових наслідків, встановлених договором або законом.

Відповідно до п. 2.8.2. кредитного договору, сторони домовились згідно ст. 212, 1050, 1052 ЦК України, що зобов'язання позичальника повернути банку кредит раніше календарної дати, визначеної п. 1.3. цього договору, виникає у позичальника в разі, зокрема, початку процедури ліквідації чи реорганізації позичальника, та/або порушення господарським судом справи про банкрутство позичальника, та/або погіршення фінансового стану позичальника в порівнянні з фінансовим станом на момент укладення цього договору, та/або недостатності забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором.

Відповідно до п. 3 договору № 8 від 03.08.2009 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 12 від 22.02.2007 року, сторони домовились викласти та доповнити пункт 2.8. договору в наступній редакції: «Для випадків, визначених пунктом 2.8. цього договору, строком погашення кредиту є 121-й календарний день, зокрема, за днем настання описаної події у відповідному підпункті п.2.8. Договору».

З пояснень позивача, а також матеріалів справи вбачається, що позивачу 02.04.2014 р. з офіційного сайту інформаційно-ресурсного центру України стало відомо, що третя особа - ТОВ «БМБ Маргарин», який є позичальником за вказаним кредитним договором, з 31.03.2014 р. знаходиться в стані припинення.

Відповідно до ст. 91 Господарського кодексу України, припинення господарського товариства відбувається шляхом його ліквідації або реорганізації.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державних органів, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи і фактично вважається такою, що не веде в подальшому підприємницької діяльності.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що він має всі правові підстави для дострокового стягнення кредитних коштів відповідно до п. 2.8.2. Кредитного договору.

Станом на 10 вересня 2014 року заборгованість третьої особи перед позивачем за вказаним кредитним договором складає 23 305 419,32 грн., яка складається з: 1) 20 680 924,95 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 2 624 494,37 грн. - заборгованість за відсотками.

Для забезпечення виконання зобов'язань по зазначеному кредитному договору, між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 29 серпня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 1730 і посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору іпотеки, іпотекодавець (відповідач) передає, а іпотекодержатель (позивач) приймає в наступну іпотеку належне Іпотекодавцю на праві власності нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі за номером 173/1 загальною площею 5634,3 кв.м., що розташовані в Черкаській області, м. Черкаси, по вул. Смілянська (вул. Комсомольська), реєстраційний номер за РПВН 14407751, (далі - предмет іпотеки). Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 1,4070 га., переданої іпотекодавцю в оренду відповідно до Договору оренди землі, укладеного 21.11.2005 р. з Черкаською РДА та зареєстрованого у Черкаському РВ РФ ДП «Центр державного земельного кадастру при ДКУ по земельних ресурсах» 28.11..2005 року за № 74.

Відповідно до п. 1.2. договору іпотеки, предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Русько-Полянської сільської ради за № ЯЯЯ 601755 від 17.08.2007 року, виданого на підставі рішення виконкому Русько-Полянської сільської ради № 81 від 13.08.2007 року, зареєстрованого КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 20.08.2007 р. за РН № 14407751 (витяг № 15647553), що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» за № 15647940 від 20.08.2007 року; Свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Русько-Полянської сільської ради за № САВ 290091 від 03.08.2007 року, виданого на підставі рішення виконкому Русько-Полянської сільської ради № 73 від 27.07.2007 року, зареєстрованого КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.08.2007 р. за РН № 14407751 (витяг № 15471929), що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» за № 15647940 від 03.08.2007 року.

Відповідно до п.1.3. договору іпотеки, переданий в іпотеку об'єкт нерухомості складається з адміністративно-складської будівлі з підвалом, зазначеної в плані під літерою «Д-3, Д-2, (окрім приміщення 1-го поверху № 21), п/д, Д'-З (окрім приміщення 3- го поверху № 16,17,18) - площею 3649,60 кв.м.; адміністративно-складського комплексу, зазначених на плані під літерою «Е-5», приміщень 3-го поверху (а саме № 16,17,18), зазначених на плані під літерами «Д'-З», електрощитової (а саме: приміщення першого поверху № 21 площею 6,7 кв.м.), зазначених на плані під літерами «Д-2», - площею 1917,9 кв.м., прохідної літера «Г» площею 14,6 кв.м., трансформаторної літера «К», площею 52,2 кв.м.; разом загальною площею - 5634,3 кв.м.

Відповідно до п.1.5. договору іпотеки, за згодою сторін вартість предмету іпотеки становить 24 059 565,00 (двадцять чотири мільйона п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят п'ять) грн.

Відповідно до п. 4.5.4. договору, у разі невиконання боржником взятих на себе зобов'язань, кредитор має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 4.8. цього договору, а за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату відсотків, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією Предмета іпотеки.

Відповідно до п. 1 договору № 10 від 29.03.2013 року про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору, сторони домовились викласти пункт 1.1. Іпотечного договору в наступній редакції: « 1.1. В порядку та на умовах, визначених цим договором, Іпотекодавець передає, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку належне Іпотекодавцю на праві власності нерухоме майно, а саме: адміністративно-складську будівлю з підвалом, зазначеної в плані під літерою «Д-3, Д-2, (окрім приміщення 1-го поверху № 21), п/д, Д'-З (окрім приміщення 3-го поверху № 16,17,18) - загальною площею 3518,20 кв.м. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею -1,4070 га, переданої Іпотекодавцю в оренду згідно з Договором оренди землі, укладеним 01.02.2012 року з Черкаською районною державною адміністрацією та зареєстрованого у Міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області за № 02059, кадастровий номер земельної ділянки :03:005:0365.

Відповідно до п. 3.1.7. договору іпотеки, Іпотекодержатель має право у випадках та на умовах, передбачених Кредитним договором та/або цим договором та законодавством України, звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити його за рахунок забезпечені згідно цього договору вимоги в повному обсязі на момент фактичного задоволення, в тому числі, суму заборгованості за кредитом, плату за користування кредитом, збитки, неустойки, штрафи, пені, іншу заборгованість та витрати, пов'язані із пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням та зверненням стягнення на предмет іпотеки, а також витрати, пов'язані із утриманням і збереженням предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки тощо.

Відповідно до п. 3.4.3. договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язаний за свій рахунок застрахувати предмет Іпотеки в страховій компанії, страхові поліси та/або договори страхування якої задовольняють іпотекодержателя на повний розмір заставної вартості на період дії цього договору від ризиків, вказаних іпотекодержателем; надати іпотекодержателю належним чином засвідчені копії договору страхування та/або страхового полісу та документу, що підтверджує сплату страхового внеску. Іпотекодавець зобов'язується використовувати суму страхового відшкодування, отриману ним за часткове пошкодження предмету іпотеки, на відновлення в будь-який спосіб заставної вартості предмету іпотеки.

Відповідно до п. 4.3. договору іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи, що засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» було прийнято рішення про припинення юридичної особи, про що 31.03.2014 р. було внесено запис до ЄДРПОУ, то позивач вважає, що він має правові підстави для дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, позивач вказує на те, що за умовами п. 3.4.3 іпотекодавець зобов'язаний за свій рахунок застрахувати предмет іпотеки в страховій компанії, страхові поліси та/або договори страхування якої задовольняють іпотекодержателя на повний розмір заставної вартості на період дії цього договору від ризиків, вказаних іпотеко держателем; надати іпотеко держателю належним чином засвідчені копії договору страхування та/або страхового полісу та документу, що підтверджує сплату страхового внеску. Іпотекодавець зобов'язується використовувати суму страхового відшкодування, отриману ним за часткове пошкодження предмету іпотеки, на відновлення в будь-який спосіб заставної вартості предмету іпотеки.

Разом з тим, за твердженнями позивача, у відповідача на даний момент відсутній договір страхування майна переданого в іпотеку.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про звернення стягнення на предмети іпотеки за іпотечним договором від 29.08.2007 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстровим номером 1730, а саме: адміністративно-складську будівлю з підвалом, зазначеної на плані під літерами Д-3, Д-2 (окрім приміщення І-го поверху № 21), п/д, Д'-3 (окрім приміщень ІІІ поверху № 16,17,18), загальною площею - 3 518,2 кв.м., що розташовані в Черкаській області, місто Черкаси, по вулиці Смілянська (раніше вул. Комсомольська), буд. 173/1, для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 48, ) за кредитним договором (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 22.02.2007 р. № 12 (укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Універсальний банк Розвитку та Партнерства» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин»), на загальну суму 23 305 419 (двадцять три мільйони триста п'ять тисяч чотириста дев'ятнадцять) грн. 32, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 20 680 924 (двадцять мільйонів шістсот вісімдесят тисяч дев'ятсот двадцять чотири) грн. 95 коп. та заборгованості за відсотками у сумі 2 624 494 (два мільйони шістсот двадцять чотири тисячі чотириста дев'яносто чотири) грн. 37 коп.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі, посилаючись те, що позивач всупереч пункту 5.2.2 кредитного договору не направляв на адресу відповідача жодного повідомлення, що стосується порушення вимог або настання випадків, передбачених п. 2.8. Кредитного договору. Докази про таке повідомлення в матеріалах справи відсутні.

Також відповідач у своєму відзиві послався на те, що 17.12.2014 р. третя особа отримала від позивача повідомлення про відступлення права вимоги № 70350 від 14.11.2014 р. Цим повідомленням позивач повідомив третю особу про відступлення права вимоги за Кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло». Одночасно з відступленням прав вимоги за Кредитним договором позивач відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» права за іпотечним договором, зареєстрованим в реєстрі за № 1730, та за яким звертається стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 31323628 від 19.12.2012 р. станом на сьогоднішній день іпотекодежателем спірного майна є ТОВ «Марко Поло».

Враховуючи наведене, станом на момент розгляду зазначеної справи в суді права позивача за кредитним договором та право на звернення стягнення належать не позивачу, а ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Позивач проти доводів відповідача заперечив, посилаючись на те, що на підставі п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ Банк» Новіковою Марією Миколаївною 10.12.2014 р. було прийнято рішення про визнання нікчемним договору про відступлення права вимоги від 12.11.2014 р. та договору про відступлення права вимоги від 14.11.2014 р., у зв'язку з тим що банком було здійснено відчуження кредитного портфелю за ціною, яка на 90 відсотків є меншою, ніж його розмір.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Стосовно укладення між ПАТ «БГ БАНК» (первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» договору про відступлення права вимоги від 12.11.2014 р. та договору про відступлення права вимоги від 14.11.2014 р., то суд приходить до висновку про укладення зазначених договорів з порушенням норм діючого законодавства з огляду на наступне.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

12.11.2014 р. між ПАТ «БГ Банк» (первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1. якого сторони погодили, що первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги до боржників, що належать первісному кредитору на підставі кредитних договорів, а новий кредитор зобов'язується прийняти зазначене право та сплатити первісному кредитору кошти у сумі ціни продажу.

Умовами п. 4.1. договору встановлено, що станом на дату укладання сторонами цього договору загальний розмір заборгованості боржників перед первісним кредитором за кредитними договорами, згідно переліку, становить 235 285 863,95 грн.

Умовами п. 5.1 договору встановлено, що сторони домовились, що розмір ціни продажу права вимоги за кредитним договорами становить 23 528 586,39 грн.

На підставі договору про відступлення права вимоги від 12.11.2014 р. (купівлі-продажу кредитного портфелю), сторонами 14.11.2014 р. було укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вайнарською І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1025.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.11.2014 року за № 131 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК», з 28.11.2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «БГ БАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК» призначено Новікову Марію Миколаївну.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

10 грудня 2014 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК» Новіковою Марією Миколаївною прийнято рішення, відповідно до якого:

- рішення Правління ПАТ «БГ БАНК», які оформлені відповідно до Протоколу засідання Правління (позачергове) № 135/2/1 від 03 листопада 2014 року скасовані в повному обсязі;

- договір про відступлення права вимоги від 12 листопада 2014 року, який укладено між Публічним акціонерним товариством «БГ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Марко Поло», визнано нікчемним;

- договір про відступлення права вимоги від 14 листопада 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1025, який укладено між Публічним акціонерним товариством «БГ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Марко Поло» визнано нікчемним.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої:

зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній

волі;

правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У такому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, у випадку здійснення банку відчуження чи передачі у користування або придбання (отримання у користування) майна, оплати результатів робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

З огляду на те, що банком було здійснено відчуження кредитного портфелю за ціною, яка на 90 відсотків є меншою, ніж його розмір, то суд приходить до висновку про нікчемність договору про відступлення права вимоги від 12.11.204 р. та договору про відступлення права вимоги від 14.11.2014 р. на підставі п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Відповідно до п. 2.8.2. кредитного договору, сторони домовились згідно ст. 212, 1050, 1052 ЦК України, що зобов'язання позичальника повернути банку кредит раніше календарної дати, визначеної п. 1.3. цього договору, виникає у позичальника в разі, зокрема, початку процедури ліквідації чи реорганізації позичальника, та/або порушення господарським судом справи про банкрутство позичальника, та/або погіршення фінансового стану позичальника в порівнянні з фінансовим станом на момент укладення цього договору, та/або недостатності забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2014 р. ТОВ «БМБ Маргарин» до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України було внесено запис про припинення юридичної особи за рішенням засновників.

Враховуючи умови вищезазначеного кредитного договору, суд приходить до висновку про наявність обставин з яким договір пов'язує настання підстав для дострокового повернення позичальником кредиту.

При цьому судом не приймаються заперечення відповідача про безпідставність позовних вимог у зв'язку з відсутністю на даний момент запису в ЄДР про припинення ТОВ «БМБ Маргарин» з огляду на те, що умови п. 2.8.2 надають право позичальнику на дострокове стягнення заборгованості у випадку навіть початку процедури ліквідації незалежно від того чи була вона завершена, чи ні.

З наданих позивачем доказів, вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти Товариству з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин», тоді як останній свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів та сплати процентів у повному обсязі за Кредитним договором належним чином не виконав.

Судом встановлено, що станом на 10 вересня 2014 року заборгованість третьої особи перед позивачем за вказаним кредитним договором складає 23 305 419,32 грн., яка складається з: 1) 20 680 924,95 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 2 624 494,37 грн. - заборгованість за відсотками.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 29 серпня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 1730 і посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель, набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що вимоги за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно зі статтею 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж 30-ти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Пунктом 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» передбачено, що невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язань не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина 3 статті 33 цього закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

У разі порушення іпотекодавцем обов'язків щодо збереження чи страхування предмета іпотеки іпотекодержатель може скористатися правами, визначеними згідно з частиною першою цієї статті, або вжити заходів для збереження чи страхування предмета іпотеки у власних інтересах та за власний кошт. Іпотекодавець зобов'язаний негайно на вимогу іпотекодержателя відшкодувати останньому всі витрати, понесені у зв'язку з вжиттям заходів щодо збереження та страхування предмета іпотеки.

Враховуючи, що за наслідком внесення до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення ТОВ «БМБ Маргарин» термін виконання всіх грошових зобов'язань «ТОВ «Беарс Логістик Центр» вважається таким, що настав, у зв'язку чим на підставі пункту 4.3 іпотечного договору ПАТ «БГ Банк» отримав право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки.

Станом на момент розгляду спору по суті, відповідачем зобов'язання, забезпечені іпотечним договором, не виконано, грошових коштів на користь Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» не перераховано.

Крім того, відповідачем не надано доказів, що підтверджують страхування переданого в іпотеку майна.

Відповідно до частини 1 статті 39 «Про іпотеку» та частини 2 статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

У відповідності до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд в резолютивній частині рішення може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Суд дійшов висновку, що продаж предмета іпотеки повинен відбуватися шляхом проведення прилюдних торгів, із початковою ціною реалізації предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, та направлення коштів отриманих від цієї реалізації на погашення заборгованості за Кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджено, а відповідачем, в порядку статей 33, 34 ГПК України не спростовано, факт наявності заборгованості позичальника за Кредитним договором у розмірі 23 305 419,32 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 29.08.2007 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1730, підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Звернути стягнення на предмети іпотеки за іпотечним договором від 29.08.2007 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстровим номером 1730, а саме: адміністративно-складську будівлю з підвалом, зазначеної на плані під літерами Д-3, Д-2 (окрім приміщення І-го поверху № 21), п/д, Д'-3 (окрім приміщень ІІІ поверху № 16,17,18), загальною площею - 3 518,2 кв.м., що розташовані в Черкаській області, місто Черкаси, по вулиці Смілянська (раніше вул. Комсомольська), буд. 173/1, для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 48, ) за кредитним договором (про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії) від 22.02.2007 р. № 12 (укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Універсальний банк Розвитку та Партнерства» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин»), в рахунок погашення заборгованості на загальну суму 23 305 419 (двадцять три мільйони триста п'ять тисяч чотириста дев'ятнадцять) грн. 32, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 20 680 924 (двадцять мільйонів шістсот вісімдесят тисяч дев'ятсот двадцять чотири) грн. 95 коп. та заборгованості за відсотками у сумі 2 624 494 (два мільйони шістсот двадцять чотири тисячі чотириста дев'яносто чотири) грн. 37 коп.

Предмет іпотек розташований на земельній ділянці площею - 1,4070 га, кадастровий номер якої - :03:005:0365, з цільовим призначенням земельної ділянки сільськогосподарського призначення за функціональним використанням під господарськими будівлями та дворами для розміщення офісно-складських приміщень, що перебуває у довгостроковій оренді іпотекодавця, згідно з договором оренди землі, укладеним 01 лютого 2012 року з Черкаською районною державною адміністрацією та зареєстрованого у Міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 14 лютого 2012 року за № 02059.

Встановити спосіб реалізації вищевказаного предмета іпотеки за іпотечним договором від 29.08.2007 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстровим номером 1730, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Беарс Логістик Центр» (місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Попудренка, будинок 52, ) на користь Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 48, ) 73 080 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

23.02.2015

Колегія суддів у складі:

Суддя Спичак О.М. (головуючий)

Суддя Мудрий С.М.

Суддя Сташків Р.Б.