ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 року Справа № 904/4733/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді- Кузнецової І.Л. (доповідача),

суддів - Герасименко І.М., Пруднікова В.В.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю:

прокурора: Волкогон Т.В., посвідчення № 017508 від 05.06.13р.

від позивача: не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином;

від відповідача: Романовський Д.С. представник, довіреність № 7/26-3617 від 30.12.14,

розглянувши апеляційні скарги виконавчого комітету Криворізької міської ради та заступника прокурора Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2014р. у справі №904/4733/14

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Кривий Ріг

до виконавчого комітету Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг

про скасування рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №106 від 09.04.2014р. в частині затвердження п.5 акту комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам від 27.03.2014р. №7

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2014р. у справі №904/4733/14 (суддя Юзіков С.Г.) позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено, рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №106 від 09.04.2014р. в частині затвердження п.5 акту комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам від 27.03.2014р. №7 скасовано;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з неправильності нарахування відповідачем збитків за весь період, визначений вказаним вище актом;

- не погодившись з прийнятим рішенням, виконавчий комітет Криворізької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним норм матеріального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позову;

- у поданій скарзі йдеться про те, що рішенням Криворізької міської ради від 25.07.2012р. №1286 ОСОБА_2 поновлено договір оренди земельної ділянки під розміщення комплексу будівель та споруд тюнінг-центру, на підставі якого міською радою підготовлено проект договору, про те, що починаючи з 03.09.2012р. ОСОБА_2 був зобов"язаний декларувати та сплачувати орендну плату за земельну ділянку, розмір якої обчислено, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка дорівнює 4370557грн.50коп., однак після вказаного терміну він продовжував сплачувати орендну плату, виходячи з розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, цільовим призначенням якої є реконструкція комплексу будівель та споруд, а не його розміщення, про те, що факт використання ОСОБА_2 земельної ділянки для розміщення комплексу будівель та споруд підтверджується актом обстеження земельної ділянки, складеним спеціалістом управління земельних ресурсів, про те, що внаслідок використання ОСОБА_2 земельної ділянки без правовстановлюючих документів територіальна громада міста як її власник не одержала доход у вигляді орендної плати за землю, про те, що оспорюване рішення міської ради було прийнято на підставі чинного законодавства та компетентним органом, а також про те, що п.271.1 ст.274 та п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України встановлені розміри орендної плати земельної ділянки державної та комунальної власності, тобто така плата є прямо врегульованою законодавством і не може бути меншою ніж визначені цими нормами ставки;

- апеляційна скарга на рішення господарського суду подана також і заступником прокурора Дніпропетровської області з вимогами про скасування вказаного рішення та про прийняття нового рішення щодо відмови в задоволенні позову;

- при цьому прокурором зазначено, що до спірних правовідносин судом не застосовані положення ч.5 ст.6 Закону України "Про оренду землі", ст.125 Земельного кодексу України та ч.1 ст.210 Цивільного кодексу України і не надано правової оцінки тому, що договір оренди земельної ділянки набуває чинності виключно після його державної реєстрації, що п.45 договору оренди земельної ділянки від 12.10.2012р., укладеного ОСОБА_2 та Криворізькою міською радою погоджено набуття чинності ним з моменту державної реєстрації, що згідно з Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" положення про обов"язковість державної реєстрації оренди земельної ділянки, які містилися у ст.ст.18, 20 Закону України "Про оренду землі" перенесено до ч.5 ст.6 цього Закону і внесення вказаних змін не звільнило орендарів від обов"язку проведення державної реєстрації договорів, на підставі яких виникає право на оренду земельної ділянки, що договір оренди земельної ділянки від 12.10.2012р. набув чинності з дати його державної реєстрації, тобто з 14.07.2014р., що в період з 03.09.2012 по 31.12.2013р.р. у ОСОБА_2 були відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яку він використовував під розміщення будівель і споруд, а Криворізька міська рада як власник земельної ділянки мала право по нарахуванню та стягненню збитків внаслідок недоотримання орендної плати;

- позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційні скарги без задоволення, посилаючись на те, що доводи скаржників про незастосування господарським судом положень ч.5 ст.6 Закону України "Про оренду землі", ст.125 Земельного кодексу України та ч.1 ст.210 Цивільного кодексу України відповідно до п.4 ст.104 Господарського процесуального кодексу України не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки такою підставою може бути лише порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, на те, що дефініція скаржників відносно набуття чинності договором оренди земельної ділянки виключно після державної реєстрації не знаходить відображення у нормах чинного законодавства, оскільки відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" з 01.01.2013р. реєструється право оренди земельної ділянки, при цьому договір оренди набуває чинності з моменту підписання, на невірні доводи скаржників з посиланням на ст.125 Земельного кодексу України, оскільки вказана стаття стосується виникнення права на земельну ділянку, на те, що ст.18 Закону України "Про оренду землі", якою встановлено момент чинності договору оренди після його державної реєстрації виключена на підставі Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України", на неможливість виконання п.45 договору, оскільки з 01.01.2013р. відсутня така процедура, як реєстрація договору оренди, на те, що право оренди земельної ділянки і момент набуття чинності договору оренди це не тотожні поняття, а також на хибні висновки скаржників про набуття договором оренди земельної ділянки чинності з 14.07.2014р., оскільки з вказаної дати зареєстровано лише право оренди земельної ділянки;

- у додаткових поясненнях позивач вказує на те, що згідно з ст.33 Закону України "Про оренду землі" та на підставі рішення Криворізької міської ради №1286 від 25.07.2012р., яким ОСОБА_2 поновлено договір оренди земельної ділянки, сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.10.2012р., ОСОБА_2 сплачував орендну плату, що підтверджується представленими податковими деклараціями і вказане спростовує висновок акту комісії з визначення розміру збитків №7 від 27.03.2014р. про використання ним земельної ділянки без правовстановлюючих документів;

- 05.03.2015р. представник позивача в судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання позивач повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, у тому числі, і в попередніх судових засіданнях, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.07.2012р. Криворізькою міською радою прийнято рішення №1286, згідно з п.1 якого суб"єктам господарювання (додаток №1) поновлено договори оренди земельних ділянок шляхом укладення нових договорів оренди з урахуванням вимог чинного законодавства України.

П.3 вказаного рішення суб"єктів господарювання згідно з додатком №1 до рішення зобов"язано у тримісячний термін від дати прийняття рішення надати до управління земельних ресурсів виконкому міської ради технічну документацію із землеустрою та документи, необхідні для укладення договорів оренди земельних ділянок, а також укласти з міською радою договори оренди земельних ділянок та зареєструвати їх в органі, що здійснює державну реєстрацію правоустановчих документів на землю.

Додатком №1 "Список суб"єктів господарювання, яким поновлюються договори оренди земельних ділянок" до рішення міської ради від 25.07.2012р. №1286 землекористувачем, у тому числі, визначено фізичну особу-підприємця ОСОБА_2.

На підставі прийнятого рішення 02.10.2012р. Криворізькою міською радою (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендарем) підписано договір оренди земельної ділянки, згідно з яким орендодавець зобов"язався надати, а орендар прийняти у строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови для розміщення комплексу будівель і споруд тюнінг-центру, яка знаходиться по АДРЕСА_1 у Саксаганському районі м.Кривого Рогу.

Відповідно до п.2 договору в оренду передається земельна ділянка площею 0.5157га.

В п.6 сторонами узгоджено, що договір укладено на 5 років.

П.7 договору встановлено, що річна орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, який встановлюється Податковим кодексом України, на підставі витягу з технічної документації (або довідки) про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаних управлінням Держкомзему у м.Кривому Розі.

Відповідно до п.45 договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Вказаний договір підписано сторонами, підпис представника орендодавця завірено печаткою Криворізької міської ради, підпис орендаря - печаткою суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2.

27.03.2014р. відбулося засідання комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, створеної на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.10.2011р. №346.

Відповідно до висновків комісії, зроблених в процесі засідання та оформлених актом №7 територіальна громада міста, як власник земельної ділянки, у зв"язку з обмеженням її прав при використанні фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 вказаної вище земельної ділянки без правовстановлюючих документів з 03.09.2012 по 31.12.2013р.р. не одержала дохід (у вигляді орендної плати за землю) в сумі 107360грн.57коп., що спричинило заподіяння їй збитків у відповідному розмірі.

Розрахунок збитків виконано управлінням земельних ресурсів виконавчого комітету міської ради, на підставі грошової оцінки земельної ділянки в сумі 874111грн.50коп. за грудень 2012р. в сумі 2467грн.25коп. та на підставі грошової оцінки земельної ділянки в сумі 4370557грн.50коп. - за січень-грудень 2013р. в сумах по 8741грн.11коп.

При цьому помісячні суми збитків за січень-грудень 2013р. визначені, виходячи з орендної плати, яка підлягає внесенню підприємцем в сумі 10926грн.39коп. та помісячних внесень ним орендної плати в сумах по 2185грн.28коп..

Згідно з довідкою управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 13.01.2014р. №66/3 (а.с.87) нормативна грошова оцінка земельної ділянки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 під розміщення комплексу будівель та споруд тюнінг-центру підготовлена на підставі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010р. №3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м.Кривого Рогу" та складає 4370557грн.50коп..

Акт комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористу-вачам від 27.03.2014р. №7 затверджено рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 09.04.2014р. №106.

П.2 цього рішення суб"єктам господарювання, зазначеним в акті, не пізніше наступного місяця після прийняття рішення запропоновано добровільно відшкодувати територіальній громаді міста збитки в розмірі, визначеному комісією та надати до управління земельних ресурсів виконкому міської ради копії платіжних документів.

24.04.2013р. посадовою особою державної інспекції сільського господарства у Дніпро-петровській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, за результатами якої складено акт №49/04.

Вказаним актом зафіксовано порушення ОСОБА_2 вимог ст.ст.125, 126 Земель-ного кодексу України, яке полягає в тому, що право користування земельною ділянкою, площею 0.5157га, розташованою по АДРЕСА_1 не оформлено відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд послався на те, що протягом періоду з 03.09.2012р. по 31.12.2013р., за який визначено збитки, набрали чинності зміни до чинного законодавства, зокрема, відповідно до п.2 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" виключено ст.18 Закону України "Про оренду землі", ці положення Закону набрали чинності з 01.01.2013р., за ними вимогу державної реєстрації договорів оренди землі замінено на обов"язкову державну реєстрацію безпосередньо права, яке виникає на підставі такого договору.

У цьому зв"язку господарським судом зроблені висновки про те, що договір оренди спірної земельної ділянки від 12.10.2012р. набув чинності з 01.01.2013р. і відповідач мав нарахувати збитки за користування позивачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період до 31.12.2012р., а з 01.01.2013р. він міг стягувати орендну плату.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вищенаведеними висновками господарського суду, оскільки вважає ці висновки зробленими всупереч положенням ст.43 Господарського процесуального кодексу України без ґрунтовного дослідження обставин справи та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Так, ст.125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

16.03.2010р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України".

Названим Законом ст.ст.18 та 20 Закону України "Про оренду землі" виключені.

Також, ч.3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" встановлено, що до 01.01.2013р.р. державна реєстрація договорів оренди земельної ділянки проводиться територіальними органами земельних ресурсів.

У даному випадку, відносно договору оренди земельної ділянки від 02.10.2012р., підписаного сторонами, державна реєстрація до 01.01.2013р. не проводилася.

Одночасно слід зазначити, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" ст.6 Закону України "Про оренду землі" доповнено ч.5, згідно з якою право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Ст.126 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла з 01.01. по 31.12.2013р.) встанов-лено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з ч.6 ст.3 названого Закону будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та статтею 4 цього Закону.

Отже, з наведених норм випливає, що правочини стосовно користування земельною ділянкою здійснюються, якщо право такого користування зареєстровано відповідно до вимог цього Закону, а реєстрація права користування здійснюється в разі здійснення правочинів щодо земельної ділянки, що підтверджує взаємопов"язаність державної реєстрації цих фактів.

Оскільки в період з 01.01. по 31.12.2013р. позивач також не здійснив реєстрацію права оренди спірною земельною ділянкою, договір оренди цієї земельної ділянки від 02.10.2012р. не є вчиненим.

Тому користування спірною земельною ділянкою здійснювалося ним без належних правових підстав і протягом вказаного вище періоду.

Згідно зі ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

П.3.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз'яснено, що власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 Земельного кодексу України, та за процедурою, передбаченою "Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 N284.

Підстави відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначені ст.156 Земельного кодексу України, за приписами п."д" ч.1 якої власникам землі та землекористу-вачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ст.157 цього Кодексу відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють, у тому числі, громадяни та юридичні особи, які використову-ють земельні ділянки, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Для визначення розміру таких збитків постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. №284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі-Порядок), у відповідності до якого, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок (п.1 Порядку). Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад (п.2 Порядку). Відшкодуванню підлягають: збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані (абз.7 п.3 Порядку). При цьому, неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав.

Ст.22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Згідно з ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

П.274.1 ст.274 Податкового кодексу України встановлено ставку податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Кодексу розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою трикратного розміру земельного податку.

Розмір орендної плати за землю визначено виконавчим комітетом, як зазначено вище, виходячи з грошової оцінки земельної ділянки в сумі 4370557грн.50коп., 1 відсотка ставки земельного податку та трикратного розміру земельного податку згідно з Податковим кодексом України (а.с.75).

В період, вказаний в рішенні виконавчого комітету Криворізької міської ради від 09.04.2014р. №106 орендну плату у визначеному розмірі позивач не вносив, внаслідок чого в діях останнього наявний склад цивільного правопорушення, необхідний для стягнення збитків у формі неодержаного доходу.

Таким чином, оспорюване рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 09.04.2014р. №106 прийнято на підставі ст.ст.156, 157 Земельного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

У цьому зв"язку позовні вимоги про скасування вказаного рішення є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

За таких обставин рішення місцевого господарського суду слід скасувати.

Доводи позивача про поновлення попередньо укладеного договору оренди на той самий період і на тих самих умовах, засновані на положеннях ст.33 Закону України "Про оренду землі" колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки рішенням Криворізької міської ради від 25.07.2012р. №1286 встановлено поновлення договорів оренди земельних ділянок суб"єктами господарювання шляхом укладення нових договорів оренди та реєстрації їх в органі, що здійснює державну реєстрацію правовстановлюючих документів на землю у тримісячний термін від дати прийняття цього рішення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з ч.1 ст.73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що при зверненні з позовом ОСОБА_2 до матеріалів справи надано копію договору оренди земельної ділянки від 02.10.2012р.. Вказаний договір слугував і підставою для державної реєстрації 14.07.2014р. права цієї особи на земельну ділянку відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.94).

При цьому в апеляційних скаргах виконавчого комітету Криворізької міської ради, заступника прокурора Дніпропетровської області йдеться про договір оренди земельної ділянки від 12.10.2014р.

Проте, докази існування будь-якого іншого договору , підписаного сторонами цією датою в матеріалах справи відсутні, сторонами і прокурором не надані.

Керуючись ст.ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2014р. у справі №904/4733/14 скасувати;

- в позові відмовити;

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Криворізької міської ради 609грн. судового збору за апеляційною скаргою, видати наказ;

- видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Герасименко

Суддя В.В.Прудніков

Повна постанова складена 10.03.2015р.