РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2015Справа №910/19390/14
За позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС Груп»

про стягнення 53096,72 грн.

Головуючий суддя - Сташків Р.Б.

Судді: Отрош І.М.,

Шкурдова Л.М.

Представники сторін:

від позивача - Бриль П.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - Клименко І.В. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС Груп» (далі - Відповідач) 53096,72 грн. заборгованості та нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України санкцій за спожите опалення. Позовні вимоги вмотивовані невиконанням Відповідачем обов'язку оплатити спожите опалення.

Відповідач проти позову заперечує, оскільки не вважає себе власником або орендарем приміщення, у яке здійснювалося постачання опалення, і вказує, що не укладав договір з Позивачем, тому заявлена до стягнення заборгованість його не стосується.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (Позивач) відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 24/6240 було перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією 31.10.2001.

У відповідності до Статуту Позивача, його було створено з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства від виконавця цих послуг.

Основними напрямками діяльності Позивача зокрема є: забезпечення послугами централізованого опалення до споживачів по внутрішньобудинкових мережах на підставі договорів, укладених Позивачем з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених Позивачем безпосередньо зі споживачами послуг; здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих приміщень; забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг; здійснення комплексного обслуговування споживачів, в тому числі нарахування споживачам та збір плати за спожиті житлово-комунальні послуги на підставі відповідних договорів виробниками житлово-комунальних послуг.

Позивач зазначає, що Відповідач є орендарем (власником) нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 10, тому є споживачем послуги опалення, яке у вказане приміщення постачає Позивач. За внутрішнім обліком підприємства Позивача за період з 27.09.2010 по 31.03.2014 у приміщення Відповідача було поставлено та ним було спожито опалення, заборгованість по оплаті якого становить 47585,18 грн. У зв'язку з несвоєчасною оплатою боргу та окрім вимоги про примусове стягнення 47585,18 грн., Позивач також нараховує та просить стягнути з Відповідача 3399,97 грн. - інфляційних втрат та 2111,57 грн. - 3% річних).

Проте всупереч твердженням Позивача матеріали справи не містять доказів, що Відповідач є власником (орендарем) вищевказаного приміщення та/або споживачем послуг опалення, що постачаються в це приміщення у розумінні положень ст.ст. 1, 19 та 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Так, матеріали справи не містять доказів наявності між Позивачем та Відповідачем договірних відносин з постачання та оплати опалення у нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 10, а також не містять доказів наявності переддоговірного судового спору щодо укладення такого договору, тому будь-які посилання Позивача на направлення Відповідачу проекту договору та отже, виникнення у нього обов'язку оплачувати послугу опалення, судом відхиляються.

Позивачем також не доведено перед судом належними засобами доказування, що Відповідач у розумінні ст. 759 ЦК України є орендарем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 10, та Відповідачем таких доказів також суду надано не було і наявність будь-якого договору оренди щодо вказаного приміщення заперечується.

Наявності права власності у Відповідача на нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 10, Позивачем перед судом також доведено не було.

Позаяк об'єкт, щодо якого даний спір про постачання опалення, є об'єктом нерухомості, то в розумінні ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нього виникає з моменту держаної реєстрації такого права.

Але згідно отриманих судом відповідей від Київського міського БТІ та Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві право власності на будь-які нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 10, за Відповідачем не зареєстровано.

Обгрунтованих підстав нарахування саме Відповідачу та наявності у нього обов'язку оплатити заявлену вартість опалення приміщення за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 10, за період з 27.09.2010 по 31.03.2014, Позивачем перед судом доведено не було.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, оскільки Позивачем не доведено наявність договірних відносин з Відповідачем щодо постачання йому опалення у нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 10, а також не доведено, що Відповідач споживачем, власником та/або орендарем приміщення, то у суду відсутні підстави стягувати з Відповідача заявлену Позивачем вартість опалення цього приміщення, та санкції за його несвоєчасну оплату вартості опалення, тому в задоволення позову суд повністю відмовляє.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на Позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.02.2015

Головуючий суддя Р.Б. Сташків

Суддя І.М. Отрош

Суддя Л.М. Шкурдова