РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015Справа №910/27221/14

За первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Придніпровський

ремонтно-механічний завод»

До Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія

«Київводоканал»

Про стягнення 115 104,24 грн. та зобов'язання вчинити дії

За зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія

«Київводоканал»

До Публічного акціонерного товариства «Придніпровський ремонтно-

механічний завод»

Про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 83806,56 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Афанасьєва Н.Г. - по дов. № 312-01/4 від 20.05.2014

від відповідача Андрієвська О.В. - по дов. № 550 від 31.12.2014

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства «Придніпровський ремонтно-механічний завод» до Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про:

- стягнення суми збитків, які складаються з суми несплаченої продукції по специфікації № 3 до договору № 23/4-2011 від 11.07.2011 в розмірі 24 924,24 грн. та невиконаних послуг по механічній обробці та балансуванням двох коліс робочого насосу 40В16М по специфікації № 4 до договору № 23/4-2011 від 11.07.2011 в розмірі 90 180,00 грн., а всього в сумі 115 104,24 грн.;

- зобов'язання підписати та повернути акт прийому-передачі продукції № 0000054 від 14.06.2012, видаткову накладну № РМ-0216 від 14.06.2012, видаткову накладну № РМ-0536 від 30.12.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 порушено провадження у справі № 910/27221/14 та призначено справу до розгляду на 18.12.2014.

Відповідачем за первісним позовом 18.12.2014 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки з дати отримання ухвали про порушення провадження у справі у ПАТ «АК «Київводоканал» не було достатньо часу для зібрання доказів на підтвердження своєї правової позиції та підготовки відзиву на позовну заяву. Крім того, позивачем не було надіслано разом з копією позовної заяви всіх додатків, які зазначені у переліку до позовної заяви.

Представник позивача в судовому засіданні 18.12.2014 не заперечував щодо задоволення клопотання відповідача та відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 18.12.2014 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 15.01.2015.

Відповідач за первісним позовом 14.01.2015 до відділу діловодства господарського суду було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що позивачем у відповідності з нормами цивільного законодавства не доведено належним чином понесення збитків, а оскільки позивач поставив відповідачу за договором вироби неналежної якості в останнього відсутні правові підстави для підписання видаткової накладної та акту прийому-передачі продукції.

Крім того, 14.01.2015 Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Придніпровський ремонтно-механічний завод» про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 83 806,56 грн. Зазначені кошти є передоплатою, що були сплачені за договором № 23/4-2011 від 11.07.2011, проте роботи повністю не виконано і на даний час строк дії договору № 23/4-2011 від 11.07.2011 закінчився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 відповідно до приписів ст. 60 Господарського процесуального кодексу України зустрічну позовну заяву Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Публічного акціонерного товариства «Придніпровський ремонтно-механічний завод» прийнято для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/27221/14.

Позивач за первісним позовом в судовому засіданні 15.01.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач за первісним позовом в судовому засіданні 15.01.2015 заперечив щодо задоволення позовних вимог за первісним позов, посилаючись на обставини, наведені у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні 15.01.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 27.01.2015.

Відповідачем за зустрічним позовом 23.01.2015 до відділу діловодства суду подано письмові заперечення на зустрічний позов.

Позивач за зустрічним позовом в судовому засіданні 27.01.2015 позовні вимоги підтримав повністю. Крім того, представник позивача в засіданні суду подав додаткові докази в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Відповідач за зустрічним позовом в судовому засіданні 27.01.2015 щодо задоволення позовних вимог за первісним позов заперечував, посилаючись на обставини, наведені у відзиві на позовну заяву та подав додаткові письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 27.01.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 03.02.2015.

Позивач в судовому засіданні 03.02.2015 просив задовольнити первісний позов та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Відповідач в судовому засіданні 03.02.2015 наполягав на задоволенні зустрічного позову та просив відмовити в первісному позові.

В судовому засіданні 03.02.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.07.2011 між Публічним акціонерним товариством «Придніпровський ремонтно-механічний завод» (виробник) та Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (замовник) було укладено договір № 23/4-2011 (№ 37/05/14-11) (далі - договір).

Відповідно до положень п. 1.1 договору виробник зобов'язався виготовити, скомплектувати та поставити замовнику продукцію, відповідно до Специфікацій до договору (додатки до договору № 1-4), що є його невід'ємною частиною, а замовник зобов'язався прийняти та сплатити вироби у встановлені договором строки.

Відповідно до умов договору та Специфікації № 1 виробник зобов'язувався розробити конструкторську документацію на робоче колесо насосу 40В16М, а замовник зобов'язувався здійснити 100% передоплату. Вартість документації становить 30 000,00 грн.

Згідно зі Специфікацією № 2 виробник зобов'язався виготовити модельну оснастку у відповідності з конструкторською документацією на робоче колесо насосу 40В16М, вартість якої становить 25 650,00 грн.

Платіжним дорученням № 1764 від 13.07.2011 замовник перерахував на рахунок виробника кошти в розмірі 45 000,00 грн. з призначенням платежу «за виконання робіт згідно дог. № 37/05/14-11».

Факт прийняття конструкторської документації замовником підтверджується актом здачі-прийняття робіт № РМ-0000110 від 26.08.2011, а виготовлення модельної оснастки - видатковою накладною № РМ-0536 від 30.12.2011.

Згідно зі Специфікацією № 3 вартість двох коліс насосу 40В16М становить 83 080,80 грн.

Крім того, Специфікацією № 4 сторони передбачили надання виробником послуг з механічної обробки та балансування двох коліс насосу 40В16М вартістю 90 180,00 грн.

06.09.2011 замовник платіжним дорученням № 2257 перерахував на рахунок виробника кошти в розмірі 68 806,56 грн.

Як вбачається з позовної заяви, виробник перераховані замовником у загальній сумі 83 806,56 грн. зарахував наступним чином: 30 000,00 грн. за розробку конструкторської документації на робоче колесо насосу 40В16М (Специфікація - додаток № 1 до договору); 25 650,00 грн. за виготовлення модельної оснастки на робоче колесо насосу 40В16М (Специфікація - додаток № 2 до договору); 58 156,56 грн., що становить 70 % від суми вартості двох коліс насосу 40В16М (Специфікація - додаток № 3 до договору).

За твердженнями виробника, останній виготовив для замовника два колеса насосу 40В16М загальною вартістю 83080,80 грн. і здійснив механічну обробку та балансування двох коліс насосу 40В16М вартістю 90180,00 грн.

14.06.2012 одне колесо насосу 40В16М було доставлено замовнику перевізником ПП «Реджина», що підтверджується товарно-транспортною накладною № ТТН-0216. При цьому, продукція була відправлена замовнику з усім пакетом необхідних документів: видаткова накладна № РМ-0216 від 14.06.2012, акт № РМ-0000054 здачі-прийняття робіт (надання послуг), сертифікат якості № 548 від 14.06.2012, сертифікат якості на відливки сталеві № 548 а від 14.06.2014, протокол механічних випробувань № 221).

Після прийняття першого колеса насосу 40В16М замовник не повернув виробнику підписані документі, які підтверджують поставку цього колеса, а саме: видаткову накладну № РМ-0216 від 14.06.2012, акт № РМ-0000054 здачі-прийняття робіт (надання послуг). Під час розгляду справи замовник факт не підписання супроводжуючих документів на товар не заперечував.

21.06.2012 виробник направив замовнику листа за № 553-03/1 про можливість прийняття другого колеса.

06.08.2012 на адресу замовника повторно був направлений лист № 721-01/8 від 06.08.2012 про прийняття другого колеса, проведення повного розрахунку за договором згідно зі специфікаціями - додаток № 3 і додаток № 4, а також повернення на адресу виробника підписаного акту виконаних робіт від 14.06.2012 на суму 45 090,00 грн., видаткову накладну № РН-0216 від 14.06.2012, доручення на отримання вказаної продукції. Замовник вказаний лист залишив без відповіді.

Також, 12.11.2013 замовнику була відправлена претензія за № 953-01/8 про стягнення збитків, нанесених в результаті неналежного виконання зобов'язань по договору № 23/4 від 11.07.2011, про зобов'язання підписати акт виконаних робіт та повернення товаросупровідних документів по договору, яку залишена без розгляду.

Під час розгляду справи судом було з'ясовано, що замовник одержав одне робоче колесо насосу 40В16М, проте вважає його таким, що не відповідає кресленням та зразку робочого колеса, наданих на початку виконання робіт. Тобто, замовник зазначає про поставку йому одного робочого колеса насосу 40В16М неналежної якості, що, на його думку, є порушенням умов договору зі сторони виробника та відповідно не породжує в нього обов'язку по оплаті неякісного товару. Друге робоче колесо насосу 40В16М замовник не отримував.

Відповідно до п. 6.1., 6.2. договору приймання-передача виробів по кількості та якості проводиться у відповідності з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення по кількості, Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості, затвердженими Держарбітражем в 1965 та 1966 роках.

Зазначеними Інструкціями передбачається складення актів продукції по кількості та якості який має бути підписаний всіма особами, що приймали участь прийнятті продукції. При цьому особа, яка незгодна зі змістом акту зобов'язана підписати акт з зауваженнями про не згоду та викласти свої зауваження.

Умовами п. 5.2. договору передбачено право замовника здійснювати повну перевірку виробів на якість та комплектність в момент приймання-передачі виробів та в присутності представників виробника.

Згідно з п. 5.3. договору претензії по недолікам в частині комплектності або якості поставлених виробів пред'являють замовником не пізніше 45 днів з моменту поставки виробу з обов'язковим доданням рекламаційного акту. Рекламаційний акт складається з обов'язковою участю представника виробника або осіб уповноважених виробником для такої цілі.

В матеріалах справи наявний акт рекламації без номеру та дати, який складений та підписаний комісією за участю представників ПАТ «АК «Київводоканал» в якому зазначено, що за наслідками обстеження робочого колеса до насосного агрегату марки 40В16М встановлено виявлено дефект: невідповідність геометричних розмірів виготовленого робочого колеса зразку та представленим кресленням суттєво змінило конструкцію нижнього диску колеса.

В поданому акті зазначено, що представник ПАТ «Придніпровський ремонтно-механічний завод» від підпису вказаного акту відмовився. Даний акт не містить зауважень представника виробника.

Проте, доказів в підтвердження того, що даний акт було складено в присутності представника виробника та акт був наданий виробнику на підпис не подано.

В матеріалах справи наявний лист замовника № 1059/05.09-13/2812 від 22.06.2012 адресований виробнику, який містить повідомлення про виявлення дефекту та просив направити представника для складання відповідного акту.

Проте, належних доказів в підтвердження відправлення даного листа виробнику не подано.

Отже, предметом спору у даній справі є відшкодування збитків, завданих виробнику замовником, у зв'язку з не оплатою останнім повної вартості виготовлених двох робочих коліс насосу 40В16М та виконанням послуг з послуг з механічної обробки та балансування двох коліс насосу 40В16М вартістю 90 180,00 грн. Таким чином, загальна сума понесених виробником збитків становить 115 104,24 грн.

В силу статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до п. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються : вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором; збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення; при визначення неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Наслідки порушень зобов'язань за договором є правовою підставою, згідно із ст. 623 Цивільного кодексу України, для стягнення збитків.

Підставою для відшкодування збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобов'язання за договором, тобто наявності прямого причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої, у тому числі і не отриманого доходу.

Суд погоджується з твердженнями позивача за первісним позовом, що несплачені кошти за виконані роботи в розмірі 115 104,24 грн. є збитками позивача, які мали місце внаслідок неналежного виконання зобов'язань відповідачем за договором.

Отже, позивачем за первісним позовом доведено причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями відповідача та понесеними позивачем збитками саме внаслідок неналежного виконання відповідачем договірного зобов'язання.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 115 104,24 грн. збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи суть порушення договору відповідачем та його наслідки, адекватним способом захисту порушеного права позивача має бути зобов'язання відповідача виконати договірний обов'язок, а саме: зобов'язати відповідача підписати та повернути позивачу акт прийому-передачі продукції № 0000054 від 14.06.2012, видаткову накладну № РМ-0216 від 14.06.2012, видаткову накладну № РМ-0536 від 30.12.2011.

Таким чином, первісний позов Публічного акціонерного товариства «Придніпровський ремонтно-механічний завод» підлягає задоволенню в повному обсязі.

Водночас, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 83 806,56 грн. з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зі змісту ст. 1212 ЦК України слідує, що зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

- по-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння;

- по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою;

- по-третє, обов'язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (ст. 11 ЦК України).

Отже, вимоги про повернення коштів на підставі вказаної статті можуть висуватися лише у випадку відсутності між сторонами правочину або будь-якої іншої підстави виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (ч. 2 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, спірні кошти позивачем за зустрічним позовом відповідачу були перераховані на виконання умов договору № 23/4-2011 (№ 37/05/14-11) та використані останнім на виконання умов договору, тобто на відповідній правовій підставі, що виключає можливість повернення спірних коштів на підставі приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України та застосування вказаної статті до спірних правовідносин.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача за зустрічним позовом, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд первісного позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд зустрічного позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов Національного спортивного комплексу «Олімпійський» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцигська, 1-а, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Придніпровський ремонтно-механічний завод» (49127, м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 8, ) 115 104 (сто п'ятнадцять тисяч сто чотири) грн. 24 коп. збитків, 3 520 (три тисячі п'ятсот двадцять) грн. 08 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцигська, 1-а; ) підписати та повернути Публічному акціонерному товариству «Придніпровський ремонтно-механічний завод» (49127, м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 8, ) акт прийому-передачі продукції № 0000054 від 14.06.2012, видаткову накладну № РМ-0216 від 14.06.2012, видаткову накладну № РМ-0536 від 30.12.2011.

4. В задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» відмовити повністю.

Повне рішення складено 10.02.2015.

СуддяВ.В. Сівакова