номер провадження справи 18/21/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 Справа № 908/730/15-г

за позовом приватного акціонерного товариства «Краматорське автотранспортне підприємство 11410» (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 6)

до відповідача публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ» (84102, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Заводська, 2)

про стягнення 17582,69 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Глущенко І.В., довіреність № 01/97 від 10.02.2015 р., паспорт серії ВА № 782813 від 06.06.1997 р.;

від відповідача: не з'явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 04.02.2015 року звернувся позивач - приватне акціонерне товариство «Краматорське автотранспортне підприємство 11410» з позовною заявою до відповідача - публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ» про стягнення 17582,69 грн. В обґрунтування своє позиції посилався на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором про надання транспортних послуг № 59-4/14 від 02.01.2014 р., внаслідок чого виникла заборгованість. Враховуючи умови договору та положення діючого законодавства, у зв'язку з наявністю порушення виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати наданих автотранспортних послуг, відповідачу нарахована пеня.

Ухвалою суду від 04.02.2015 року порушено провадження у справі № 908/730/15-г, присвоєно справі номер провадження 18/21/15, судове засідання призначене на 26 лютого 2015 р. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу за наявними документами та закінчений 26.02.2015 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, що викладені в позові; на вимогу суду надав документи, які залучені до матеріалів справи. Надав письмові пояснення щодо помилкового зазначення відповідачем в банківських виписках від 21.01.2014 р., 24.02.2014 р., 05.03.2014 р. у графі «призначення платежу» - оплата за послуги транспортування відповідно до договору № 59-4/13 від 09.01.2013 р. та зарахування цих платежів в рахунок погашення заборгованості за договором про надання транспортних послуг № 59-4/14 від 02.01.2014 р. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання за викликом не з'явився. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України. Згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20173652 від 26.02.2015 р. місцем знаходження публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ» є: 84102, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Заводська, буд. 2. Саме на цю адресу надсилались процесуальні документи. Зазначене свідчить, що судом вжиті належні заходи повідомлення відповідача про порушення провадження у справі, місце і час розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Краматорське автотранспортне підприємство 11410» (виконавець, позивач у справі) та публічне акціонерне товариство «СЛОВВАЖМАШ» (замовник, відповідач у справі) 02.01.2014 р. уклали договір про надання транспортних послуг № 59-4/14 (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору в порядку та на умовах, які визначені цим договором, виконавець зобов'язується надати замовнику автотранспортні послуги (пасажирські перевезення робітників замовника) по маршруту та графіку руху, а замовник зобов'язується оплатити виконавцю зазначені послуги.

Пунктом 2.1 договору сторони узгодили місце, час подачі (відправлення) транспортного засобу, маршрут руху, приблизний час прибуття в кінцевий пункт.

Згідно з п. 3.1 договору вартість авто послуг, які надаються в рамках цього договору, складають: у робочі дні (крім суботи та неділі) - 1000,00 грн.. в тому числі ПДВ за один день праці; у суботу та неділю вартість однієї поїздки складає - 160 грн., в тому числі ПДВ за денну поїздку та 360,00 грн. в тому числі ПДВ, за нічну поїздку. Вартість одного дня праці в суботні та недільні дні визначається сумарно кількості здійснених поїздок. Загальна вартість послуг на місяць є величиною динамічною, визначається сумарно та залежить від кількості календарних днів у звітному місяці.

Оплата наданих по цьому договору автотранспортних послуг здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, відповідно виставленого, на підставі актів виконаних робіт (наданих послуг), рахунку протягом 3-х банківських днів з моменту їх виставлення (п. 3.2 договору).

Позивач зобов'язання щодо надання замовнику автотранспортних послуг (пасажирські перевезення робітників замовника) протягом січня - березня 2014 р. виконав належним чином, про що свідчать підписані сторонами акти здачі-приймання робіт (надання послуг): № 58 від 15.01.2014 р. на суму 5680,00 грн., № 176 від 31.01.2014 р. на суму 14640,00 грн., № 275 від 15.02.2014 р. на суму 12960,00 грн., № 307 від 19.02.2014 р. на суму 3840,00 грн., № 315 від 21.02.2014 р. на суму 1000,00 грн., № 367 від 28.02.2014 р. на суму 4000,00 грн., № 380 від 02.03.2014 р., на суму 800,00 грн., № 442 від 09.03.2014 р. на суму 5800,00 грн., № 467 від 15.03.2014 р. на суму 4960,00 грн., № 503 від 21.03.2014 р. на суму 4480,00 грн., всього на суму 58160,00 грн.

На оплату наданих послуг, у відповідності до п. 3.2 договору, відповідачу виставлені рахунки-фактури: № 40 від 15.01.2014 р. на суму 5680,00 грн., № 303 від 31.01.2014 р. на суму 14640,00 грн., № 382 від 15.02.2014 р. на суму 12960,00 грн., № 420 від 19.02.2014 р. на суму 3840,00 грн., № 431 від 21.02.2014 р. на суму 1000,00 грн., № 555 від 28.02.2014 р. на суму 4000,00 грн., № 562 від 02.03.2014 р., на суму 800,00 грн., № 622 від 09.03.2014 р. на суму 5800,00 грн., № 643 від 15.03.2014 р. на суму 4960,00 грн., № 672 від 21.03.2014 р. на суму 4480,00 грн., всього на суму 58160,00 грн.

Відповідач зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг у встановлені договором строки не виконав, сплатив за надані послуги із перевезення 43920,00 грн., в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 14240,00 грн., яка складається з неоплачених сум за актами і рахунками від 09.03.2014 р. на залишкову суму 4800,00 грн., від 15.03.2014 року на суму 4960,00 грн. та від 15.03.2014 року на суму 4480,00 грн., та дорівнює 14240,00 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків сторін станом на 31.08.2014 р.

Внаслідок порушення відповідачем зобов'язань за договором, наявності заборгованості за надані послуги з пасажирських перевезень робітників відповідача, позивач спрямував на його адресу претензію № 01/981 від 30.10.2014 р. з проханням у місячний термін з моменту отримання претензії сплатити суму боргу.

У своїй відповіді № 23/524 від 26.11.2014 р. відповідач посилався на скрутне фінансове становище на підприємстві та зауважив, що заборгованість буде погашена частками протягом 3-х місяців з кінцевим платежем у першій половині січня 2015 р.

У зв'язку з невиконанням відповідачем як умов договору та і зазначених у відповіді на претензію обіцянок, позивач за захистом порушених прав та законних інтересів звернувся з позовом до суду.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормами ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Статтею 908 ЦК України встановлено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов'язок щодо оплати послуг з перевезення робітників відповідача на суму 14240,00 грн., у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача 14240,00 грн. основного боргу задовольняється судом.

За порушення відповідачем строків оплати наданих послуг позивач, враховуючи положення п. 4.2 договору, просив стягнути 3342,69 грн. пені за період прострочення з 01.04.2014 р. по 25.01.2015 р. (306 календарних днів).

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Умовами п. 4.2 договору встановлено, що у разі порушення строків оплати авто послуг, які визначені у п. 3.2 цього договору, замовник зобов'язаний сплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний календарний день простроченого платежу.

Згідно з положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно з п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Приписами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» встановлено, що щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Наданий позивачем розрахунок суми пені є невірним, оскільки позивачем допущені як арифметичні помилки, так і недотримані приписи щодо порядку і строків нарахування пені. Так, стягненню підлягає пеня за загальний період з 13.03.2014 р. по 27.09.2014 р. Перерахувавши заявлену до стягнення суму пені за вказаний позивачем період, тобто починаючи з 01.04.2014 р., суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню, а саме - в розмірі 1402,57 грн. за період з 01.04.2014 р. по 27.09.2014 р., в частині стягнення 1940,12 грн. пені, суд відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості та суми пені за порушення виконання зобов'язання за договором відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ» (84102, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Заводська, 2, ) на користь приватного акціонерного товариства «Краматорське автотранспортне підприємство 11410» (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 6, ) 14240,00 грн. (чотирнадцять тисяч двісті сорок грн. 00 коп.) основного боргу, 1402,57 грн. (одну тисячу чотириста дві грн. 57 коп.) пені, 1625,40 грн. (одну тисячу шістсот двадцять п'ять грн. 40 коп.) судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову - відмовити.

Суддя В.В. Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 03 березня 2015 р.