ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р.Справа № 922/139/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Гончаровою В.В.

розглянувши справу

за позовом ДП "Завод ім. Малишева" м. Харків
до ФОП ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів
за участю сторін:

позивача -ОСОБА_2

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року Державне підприємство «Завод імені В.О.Малишева» м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Харків про стягнення заборгованості в розмірі 1687,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання покладених на відповідача обов'язків за Договором № 696дп від 01.03.2012 року в частині несплати орендної плати з січня по квітень 2013 року, просить суд стягнути з відповідача 1330,85 грн. суми основного боргу, 3% річних в розмірі 68,26 грн., 288,79 грн. - збитки від інфляції та сплачений судовий збір в розмірі 1827 грн..

Відповідач по справі ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки договір оренди за № 696 дп від 01.03.2012 року припинив свою дію 31.12.2012 року та зовнішня реклама була ним демонтована своєчасно та в період з січня по квітень 2013 року не використовувалась, надіслав також заяву (вх. № 6467) в якій позов не визнає, лист про повідомлення керівництва ДП «Завод імені В.О.Малишева» м. Харків щодо демонтажу зовнішньої реклами та з вимогою складання акту приймання - передачі орендованого майна.

Надані документи були прийняті судом до розгляду, досліджені та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні відповідач по справі надав пояснювальні записки від ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які працюють охоронцями в ФОП ОСОБА_1,згідно яких вбачається, що зовнішня реклама була демонтована з частини фасаду 3-о поверхової будівлі гуртожитку, загальною площею - 30 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1, та фотозйомки фасаду вищезазначеної будівлі без зовнішньої реклами.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 03.03.2015 року до 05.03.2015 року до 9 год.15 хв.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд, виходить з наступного.

01.03.2012 р. між Державним підприємством «Завод імені В.О.Малишева» м. Харків та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір № 696 дп про надання в оренду частини фасаду 3-о поверхової будівлі гуртожитку, загальною площею - 30 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1 з метою розміщення наружної реклами. (далі договір).

Згідно з п.2.1. Договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна.

Відповідно до п.3.10. Договору у разі припинення (розірвання ) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання - передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє від обв'язку сплати заборгованості за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції , до державного бюджету та Орендодавцю.

Згідно з п.10.1. Договору, він діє з моменту підписання і до 31 грудня 2012 року.

Відповідно до п.10.4. Договору, після закінчення терміну дії Договору подальше використання об*єкта оренди буде визначатися відповідно до чинного законодавства, за зверненням Орендаря та за умови згоди Орендодавця.

Згідно з п. 10.10 Договору, майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами акту приймання - передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання - передавання Майна покладається на Орендодавця.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

За умовами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договорами виконав належним чином, згідно акту приймання - передачі від 01.05.2012 року передав відповідачу майно - частину фасаду 3-о поверхової будівлі гуртожитку, загальною площею - 30 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1, з метою розміщення наружної реклами. Відповідач вищезазначене майно прийняв та використовував за призначенням, після закінчення строку дії договору майно повинно було бути передано позивачу згідно акту приймання - передачі, що зроблено не було, оскільки відповідач по справі не надав до суду належних доказів відправлення позивачу по справі повідомлення про складення позивачем акта приймання - передачі майна визначеного в договорі. В листі яке надав відповідач до суду про повідомлення керівництво ДП «Завод імені В.О.Малишева» м. Харків щодо демонтажу зовнішньої реклами та з вимогою складання акту приймання - передачі орендованого майна відсутні дані про отримання цього листа позивачем по справі та позивач по справі в отриманні такого листа заперечує.

Оскільки Договором передбачено що, майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами акту приймання - передавання та у разі припинення (розірвання ) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання - передавання включно, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за період з січня 2013 р. по квітень 2013 р. в розмірі 1687,90 грн. за договором №696 дп від 01.03.2012 р.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 68,26 грн., 288,79 грн. - збитки від інфляції.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних в розмірі 68,26 грн., 288,79 грн. - збитки від інфляції, суд дійшов висновку про те, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства України, відповідають наданим розрахункам, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції". Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Таким чином, судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 11, 525, 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1,2,4,12,22,32-34,43,44,49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, МФО 300346, р/р 4001 в ПАТ «Альфа - Банк» м. Київ, ) суму основного боргу в розмірі 1330,85 грн., 3% річних в розмірі 68,26 грн., суму інфляційного збільшення заборгованості у розмірі 288,79 грн., судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.03.2015 р.

Суддя Л.С. Лаврова