РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2015Справа №910/224/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Інгосстрах"

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега"

про стягнення 13 170, 92 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

Від позивача: Діденко І.В. (за дов № Э.37.7.0.0/Д-841 від 08.11.13)

Від відповідача: Грабовський О.О. (за дов. № 58/ЗОВ від 12.12.14)

ВСТАНОВИВ:

06.01.2015 позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія «Інгосстрах", звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою №0735 від 30.12.2014 до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 13 170, 92 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору страхування наземного транспорту №К3М0А+27298901 від 30.07.2012, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому позивачем, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.ст. 993, 1191 ЦК України, отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, з вини якого трапилось ДТП, що підтверджується постановою суду, була застрахована відповідачем, позивач просить стягнути з останнього шкоду в порядку регресу у розмірі 13 170, 92 грн. в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.01.2015 порушено провадження у справі №910/224/15-г та вказану справу призначено до розгляду у судовому засіданні на на 05.02.2015.

Представники сторін з'явилися в судове засідання 05.02.2015, надали пояснення по суті справи та подали додаткові докази по справі. Суд оголосив перерву під час розгляду справи на 23.02.2015.

05.02.2015 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому не погоджується із заявленими позивачем вимогами у звязку із пропущенням річного строку на звернення для отримання страхової виплати, а також про відсутність досудовго звернення позивача до відповадча з вимогою про оплату страхової виплати.

23.01.2015 через загальний відділ канцелярії господарського суду м. Києва надійшов лист МТСБУ № 7/2-28/1851 від 21.01.2015, щодо інформації відповідно до полісу АВ/8377486.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

30.07.2014 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» та публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк», був укладений договір страхування наземного транспорту №К3М0А+27298901. Об'єктом даного Договору, відповідно до п.5, є транспортний засіб "Mitsubishi Outlander", державний номерний знак АА 1583 КТ.

Пунктом 10.1 даного договору визначено строк його дії з 30.07.2012 по 29.07.2013.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП та вигодонабувачем є публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

18.05.2013 о 10 год. 10 хв. у м. Києві по пр-ту Перемоги, 148, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом - ДТП) за участю належного Шовкуну Станіславу Анатолійовичу транспортного засобу "Chevrolet Lachetti", державний номерний знак АА 5956 ІА, під керуванням останнього, та транспортного засобу "Mitsubishi Outlander", державний номерний знак АА 1583 КТ, під керуванням Деревенко Серігія Вікторовича.

За результатами вказаної ДТП застрахованому позивачем транспортному засобу "Mitsubishi Outlander", державний номерний знак АА 1583 КТ, завдано механічних пошкоджень, що підтверджено розширеною довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №9201167 від 26.06.2013 , виданої ВДАІ Святошинського РУГУ МВС України.

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм Шовкуном Станіславом Анатолійовичем пункту 13.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а також що транспортний засіб "Mitsubishi Outlander", державний номерний знак АА 1583 КТ , отримав механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 20.06.2013 у справі № 759/7503/13-п встановлено, що Шовкун Станіслав Анатолійович, керуючи автомобілем "Chevrolet Lachetti", державний номерний знак АА 5956 ІА, порушив пункт 13.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Mitsubishi Outlander", державний номерний знак АА 1583 КТ, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Шовкун Станіслава Анатолійовича притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Матеріали справи містять заяву про виплату страхового відшкодування від 27.05.2013, відповідно до якої страхувальник звернувся до страховика з повідомленням пр. онастання страхової події.

Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу серія SL № 20125, виконаного приватним підприємством «Экспертная компания «Укравтоэкспертиза» від 05.06.2013 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №12690/11 від 29.11.2011), за допомогою системи «Audatex», визначена вартість застрахованого транспортного засобу "Mitsubishi Outlander", державний номерний знак АА 1583 КТ, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 15 548,73 грн.

Страхувальник своїм листом №6063759сз від 13.06.2013 звернувся до страховика з проханням про здійснення виплат страхового відшкодування за наслідками ДТП, що сталася 18.05.2013 , у 100% розмірі на рахунок Серебряника Олександра Ілліча.

Матеріали справи містять страховий акт №И-1979 від 25.06.2013 відповідно до якого, позивачем узгоджена сума страхового відшкодування за договором страхування наземного транспорту №К3М0А+27298901 від 30.07.2012, в розмірі 14 170,92 грн.

На виконання умов договору позивач сплатив на рахунок Серебряника Олександра Ілліча суму страхового відшкодування на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 14 170, 92 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1921 від 25.06.2013 та меморіальним ордером від 26.06.2013 (копії містяться в матеріалах справи).

У своєму відзиві від 05.02.2015 представник відповідача не погоджується із заявленими позивачем вимогами у звязку із пропушенням річного строку на звернення до відповідача для отримання страхової виплати, а також про відсутність досудовго звернення позивача до відповадча з вимогою про оплату страхової виплати.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову частково з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постановою Святошинського районного суду міста Києва від 20.06.2013 у справі № 759/7503/13-п, ДТП відбулось внаслідок порушення громадянином Шовкуном Станіславом Анатолійовичем п.п. 13.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Судом встановлено, що за наслідками вказаної ДТП позивачем, 26.06.2013 перераховано на користь Серебряника Олександра Ілліча страхове відшкодування в розмірі 14 170,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням платіжним дорученням №1921 від 25.06.2013 та меморіальним ордером від 26.06.2013 на зазначену суму, та узгоджено страховим актом №И-1979 від 25.06.2013.

Матеріали справи містять страховий акт №И-1979 від 25.06.2013 відповідно до якого, позивачем узгоджена сума страхового відшкодування за договором страхування наземного транспорту №К3М0А+27298901 від 30.07.2012, в розмірі 14 170,92 грн.

На виконання умов договору позивач сплатив на рахунок Серебряника Олександра Ілліча суму страхового відшкодування на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 14 170, 92 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1921 від 25.06.2013 та меморіальним ордером від 26.06.2013 (копії містяться в матеріалах справи).

В своєму відзиві на позовну заяву від 05.02.2015 відповідач не визнає позовні вимоги у зв'язку з тим, що підставою для відмови у задоволенні позову, є те, що позивач не звертався до відповідача в досудовому порядку із заявою виплату страхового відшкодування в порядку регресу та пропустив річний строк на звернення до відповідача для отримання страхового відшкодування в порядку регресу.

Суд зазначає, що відповідно до Постанови Верховного Суду України у справі 6-112 цс 13 від 25 грудня 2013 року, предметом якої був спір про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією на користь потерпілого страхового відшкодування: У разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України).

При цьому перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України).

Отже, відповідач у своєму відзиві замінив поняття перебігу строку позовної давності на поняття регламентної виплати.

Таким чином, судом вказані доводи відповідача не беруться до уваги.

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин справи, наведених норм закону та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/8377486, на відповідача покладений обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Chevrolet Lachetti", державний номерний знак АА 5956 ІА .

Згідно страхового акту №И-1979 від 25.06.2013, розмір страхового відшкодування склав 14 170,92 грн.

Як встановлено судом, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Mitsubishi Outlander", державний номерний знак АА 1583 КТ, виплаченого позивачем становить 14 170,92 грн.

Полісом № АВ/8377486 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн., франшиза за даним полісом - 1 000,00 грн.

У постанові Верховного Суду України від 28 серпня 2012 року в справі № 23/279 зазначено про те, що позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування. Позивач може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 111-28 ГПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Отже, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати по відновлювальному ремонту транспортного засобу "Hyundai і30", державний номерний знак АА 5922 ЕЕ в сумі 13 170, 92 грн. (з розрахунку 14 170,92 грн. вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та 1 000,00 грн. франшизи відповідно до полісу відповідача).

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судом встановлено, що станом на дату подання позовної заяви до господарського суду м. Києва права позивача не були порушені відповідачем, тобто спір виник внаслідок неправильних дій позивача. Тому, з урахуванням вищезазначених положень ГПК України, судовий збір повинно бути покладено на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (04053, м. Київ, вул.. Обсерваторна, буд. 17 «А», код 21626809) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, м. Дніпропетровськ, вул.. набережна Перемоги, буд. 32, офіс 402, код 33248430) страхове відшкодування в сумі 13 170 (тридцять тисяч сто сімдесят) грн. 92коп. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Судовий збір покласти на позивача.

Повне рішення складене та підписане 02.03.2015

Суддя В.О. Демидов