ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.03.15 Справа № 25/5005/3077/2012

За позовом Прокурора м. Дніпропетровська в інтересах держави Дніпропетровської міської ради в особі Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "КАВЕРІНА-1", м. Дніпропетровськ

про стягнення 247 901, 46 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від прокуратури: Несевря Д.С. - посвідчення № 011405 від 24.10.2012

від Дніпропетровської міської ради: Борсук Ю.В. - представник за дов. № 4/10-3 від 05.01.2015

від позивача: Катков С.В. - представник за дов. № 8 від 05.01.2015

від відповідач: Трубіцина Н.М. - керівник

Вдовін М.М. - представник за дов. б/н від 01.04.2014

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради в особі Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради звернувся із позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна-1", в якому просить господарський суд стягнути з відповідача на свою користь суму 247901, 46 грн. заборгованості. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю невиконаних відповідачем зобов'язань щодо оплати наданих відповідачу послуг з відпуску теплової енергії у вигляді гарячої води протягом періоду з грудня 2008 року по грудень 2010 року згідно договору на відпуск теплової енергії для потреб опалення № 356 від 01.12.2008.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2014 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у розмірі 137012, 38 грн. та 3339, 87 грн. витрат на проведення експертизи. Стягнуто з відповідача в дохід Державного бюджету України 2740, 25 грн. судового збору. Стягнуто з позивача в дохід Державного бюджету України 2217,78 грн. судового збору. В решті позовних вимог - відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.08.2014 у справі № 25/5005/3077/2012 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2014 у справі № 25/5005/3077/2012 було частково скасовано. Стягнуто з відповідача на користь позивача 242523, 51 грн. основного боргу та 8062, 48 грн. витрат на проведення експертизи. Стягнуто з відповідача в дохід Державного бюджету України 4850, 47 грн. судового збору. Стягнуто з позивача в дохід Державного бюджету України 107, 55 грн. судового збору. В інших частинах рішення залишити без змін.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 1055, 11 грн. судового збору за апеляційною скаргою.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.12.2014 у справі № 25/5005/3077/2012 касаційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна-1" задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.08.2014 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2014 у справі № 25/5005/3077/2012 скасовано і справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Скасовуючи постановлені у даній справі судові рішення, Вищий господарський суд України вказав, що судам при здійсненні розгляду справи про стягнення заборгованості зі споживача теплової енергії, слід дослідити умови договору, укладеного з теплопостачальною організацією, щодо узгодженого сторонами порядку обліку поставленої та спожитої теплової енергії, розрахунків за поставлену та спожиту теплову енергію, наявність/відсутність/ приладів обліку у споживача, меж встановлення приладів обліку /на межі чи не на межі балансової належності/, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Ухвалою від 17.12.2014 справу № 25/5005/3077/2012 було прийнято до провадження (суддя Ярошенко В.І.) та її розгляд призначено на 20.01.2015.

20.01.2015 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому він просить суд витребувати у позивача докази розміру оплати мешканцями будинку за теплопостачання на розрахунковий рахунок КП "Теплоенерго" у спірний період.

Ухвалою суду від 20.01.2015 розгляд справи було відкладено на 02.02.2015 та зобов'язано позивача надати до суду обґрунтований розрахунок ціни позову; письмові пояснення щодо посилання в актах здачі-приймання теплової енергії на договір № 356 від 01.12.2008, тоді як підставою звернення до суду є договір № 356 від 01.12.2008; акти звіряння розрахунків з мешканцями будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Каверіна, 1 та юридичними особами розташованими у вищевказаному будинку.

У судовому засіданні 02.02.2015, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 09.02.2015. Після перерви розгляд справи продовжено.

09.02.2015 через канцелярію Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначив, що листи, залучені ним до матеріалів справи, свідчать про наявність прямих договорів між мешканцями будинку та КП "Теплоенерго". Також, відповідач вказує на те, що КП "Теплоенерго" проводить розподіл теплової енергії, виходячи з того, що загальна площа житлового будинку дорівнює його опалювальній площі, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, позивачем у розрахунку позовних вимог не враховано. що деякі квартири у будинку відключені від мережі централізованого опалення, а отже площі цих квартир не повинні бути враховані при розподілі теплової енергії.

09.02.2015 представники сторін та прокурор подали до суду клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів.

Ухвалою суду від 09.02.2015 строк розгляду справи продовжено на п'ятнадцять днів та її розгляд призначено на 03.03.2015.

03.03.2015 від відповідача надійшло клопотання, в якому він просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що ані договором, ані чинним законодавством не передбачено виконання зобов'язання об'єднання співвласників багатоквартирного будинку мешканцями даного будинку, а тому зарахування КП "Теплоенерго" платежів мешканців в рахунок погашення заборгованості ОСББ "Каверіна-1" є безпідставним. Дана обставина зумовлює необґрунтованість розрахунку позивача заборгованості за теплову енергію.

03.03.2015 через канцелярію Господарського суду від позивача надійшли клопотання про залучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 03.03.2015 було оголошено перерву до 03.03.2015 о 16:00. Після перерви розгляд справи продовжено.

03.03.2015 відповідач надав суду довідку про те що, лічильники, що встановлені на житловий будинок № 1 по вул. Каверіна, на баланс ОСББ "Каверіна-1" не приймались.

У судовому засіданні 03.03.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2008 між Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Південне" Дніпропетровської міської ради (далі - балансоутримувач) та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна 1" (далі - ОСББ) було укладено договір про тимчасову передачу повноважень щодо управління та утримання будинку № 1 по вул. Каверіна в м. Дніпропетровську та прибудинкової території " 1176 (далі - договір № 1176).

Предметом вищезазначеного договору є передача повноважень щодо управління неподільним та загальним майном житлового будинку та забезпечення належної експлуатації і надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, від балансоутримувача до ОСББ, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Каверіна, 1, відповідно до технічної характеристики згідно з інвентарною справою, що є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.1 договору № 1176).

Відповідно до п. 2.2.3 договору № 1176 ОСББ має право укладати договори з комунальними підприємствами, які забезпечують належне функціонування житлового будинку. А також, контролювати виконання умов договорів на надання житлово-комунальних послуг шляхом підписання актів виконаних робіт. Збирати кошти зі споживачів за житлово-комунальні послуги на окремий розрахунковий рахунок. Сплачувати за отримані житлово-комунальні послуги відповідно до договорів, рахунків, актів виконаних робіт (п. 2.2.7-2.2.9 договору № 1176).

01.12.2008 між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (позивач, постачальник) та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна-1" (далі - відповідач, споживач) було укладено договір на відпуск теплової енергії для потреб опалення № 356 (далі - договір).

Згідно розділу 1 договору постачальник здійснює відпуск теплової енергії для потреб центрального опалення споживачу по об'єктах, розміщених за адресами: вул.Каверіна,1.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник надає споживачу теплову енергію у вигляді гарячої води в обсягах згідно додатком 1 до цього договору з дотриманням споживчих властивостей, якісних показників і режимів:

- централізоване опалення;

- безперебійне теплопостачання протягом усього опалювального періоду, який відповідно до вимог БНіП 2.01.01.-82 "Будівельна клімотологія і геофізика" починається при стоянні середньодобове температури зовнішнього повітря протягом трьох послідовних діб +8 °С (восени) і закінчується при підвищенні середньодобової температури зовнішнього повітря протягом трьох послідовних діб +8°С (навесні) на підставі розпорядження органів місцевого самоврядування; для міста Дніпропетровськ опалювальний період становить 175 діб. У випадку збільшення опалювального періоду вартість додаткових днів сплачується окремо;

- внутрішня температура повітря залежить від призначення громадських будівель та приймається згідно БНіП".

Додаток №1 є невід'ємною частиною договору і не може бути змінена в однобічному порядку.

Пунктом 2.2 договору, в редакції додаткової угоди від 25.12.2008 до договору, яка набрала законної сили з 01.12.2008, встановлено, що межею розподілу балансової приналежності системи теплопостачання є зовнішня сторона стіни житлового будинку.

Кількість теплової енергії, яка передається споживачу у відповідний період-по даному договору визначається розрахунковим методом згідно нормативних документів галузі з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря, фактичних днів надання послуг в поточному місяці. До обсягів теплової енергії додаються втрати на дільницях теплової мережі, що перебувають на балансі споживача (п. 2.3 договору).

Згідно з п. 2.4 договору при наявності приладів обліку щомісячні нарахування за спожиту теплову енергію виконується за їх показаннями, зафіксованими в двохсторонніх актах. У разі встановлення комерційних приладів облік теплової енергії не на межі балансової належності, до обсягів теплової енергії, зафіксованих в двосторонніх актах. У разі встановлення комерційних приладів обліку теплової енергії не на межі балансової належності, до обсягів теплової енергії, зафіксованих в двосторонніх актах, додаються втрати на дільницях теплової мережі, що перебувають на балансі споживача: від межі балансової належності до міста встановлення комерційних приладів обліку.

За умовами п.п. 5.1, 5.2 договору споживач, що має комерційні прилади обліку, щомісячно подає постачальнику звіт про фактичне споживання теплової енергії - не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. При невідповідності комерційних приладів обліку їх експлуатаційним вимогам (прострочення державного метрологічного контролю, зрив чи пошкодження пломб, вихід з ладу тощо), або несвоєчасне подання звіту обсяг теплової енергії, що відпускається споживачу, визначається постачальником розрахунковим способом згідно п.2.3 договору без наступного перерахування.

Ціна одиниці теплової енергії (1 Гкал) та вартість 1 кв.м. загальної площі в місяць протягом опалювального сезону згідно тарифів, затверджених Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 27.10.2008 № 3363 складає відповідно - 265 грн. (разом з ПДВ) та 6,64 грн. (розділ 6 договору).

Згідно п.7.2 договору споживач зобов'язаний щомісячно, до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим, отримати рахунок за фактично надані послуги. Кінцевий розрахунок споживач здійснює до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим шляхом безготівкового перерахування.

Відповідно до п. 12.3 договору заборгованість мешканців будинку у розмірі 126399, 60 грн. та переплата у сумі 7768, 68 грн.

Договір укладений на строк з 01.12.2008 по 31.12.2011 (п.11.1 договору).

Відповідно до додатку № 1 до договору загальна опалювальна площа 12-поверхового будинку - 3575, 39 кв.м.; загальна опалювальна площа 9-поверхового будинку - 12486, 69 кв.м.; питома норма витрат теплової енергії на опалення 1 кв.м. житла - 0, 144 Гкал/рік; в трати в теплових мережах споживача відповідно у 12-поверховому та 9-поверховому будинках: 3, 1 Гкал/рік, 5, 68 Гкал/рік; теплове навантаження на опалення приміщень. які займають юридичні особи відповідно у 12-поверховому будинку та 9-поверховому будинку - 58, 14 Гкал/рік, 97, 68 Гкал/рік.

Річне теплове навантаження на об'єкт опалення: S*0, 144

3575, 39*0, 144 = 514, 86 Гкал/рік - 12-поверховий будинок - прилад обліку № 1; 12486, 69 * 0, 144 = 1798, 08 Гкал/рік - 9-поверховий будинок - прилад обліку № 2.

Доля втрат в теплових мережах споживача: 3, 1 * 100/ (514, 86 + 58, 14) = 0, 54 % - 12-поверховий будинок; 5, 68 *100/(1798, 08 + 97, 68) = 0, 3 % - 9-поверховий будинок.

Плановий розрахунок вартості теплової енергії: а) на місяць: 3575, 39*6, 64 = 23740, 6 грн. - 12-поверховий будинок; 12486, 69*6, 64 = 82911, 62 грн. - 9-поверховий будинок; б) на рік: 1, 0054*514, 86*265 = 137174, 6 грн. - прилад обліку № 1; 1, 003*1798, 08*265 = 477920, 6 грн. - прилад обліку № 2 (арк. с. 15 том 1).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що ним на виконання умов договору було здійснено відпуск теплової енергії на об'єкт відповідача протягом періоду з грудня 2008 по грудень 2010 в обсязі 3046,70525 Гкал, що підтверджується відповідними актами використання теплової енергії (арк. с. 71-94, том 1).

Як зазначає позивач, 03.12.2008 за вводом ТРП № 9 облаштовано приладом обліку теплової енергії, який фіксував дані щодо розміру спожитої теплової енергії у розрахунковому місяці. В обґрунтування дати початку обліку теплової енергії за допомогою приладу обліку, позивач посилається на те, що відповідно до акту від 03.12.2008 даний прилад обліку було перевірено та встановлено на житловий будинок Каверіна, 1.

За адресою буд. № 1 по вул. Каверіна, окрім ОСББ «Каверіна 1» (відповідно до договору планове теплове навантаження становить 1798,083 Гкал/рік) розташовані споживачі: КЖЕП «Південне» (договір № 94 від 18.06.2007 планове теплове навантаження 45,80 Гкал/рік); ТОВ «ТРІОС» (договір № 610 від 13.04.2007 планове теплове навантаження 8,18 Гкал/рік), ДГУ УМВС України (договір № 703 з плановим "тепловим навантаженням 11,48 Гкал/рік), приватний підприємець Васильєва А.О. (поговір № 1377 від 09.10.2007 планове теплове навантаження 5,64 Гкал/рік), Державне підприємство «Виробничне об'єднання Південний машинобудівний завод імені Макарова» (договір № 1553 від 13.01.2008 планове теплове навантаження 3,68 Гкал/рік), Відкрите акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» (договір № 1378 від 25.10.2007 планове теплове навантаження 22,9 Гкал/рік).

04.12.2008 за вводом ТРП № 15 облаштовано прилад обліку теплової енергії, який фіксував дані щодо розміру спожитої теплової енергії у розрахунковому місяці. В обґрунтування дати початку обліку теплової енергії за допомогою приладу обліку, позивач посилається на те, що відповідно до акту від 28.11.2008 прилад обліку було знято, а відповідно до акту від 04.12.2008 даний прилад обліку було перевірено та встановлено на житловий будинок Каверіна, 1.

За адресою буд. № 1 по вул. Каверіна, окрім ОСББ «Каверіна 1» (відповідно до договору планове теплове навантаження становить 514,856 Гкал/рік) розташовані споживачі: Дрига К.І. (договір № 733 від 17.01.2005 планове теплове навантаження 13,84 Гкал/рік, приміщення відчужено Огер Є.О., договір № 318 від 11.03.2010 планове теплове навантаження); ПП «ДЖОЙС» (договір № 616 від 01.11.2003 планове теплове навантаження 5,99 Гкал/рік), ФОП Задворний (договір № 1110 від 08.08.2007 з плановим тепловим навантаженням 38,30 Гкал/рік).

Отже, фактична кількість поставленої позивачем теплової енергії відповідачу за спірний період обчислена ним, виходячи з показань загальнобудинкових приладів обліку, які зафіксовані сторонами в актах про використання теплової енергії, опалювальної площі будинків з послідовним застосуванням планового теплового навантаження, передбаченого додатком №1 до договору та інших споживачів, процентного споживання теплової енергії кожним з цих споживачів та відповідної кількості теплової енергії (том 3 арк. с. 22-30, том 5 арк. с. 208-211, том 7 арк. с. 2-4).

Позивач зазначає, що оскільки лічильник за ТРП № 15 введено в дію з 04 грудня 2008 року, а лічильник за ТРП № 9 введено в дію з 03 грудня 2008 року, то споживання теплової енергії протягом 3 днів в грудні 2008 року по ТРП № 15 і двох днів в грудні 2008 по ТРП № 9 лічильниками не враховано. Споживання теплової енергії за 3 дні по ТРП № 15 та два дні по ТРП № 9 виконується розрахунковим методом за формулою вказаною у додатку № 1 до договору. А тому, в грудні 2008 року кількість теплової енергії, обчислена розрахунковим способом за 2 та 3 дні, що зафіксовано в актах використання теплової енергії за вказаний місяць.

Згідно рахуноку за листопад 2009 року, в якому позивачем враховані суми заборгованості та передоплати мешканцями відповідно до п. 12.3. договору (арк. с. 37 том 1).

Також, позивач зазначає, що оскільки мешканці будинку здійснювали оплату спожитої теплової енергії напряму КП "Теплоенерго", воно мало право здійснювати погашення заборгованості ОСББ "Каверіна-1", посилаючись на договір доручення № 356-Б від 31.12.2010.

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості за вказаним договором, позивачем надано помісячні рахунки на сплату теплової енергії за спірний період (грудень 2008 року - грудень 2010 року), та акти здачі-приймання теплової енергії, підписані позивачем.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, господарський суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 17, 19-20 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 № 1198 (далі - Правила) для обліку відпуску та споживання теплової енергії застосовуються прилади комерційного обліку, занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, або ті, що пройшли державну метрологічну атестацію.

Після технічного огляду вузла обліку теплопостачальна організація видає акт про його прийняття в експлуатацію. Споживач за показами вузла обліку визначає обсяг спожитої теплової енергії та параметри теплоносія і заносить ці дані до журналу обліку споживання теплової енергії.

Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці.

У разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Пунктом 2.2 договору, в редакції додаткової угоди від 25.12.2008 до договору, яка набрала законної сили з 01.12.2008, встановлено, що межею розподілу балансової приналежності системи теплопостачання є зовнішня сторона стіни житлового будинку.

Згідно з п. 7.2.43. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 № 71 облік відпускання і використання теплової енергії має здійснюватись у вузлі обліку теплової енергії, організованому на межі розділу теплових мереж між теплопостачальною організацією та споживачем.

Вузол обліку визначається як комплект засобів вимірювальної техніки, що занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, на основі показів яких визначається обсяг спожитої теплової енергії, здійснюється контроль за параметрами теплоносія і налагодження режиму роботи теплового обладнання. Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді (пункти 3, 23 Правил).

Ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015 та від 09.02.2015 було зобов'язано позивача надати до суду пояснення щодо наявності/відсутності приладів обліку у споживача, а також їх балансової належності; акти встановлення та введення в експлуатацію даних приладів обліку (арк. с. 104, 174 том 6).

Позивачем надано акт приймання вузла обліку теплової енергії на комерційний облік від 24.03.2008, згідно якого здійснено огляд приладу вузла комерційного обліку витрат теплової енергії абоненту - житловий будинок за адресою: Каверіна, 1 (ввод від ТРП-15), за результатами якого встановлено його відповідність приладам (арк. с. 65 том 7).

Акту приймання вузла обліку теплової енергії на комерційний облік облаштованого на вводі ТРП № 9 позивачем взагалі не надано:

Інших доказів правомірності встановлення та експлуатації приладів обліку, зокрема, доказів занесення приладів обліку, встановлених на вводі ТРП-15 та ТРП-9 за адресою вул. Каверіна, 1, до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, або тих, що пройшли державну метрологічну атестацію, актів прийняття в експлуатацію вказаних приладів обліку, позивачем також до суду не надано, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладені підстави, суд не може вважати правомірним нарахування споживання теплової енергії відповідачем, розрахованих на підставі приладів обліку, встановлених на вводі ТРП-9 та ТРП-15 за адресою: вул. Каверіна, 1, оскільки позивачем не доведено правомірність встановлення та експлуатації останніх.

Відповідно до п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" від 21.07.2005 № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

У розрахунку суми позовних вимог, позивач зазначає, що заборгованість відповідача розрахована на підставі показників спожитої теплової енергії згідно приладів обліку, розподілених у процентному співвідношенні від загального теплопостачання відповідно до займаної площі споживачів.

Ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015 та від 09.02.2015 було зобов'язано позивача надати до суду копії договорів на постачання теплової енергії з юридичними особами за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Каверіна, 1 укладені у спірний період.

Позивачем до суду надані наступні копії договорів, укладених між позивачем та юридичними особами, розташованими за адресою: вул. Каверніна, 1, а саме:

- по ТРП-9: договір № 94 від 18.06.2007, укладений з КЖЕП «Південне»; договір № 610 від 13.04.2007, укладений з ТОВ «ТРІОС»; договір № 1377 від 09.10.2007, укладений з приватним підприємцем Васильєвою А.О.; договір № 1553 від 13.01.2008, укладений з Державним підприємством «Виробничне об'єднання Південний машинобудівний завод імені Макарова»; договір № 1378 від 25.10.2007, укладений з Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго».

- по ТРП-15: договір № 733 від 17.01.2005, укладений з Дригою К.І., приміщення відчужено Огеру Є.О. договір № 318 від 11.03.2010; договір № 616 від 01.11.2003, укладений з ПП «ДЖОЙС»; договір № 1110 від 08.08.2007, укладений з ФОП Задворний.

Договору про постачання теплової енергії, укладеного з ДГУ УМВС України та доказів відключення ДГУ УМВС України від теплових мереж позивачем до суду не надано.

Крім того, позивачем у розрахунку не враховано, що деякі квартири у будинку відключені від мережі централізованого опалення, а отже площі цих квартир не повинні бути враховані при розподілі теплової енергії (арк. с. 38 том 3).

Таким чином, господарських суд не має можливості достовірно встановити фактичну займану опалювальну площу приміщень відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на акти використання теплової енергії за період грудень 2008 року - жовтень 2010 року, в яких міститься інформації щодо кількості спожитої теплової енергії, підписаних обома сторонами (арк. с. 69-94 том 1).

У рядку про кількість спожитої теплової енергії в актах зазначається значення в Гкал та припис кількість днів "по расчету", деякі акти мають виправлення числових показників (арк. с. 69-94 том 1).

Відповідно до п. 4.2 Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 "Про затвердження Положень про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" помилки в первинних документах, облікових регістрах і звітах, що створені ручним способом, виправляються коректурним способом, тобто неправильний текст або цифри закреслюються однією рискою так, щоб можна було прочитати виправлене.

Згідно з п. 4.4 вищезазначеного Наказу виправлення помилки повинно бути обумовлено надписом "виправлено" та підтверджено підписами осіб, що підписали цей документ, із зазначенням дати виправлення. Однак, акти, що мають виправлення числових показників, вищезазначеного напису не містять.

Господарський суд не приймає дані акти у якості належного доказу постачання теплової енергії відповідачу, з вищенаведених підстав.

Додані позивачем до суду акти здачі-приймання теплової енергії за спірний період взагалі не підписані з боку відповідача та містять посилання на договір № 356 від 31.12.2010, тоді як спірні правовідносини регулюються договором від 01.12.2008 № 356 (арк. с. 27-51 том 1).

Договір № 536 від 31.12.2010, виходячи зі змісту позовної заяви, не є підставою виникнення цивільно-правових відносин між позивачем та відповідачем, та відповідно не є підставою для стягнення з відповідача заборгованості за заявлений період.

Щодо оплати мешканцями будинку № 1 по вул. Каверіна у м. Дніпропетровську грошових коштів за поставлену Комунальним підприємством "Теплоенерго" за період з грудня 2008 по 31 грудня 2010, господарський суд зазначає наступне.

КП "Теплоенерго" приймало платежі за спожиту теплову енергію безпосередньо від мешканців будинку розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Каверіна, 1 та зараховувало їх в рахунок заборгованості ОСББ "Каверіна-1"

Відповідно до розшифровки сплат за період з грудня 2008 по грудень 2010 та картки рахунку № 36 в розрізі споживача ОСББ "Каверіна-1", загальна сума коштів, що зарахована КП "Теплоенерго" в розрахунковому періоді складає 560164, 61, у тому числі бюджетних коштів в якості компенсації пільг та субсидій на суму 85847, 39 грн.; сплати мешканців ОССБ "Каверіна-1" в сумі 474317, 22 грн.

В обґрунтування цих оплат позивач надає зведені бухгалтерські виписки оплат, зроблених у період з грудня 2008 року по грудень 2010 року із зазначенням прізвища, ім'я по батькові платника, його адреси, номеру особового рахунку, суми сплати.

Проте, у суду відсутня можливість встановити, за який саме період здійснювались оплати мешканцями будинку по вул. Каверіна, 1.

Відповідно до п.3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Національного банку України від 21.01.2004 № 22, та п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, отримувач коштів, якщо інше не передбачено договором, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платником визначено призначення платежу.

Отже, згідно чинного законодавства України при визначені розміру отриманих КП "Теплоенерго" грошових коштів від мешканців будинку № 1 по вул. Каверіна у м. Дніпропетровську за період з грудня 2008 року по грудень 2010 року первинним повинно бути саме призначення платежу, а не період сплати.

Згідно Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», який встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг, та наказу № 148/234/383 від 10.11.1998 «Про інвентаризацію заборгованості», додаток № 1 «Акт звіряння розрахунків» - документу, який висвітлює стан взаємних розрахунків між сторонами у певний період часу, КП «Теплоенерго» повинно надати акти звіряння розрахунків з населенням, юридичними особами, за спожиту теплову енергію за спірний період.

Споживачами теплової енергії можуть бути підприємства, організації, установи; підприємства комунальної власності, та інші господарюючи суб'єкти. Вони можуть виступати як покупці та замовники, як постачальники та підрядчики, та ін. У акті зазначають результати звіряння рахунків і документів за роботи, послуги, матеріальні цінності тощо. У документі має бути обов'язково зазначена дата, номер, сума за даними кредитора, сума за даними дебітора, розбіжності в сумах.

Акт звіряння закріплюється мокрими печатками і підписами представника підприємства-кредитора з однієї сторони, та мокрими печатками і підписами представника підприємства-дебітора з іншої сторони.

Ухвалами суду від 20.01.2015 та від 09.02.2015 було зобов'язано відповідача надати до суду акти звірки розрахунків із мешканцями будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Каверіна, 1.

Вимоги вищезазначених ухвал позивачем не виконано, акти звірки з мешканцями будинку суду не надано.

Умови спірного договору від 01.12.2008 № 356, яким регулюються правовідносини, що склалися між сторонами, не передбачає права КП "Теплоенерго" зараховувати оплати, здійснені мешканцями будинку за теплову енергії, в рахунок погашення заборгованості ОСББ "Каверіна-1".

Також, посилання позивача на договір-доручення № 356-Б від 31.12.2010, який надає останньому право зараховувати оплату мешканців будинків в погашення заборгованості за теплову енергію ОСББ "Каверіна-1", є безпідставними, оскільки даний договір був укладений за межами дії спірного договору на відпуск теплової енергії від 01.12.2008 № 356.

Крім того, заборгованість мешканців будинку у розмірі 126399, 60 грн. та переплата у сумі 7768, 68 грн., встановлені п. 12.3 договору, були віднесена позивачем до заборгованості ОСББ "Каверіна-1" та виставлена останньому до сплати у рахунку за листопад 2009 року (арк. с. 37 том 1).

Однак, суд вважає, що даний договір не містить обов'язку відповідача щодо оплати вказаної заборгованості (з урахуванням переплат) мешканців будинку, що виникла до укладання спірного договору.

Відповідно до ухвали від 18.06.2012 у даній справі було призначено судову-економічну експертизу.

Відповідно до ч. 5 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Наведені у експертному висновку величини обсягів та вартості теплової енергії визначені експертом арифметичним шляхом на підставі зафіксованих актами про використання теплової енергії за грудень 2008 - грудень 2010 показань приладів обліку, встановлених на вводах будинку, без урахування положень п. 12. Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в частині розподілу показань приладів обліку пропорційно опалювальним площам ОСББ "Каверіна 1" та інших споживачів, які знаходяться у відповідних будинках, положень п. 12.3 договору № 356 від 01.12.2008 по узгодженню сторонами сум заборгованості та передоплати мешканцями будинків станом на 01.12.2008 та взагалі період, за який експертом за актами про використання теплової енергії проведено розрахунок кількості та вартості спожитої об'єднанням теплової енергії, оскільки згідно з висновком таке проведення виконано за грудень 2008 - жовтень 2010, а тому, експертний висновок в частині величин обсягів та вартості теплової енергії не може бути прийнятий як доказ фактично поставленої кількості теплової енергії, а відтак, і її вартості.

Отже, є неможливим перевірити правомірність заявленого позивачем до стягнення з відповідача розміру заборгованості за договором № 356 від 01.12.2008, розрахованого на підставі показників приладів обліку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію у розмірі 247901, 46 грн. згідно договору від 01.12.2008 № 356 на відпуск теплової енергії для потреб населення з підстав, зазначених у позовній заяві, є недоведеною належними та допустимими доказами, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України, підлягають стягненню з позивача в дохід Державного бюджету України у розмірі 4958, 03 грн.

Витрати по оплаті проведення судової експертизи, з урахуванням оплати вартості судової експертизи, здійсненої позивачем, підлягають стягненню з позивача на користь відповідача у розмірі 2758, 50 грн.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Короленко, 22; ідентифікаційний код 326888148) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4958, 03грн.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Короленко, 22; ідентифікаційний код 326888148) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна-1" (49008, м. Дніпропетровськ, вул. Каверіна, 1; ідентифікаційний код 35446968) витрати по оплаті судової експертизи у розмірі 2758, 50 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.03.2015

Суддя В.І. Ярошенко