РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015Справа №910/1349/15-г
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» до Комунального підприємства «Київпастранс» в особі відокремленого підрозділу Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №3 про відшкодування шкоди в розмірі 31 249,81 грн., за участю представників позивача - Подкуйко О.Ю., довіреність №8 від 02.01.2015 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування в розмірі 31 249,81 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.03.2012 року на вул. Солом'янська, 1 в м. Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Рено» д.н.з. АА 0182 КТ (застрахований позивачем транспортний засіб), автомобіля «КІА» д.н.з. АІ 8166 ВХ та тролейбуса «Богдан», д.н.з. 3363, яким керувала Конопацька Олена Володимирівна.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 31 249,81 грн.

Транспортний засіб - тролейбус «Богдан», д.н.з. 3363, належить КП "Київпастранс" в особі відокремленого підрозділу Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №3 та знаходився під керуванням водія Конопацької Олени Володимирівни, яка станом на момент ДТП перебувала у трудових відносинах з відповідачем.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.01.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 11.02.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 25.02.2015 року не з'явився, відзив на позов не надав, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки відділу ДАІ ТУМ Солом'янського РУГУ МВС України у м. Києві та постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 06.04.2012 року у справі №3-3035, 19.03.2012 року на вул. Солом'янська, 1 в м. Києві, Конопацька Олена Володимирівна, керуючи тролейбусом «Богдан», д.н.з. 3363, не обрала безпечної дистанції до автомобілів «Рено» д.н.з. АА 0182 КТ та автомобіля «КІА» д.н.з. АІ 8166 ВХ , внаслідок чого всі транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 06.04.2012 року у справі №3-3035, Конопацьку Олену Володимирівну визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Рено» д.н.з. АА 0182 КТ.

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору страхування транспортного засобу №250528350.11 від 19.07.2011 року.

Відповідно до звіту № 244 про оцінку вартості матеріального збитку від 04.05.2012 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Рено» д.н.з. АА 0182 КТ, в результаті його пошкодження при ДТП склав 34 106,54 грн.

Згідно рахунку-фактури №Я-00002344 від 09.05.2012 року реальні збитки завдані власнику автомобіля «Рено» д.н.з. АА 0182 КТ, в результаті його пошкодження при ДТП склали 32 844,03 грн.

Як вбачається з страхового акту № 64508 від 01.06.2012 року позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплати страхове відшкодування на загальну суму 31 249,81 грн.

Зазначені кошти в розмірі 31 249,81 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №6028 від 22.06.2012 року.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб - тролейбус «Богдан», д.н.з. 3363, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю «Рено» д.н.з. АА 0182 КТ, належить Комунальному підприємству «Київпастранс» в особі відокремленого підрозділу Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №3 та знаходився під керуванням водія Конопацької Олени Володимирівни, яка станом на момент ДТП перебувала у трудових відносинах з відповідачем у справі.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала тролейбусом «Богдан», д.н.з. 3363, Конопацької Олени Володимирівни встановлена у судовому порядку.

Тому, Конопацька Олена Володимирівна є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «Рено» д.н.з. АА 0182 КТ, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу «Рено» д.н.з. АА 0182 КТ, має нести відповідач як юридична особа, з винних неправомірних дій водія (працівника відповідача) якої сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль «Рено» д.н.з. АА 0182 КТ зазнав технічних ушкоджень.

08.10.2012 р. позивач звернувся до відповідача з претензією №2793 відшкодувати у порядку регресу шкоду, заподіяну в результаті ДТП у розмірі 31 249,81 грн., яку останній отримав 12.10.2012 року.

Проте, відповідач відповіді на вимогу не надав, виплату страхового відшкодування не здійснив.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю «Рено» д.н.з. АА 0182 КТ, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, а саме у розмірі 31 249,81 грн.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» в особі відокремленого підрозділу Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №3 (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, 2; код 31725604) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (01054, м. Київ, вул. Воровського, буд. 33; код 16285602) 31 249 (тридцять одна тисяча двісті сорок дев'ять) грн. 81 коп. боргу та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 02.03.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна