УХВАЛА

18.02.2015Справа №910/14778/14

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСИЧІ»

Про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню

За позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСИЧІ»

про стягнення 15 668,33 грн.

Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

від позивача (стягувача): Зацепін С.С. дов. №47-3 від 05.01.2015р.

від відповідача (боржника, заявника): не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСИЧІ» про стягнення 15 668,33 грн., з яких 13 606,46 грн. - основного боргу, 1 424,77 грн. - інфляційних втрат, 637,10 грн. - 3% річних, крім того судові витрати також просив покласти на відповідача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2014 у справі №910/14778/14 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСИЧІ" на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва за Договором №1947/418 від 11.10.2005 у розмірі 13 606,46 грн. - основного боргу, 1 424,77 - інфляційних втрат, 637,10 грн. - 3% річних та судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.

Відповідно до наказу №415-К від 16.10.2014 Голови Господарського суду міста Києва, прізвище судді Митрохіної А.В. змінено на Яковенко А.В.

24.10.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/14778/14 видано відповідний наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСИЧІ" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2014 у справі №910/14778/14 залишено без змін.

05.01.2015 відповідач (боржник за наказом) звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою без номеру від 29.12.2014 про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 24.10.2014 таким, що не підлягає виконанню.

Вказана заява мотивована тим, що 22.10.2014 (у межах строків для оскарження) на оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва було подано апеляційну скаргу і, відповідно, наказ вважається таким, що виданий всупереч положенням чинного законодавства.

За таких обставин, на думку відповідача (боржника), судовий наказ має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 розгляд вищевказаної заяви призначено на 18.02.2015.

Представник позивача (стягувача) в судове засідання 18.02.2015 з'явився, надав пояснення по суті заяви, відповідно до яких заперечував проти задоволення останньої та просив суд відмовити у її задоволенні.

Представники відповідача (боржника, заявника) у судове засідання 18.02.2015 не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, вимог ухвали суду не виконали, заяв та клопотань станом на дату розгляду заяви не подавали.

Заслухавши пояснення представника позивача (стягувача), розглянувши заяву №б/н від 29.12.2014 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Як вказувалося раніше, рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2014 у справі №910/14778/14 позов задоволено повністю. Дата підписання вказаного рішення 13.10.2014. Наказ суду на виконання вищевказаного рішення видано 24.10.2014.

Відповідно до частини 4 статті 117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Отже, наказ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку статті 117 ГПК України, якщо його видано помилково або обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У відповідності до п. 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 за №9, частина четверта статті 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Наведений перелік підстав є вичерпним (зазначена позиція суду наведена у рекомендаціях Вищого господарського суду України від 31.05.2007 за №04-5/103 "Про внесення змін та доповнень до деяких роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України і роз'яснень та рекомендацій президії Вищого господарського суду України і про визнання таким, що втратило чинність, роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України").

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2014 у справі №910/14778/14 надійшла на адресу Господарського суду міста Києва 24.10.2014, а не 22.10.2014, як на то указує у своїх письмових поясненннях заявник (боржник), що підтверджується відміткою канцелярії суду «Одержано».

Враховуючи викладене, наказ на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2014 у справі №910/14778/14 було видано на одинадцятий день після повного складання тексту рішення, що у повній мірі відповідає положенням ч. 5. ст. 85 ГПК України та ст. 116 ГПК України.

Крім того, з бази «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що апеляційна скарга зареєстрована відділом діловодства та документообігу суду (канцелярією) 24.10.2014 об 16 год. 11 хв.

За таких обставин, наявність постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2014, якою до того ж апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСИЧІ» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2014 у справі №910/14778/14 - без змін, не є достатньо правовою підставою у розумінні ч. 4 ст. 117 ГПК України для визнання виконавчого документу на примусове виконання вищевказаного рішення Господарського суду міста Києва таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що наведені ТОВ «Росичі» обставини не є підставами, з якими процесуальне законодавство пов'язує визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, а тому заява ТОВ «Росичі» про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 24.09.2014 у справі №910/14778/14 відхиляється судом у повному обсязі.

На підставі викладені, керуючись ст.ст. 86, 117 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі» про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

2. Дана ухвала підлягає оскарженню у порядку, передбаченому чинним Господарським процесуальним кодексом України.

3. Примірник даної ухвали направити учасникам процесу.

Суддя А.В.Яковенко