ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. Справа № 12/1-06

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Курченко В.А.

сторони не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Середино-Будському районі Сумської області (вх.№1125 С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 20.01.2015 року у справі № 12/1-06 (щодо розгляду заяви №3612/8-18 УПФУ в Середино-Будському районі Сумської області про визнання кредиторських вимог за листопад 2014р.)

за заявою 1) Управління Пенсійного фонду України в Середино-Будському районі,

2) Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції у Сумській області

до Районного державного виробничого підприємства по виконанню агротехнічних робіт «Агрохім», смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району Сумської області

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 20.01.2015 року у справі № 12/1-06 (суддя Костенко Л.А.) у задоволенні заяви №3612/8-18 від 17.12.2014р. кредитора Управління Пенсійного фонду України в Середино-Будському районі Сумської області до Районного державного виробничого підприємства по виконанню агротехнічних робіт «Агрохім» у розмірі 616,17 грн. у справі 12/1-06 відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Середино-Будському районі Сумської області з вказаною ухвалою не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 20.01.2015р. у справі № 12/1-06; та прийняти нове рішення , яким визнати та включити до реєстру поточні кредиторські вимоги УПФУ в Середино-Будському районі Сумської області до Районного державного виробничого підприємства по виконанню агротехнічних робіт «Агрохім» з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах за списком №2 за листопад 2014 у розмірі 616 грн.17 коп.

Скарга обґрунтована тим, що законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2013р. №21-1, не передбачено припинення нарахування заборгованості на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в період, коли щодо боржника відкрита ліквідаційна процедура. Як зазначає апелянт, у відповідності з цими нормами, які є обов'язковими для виконання та спеціальними у регулюванні правовідносин, що виникають між органом Пенсійного фонду та платником, не передбачають припинення нарахування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в період, коли щодо боржника відкрита ліквідаційна процедура. Відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам підприємства здійснюється до внесення запису до ЄДРПОУ про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 03.03.2015 року.

У судове засідання представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Постановою господарського суд Сумської області від 03.06.2013 року Районне державне виробниче підприємство по виконанню агрохімічних робіт «Агрохім» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Срібного І.В.

У грудні 2014 року до господарського суду Сумської області надійшла заява № 3612/8-18 від 17.12.2014р. УПФУ в Середино-Будському районі Сумської про визнання поточних кредиторських вимог на суму 616,17 грн.

Вказані вимоги складаються з боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 за листопад 2014 року у розмірі 616,17 грн.

Місцевий господарський суд приймаючи оскаржувану ухвалу дійшов висновку, що вимоги УПФУ в Середино-Будському районі не підлягають задоволенню, оскільки не мають характеру поточних та виникли після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено поняття кредитора - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4112-УІ) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідно до абз. 8 п. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4112-УІ) вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно пункту 29 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.13 № 01-06/606/2013 «Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)» передбачено, що статтею 38 Закону передбачено наслідки визнання боржника банкрутом. Зокрема, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом у останнього не може виникати додаткових зобов'язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, які безпосередньо пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав. У зв'язку з цим здійснюється капіталізація платежів за заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 765 "Про реалізацію статей 45 і 92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Що ж до витрат на виплату і доставку відповідних пенсій, то їх капіталізація чинним законодавством не передбачена. У ліквідаційній процедурі в установлений Законом строк можуть бути заявлені лише ті вимоги щодо витрат на виплату і доставку відповідних пенсій, які виникли в процедурах розпорядження майном та санації, оскільки після визнання боржника банкрутом відповідні зобов'язання не виникають.

Як зазначалось раніше, заборгованість боржника перед УПФУ складається з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 за листопад 2014 р. у розмірі 616,17 грн.

Отже, враховуючи, що Районне державне виробниче підприємство по виконанню агрохімічних робіт «Агрохім» визнано банкрутом постановою господарського суду Сумської області від 03.06.2013р., а заборгованість боржника з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 виникла у листопад 2014р., тобто після визнання боржника банкрутом, дані вимоги управління ПФУ не мають характеру поточних у розумінні ст.1 Закону, оскільки виникли після введення ліквідаційної процедури, під час якої не виникає будь-яких нових зобов'язань.

На підставі наведеного, зазначені вимоги УПФУ в Середино - Будському районі є необґрунтованими та нараховані УПФУ неправомірно, а відтак відсутні підстави для їх задоволення.

Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України у справі №5021/321/12 від 13.05.2014р.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою і не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали по даній справі, тому ухвалу господарського суду Сумської області від 20.01.15р. у справі № 12/1-06 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Середино-Будському районі Сумської області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 20.01.15р. у справі № 12/1-06 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 03.03.2015р.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель

Суддя І.А.Шутенко