РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015Справа №910/565/15-г
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво"

про стягнення 66 313,70 грн.

Представники сторін:

від позивача: Китманова К.С. - представник за довіреністю № 3 від 06.01.2015 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" про стягнення 66 313,70 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем був поставлений товар (литво) за накладними РН-0000561 від 19.11.2013 року, РН-000594 від 29.11.2013 року, РН-0000608 від 05.12.2013 року, РН-00000618 від 10.12.2013 року, РН-0000651 від 25.12.2013 року, РН-0000011 від 10.01.2014 року, PН-0000010 від 10.01.2014 року, РН-0000025 від 17.01.2014 року, РН-00000061 від 04.02.2014 року, РН-0000076 від 11.02.2014 року, РН-0000124 від 06.03.2014 року, РН-0000148 від 13.03.2014 року, PH-0000149 від 13.03.2014 року, РН-0000243 від 21.05.2014 року.

Якість поставленого литва повинна відповідати вимогам креслень на вищевказане литво. В процесі механічної обробки товару виявлені недоліки, які зафіксовано в рекламаційних актах № 46 від 02.07.2014 року на вартість неякісного товару у сумі 44 805,39 грн. та витрати на його механічну обробку у сумі 453,38 грн., № 51 від 11.07.2014 року на вартість неякісного товару у сумі 14 571,50 грн. та витрати на його механічну обробку у сумі 1 225,52 грн. та № 57 від 01.08.2014 року на вартість неякісного товару у сумі 3 778,96 грн. та витрати на його механічну обробку у сумі 1 478,95 грн.

На підставі вказаних рекламаційних актів були відправлені відповідачеві претензії від 07.08.2014 року на підставі рекламаційного акту № 46 від 02.07.2014 року, від 01.09.2014 року на підставі рекламаційного акту № 51 від 11.07.2014 року, від 07.10.2014 року на підставі рекламаційного акту № 57 від 01.08.2014 року з проханням замінити неякісний товар або відшкодувати його вартість та витрати на його механічну обробку.

Вказані претензії залишились без відповіді та без задоволення.

У зв'язку з чим, позивач звернувся в суд з вимогою до відповідача про стягнення 63 155,85 грн. вартості неякісного товару та 3 157,85 грн. витрат на механічну обробку литва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.01.2015 року порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 02.02.2015 року.

У судове засідання 02.02.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали від 17.01.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача у судове засідання з'явився, виконав вимоги ухвали суду від 17.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.02.2015 року розгляд справи перенесено на 16.02.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 16.02.2015 року не з'явився, вимоги ухвали від 17.01.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У відповідності до ст. 87 ГПК України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03150, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, будинок 11/2, яка згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 17.01.2015 є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 ГПК України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 ч.2 статті 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

30.05.2013 року між постачальником - товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" та покупцем - публічним акціонерним товариством "АвтоКрАЗ" укладений договір № П-УМБ-АКР-1.

Відповідно до п. 1. договору постачальник зобов'язується виготовити і передати у власність покупцю товар на умовах, визначених в цьому договорі. Найменування, ціна і кількість товару вказані в додатку № 1, який являється невід'ємною частиною даного договору.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до п. 8.1 договору даний договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2013 року. Якщо по закінченню строку дії даного договору жодна з сторін не заявить про своє бажання розірвати даний договір останній вважається кожен раз продовженим на такий самий строк і на таких самих умовах. Договір може бути достроково розірваним за згодою сторін.

Відповідачем був поставлений товар (литво) за накладними РН-0000561 від 19.11.2013 року, РН-000594 від 29.11.2013 року, РН-0000608 від 05.12.2013 року, РН-00000618 від 10.12.2013 року, РН-0000651 від 25.12.2013 року, РН-0000011 від 10.01.2014 року, PН-0000010 від 10.01.2014 року, РН-0000025 від 17.01.2014 року, РН-00000061 від 04.02.2014 року, РН-0000076 від 11.02.2014 року, РН-0000124 від 06.03.2014 року, РН-0000148 від 13.03.2014 року, PH-0000149 від 13.03.2014 року, РН-0000243 від 21.05.2014 року. Зазначений товар позивач отримав, що підтверджується наявними в матеріалах справи прибутковими ордерами позивача.

Ст. 673 ЦК України передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Відповідно до п. 5.1. договору товар по якості повинен відповідати кресленням відливок, узгодженим обома сторонами.

Відповідно до п 5.6. договору порядок приймання товару по якості та кількості сторони здійснюють у відповідності з інструкціями П-6 та П-7. Виклик представника постачальника при виявленні технологічно - неминучого відходу товару (відливок) після механічної обробки товару (відливок) є обов'язковим, про що Постачальник повинен бути проінформований в письмовому вигляді в термін не більше трьох днів з дати виявлення технологічно - неминучого відходу. Представник Постачальника зобов'язаний прибути впродовж трьох днів з моменту надходження такого виклику. У разі неявки представника Постачальника, приймання товару проводиться у відповідності пункту 29 Інструкції № П-7 від 25.04.1966 р.

На виконання п. 5.3. договору, у результаті виявлення неякісного литва 25.06.2014 року на адресу відповідача позивачем надісланий лист-факс №162/55 з проханням направити представника для приймання продукції, докази відправки якого знаходяться в матеріалах справи.

Вищевказаний лист-факс залишений без відповіді, представник відповідача в назначену дату не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому позивачем складений рекламаційний акт за участю представника громадськості Кириченко В.А., який діяв на підставі посвідчення № 35 від 27.06.2014 року.

На підставі зазначеного рекламаційного акту позивачем направлена відповідачеві претензія № 50/11-84 від 07.08.2014 року на загальну суму 45 258,77 грн. з проханням протягом 30 календарних днів з моменту її отримання замінити неякісне литво або відшкодувати позивачеві його вартість у розмірі 44 805,39 грн. та відшкодувати 453,38 грн. - витрат його на механічну обробку, що підтверджується квитанцією № 01675363 про прийом рекомендованого листа від 08.08.2014 року.

На виконання п. 5.3. договору, у результаті виявлення неякісного листва 07.07.2014 року на адресу відповідача позивачем надісланий факс № 184/55 з проханням направити свого представника для приймання продукції за якістю, докази відправки якого знаходяться в матеріалах справи.

Вищевказаний лист-факс залишений без відповіді, представник відповідача в назначену дату не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому позивачем складений рекламаційний акт № 51 складений за участю представника громадськості Кириченко В. A., який діяв на підставі посвідчення № 40 від 09.07.2014 року.

На підставі рекламаційного акту № 51 від 11.07.2014 року позивачем направлена відповідачеві претензія № 53/11-84 від 01.09.2014 року на загальну суму 15 797,02 грн. з проханням протягом 30 календарних днів з моменту її отримання замінити неякісне литво або відшкодувати його вартість в розмірі 14 571,50 грн. та відшкодувати витрати на його механічну обробку в сумі 1 225,52 грн., що підтверджується квитанцією № 01584740 про прийом рекомендованого листа від 02.09.2014 року.

На виконання п. 5.3. договору, у результаті виявлення неякісного литва 24.07.2014 року на адресу відповідача позивачем надісланий лист №228/55 електроною поштою з проханням направити свого представника для приймання продукції, за якістю, докази отримання якого знаходяться в матеріалах справи.

Вищевказаний лист- залишений без відповіді, представник відповідача в назначену дату не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому позивачем складений рекламаційний акт № 57 складений за участю представника громадськості Чабан В.В., який діяв на підставі посвідчення № 45 від 29.07.2014 року.

На підставі рекламаційного акту № 57 від 29.07.2014 року позивачем направлена відповідачеві претензія № 69/11-84 від 07.10.2014 року на загальну суму 5 257,91 грн. з проханням протягом 30 календарних днів з моменту її отримання з проханням замінити неякісне литво або відшкодувати його вартість в розмірі 3 778,96 грн. та відшкодувати витрати на його механічну обробку в сумі 1 478,95 грн., що підтверджується квитанцією № 045 про прийом рекомендованого листа від 08.10.2014 року.

Вказані претензії залишились без відповіді та без задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2 п. 29 Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю» затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966 за № П-7 за результатами приймання продукції за якістю і комплектності за участю представників, зазначених у пп. 19 і 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції. Акт повинен бути складений у день закінчення приймання продукції по якості і комплектності.

Позивачем також дотримано вимог п. 5.5. договору та вимог щодо інформації, яка повинна бути вказана в акті, відповідно до п. 29 Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю».

Відповідно до п. 5.5. договору у випадку якщо кількість технологічно-неминучого відходу не перевищує 7% включно від загальної кількості товару поставленого по накладним за місяць, витрати покупця по механічний обробці постачальнику не пред'являються.

При кількості технологічно-неминучого відходу більше 7 % від загальної кількості товару поставленого по накладним за місяць, постачальник відшкодовує покупцю витрати по механічній обробці товару на його кількість, що перевищує 7% шляхом поставки додаткової кількості товару на еквівалентну суму, при умові наявності претензії покупця, оформленої належним чином.

До претензії додається кошторис виробничих витрат, (калькуляція) на одиницю товару, та на кількість товару, який перевищує 7% від поставленої партії товару за розрахунковий період (місяць). У виробничі витрати включається витрати, пов'язані з механічною обробкою товару, основа з/пл. (розцінка), додаткова з/пл., нарахування на (осн., дод.) з/пл., накладні виробничі витрати (цехові витрати, пов'язані з механічною обробкою товару. Відшкодування витрат по механічній обробці товару постачальник здійснює протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги покупця.

Відповідно до ч. 1 п. 5.4. договору товар (відливки), який виявився технологічно-неминучим відходом після механічної обробки із-за прихованих дефектів литва дорівнює 7% включно, актується актом і підлягає заміні на якісний або по узгодженню сторін оплачується грошовими коштами на розрахунковий рахунок покупця, в 30-денннй термін після підписання акта повноважними представниками сторін, чи отримання акту покупця, оформленого належним чином, якщо представник постачальника не приймав участі у прийомці та поверненні технологічно-неминучого відходу. За письмовим узгодженням сторін, покупець повертає постачальнику весь забракований товар (відливки).

Згідно з ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Згідно з ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позивачем дотримано всіх вимог щодо пред'явлення претензій, а відповідачем не усунено недоліків товару, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача за неякісний товар грошової суми в розмірі 63 155,85 грн. та витрат його на механічну обробку в розмірі 3 157,85 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 2, 5 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" (03150, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, будинок 11/2; ) на користь публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" (39631, м. Кременчук Полтавської обл., вул. Київська, будинок 62; ідентифікаційний код 05808735) 63 155 (шістдесят три тисячі сто п'ятдесят п'ять) грн. 85 коп. вартість неякісного товару, витрат на механічну обробку в розмірі 3 157 (три тисячі сто п'ятдесят сім) грн. 85 коп., судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 26.02.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий