ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р.Справа № 922/6012/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Українського ДП поштового зв'язку "Укрпошта" в о. Центру поштового зв'язку № 7 Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГ Ріелті", М. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Попов О.С., дов. № 12.-230 від 16.12.2014р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", м. Харків звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГ Ріелті", М. Харків про стягнення 10 786,66грн. основного боргу .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання з боку відповідача покладених на нього обов'язків за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг від 01.08.2011року №19-136 в частині повної та своєчасної орендної плати, з урахуванням чого просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в розмірі 10786,66грн. до стягнення заявлені судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 грудня 2014 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/6012/14 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 27 січня 2015 року об 10:00.

27 січня 2014 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог(вх.№3005) в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 12 930,81грн. основного боргу, пені в сумі 2373,98грн., 3% річних в сумі 609,05грн., інфляційних нарахувань в сумі 2669,74грн.

Ухвалою господарського суду від 27.01.2015року прийнято заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог на підставі ст.22 ГПК України, розгляд спору продовжено з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Розгляд справи відкладено до 12.02.2015року.

Ухвалою господарського суду від 12.02.2015року, заяву представника позивача про продовження строку розгляду спору по справі №922/6012/14 задоволено, продовжено строк розгляду спору по справі №922/6012/14 до 11.03.2015року. Розгляд справи відкладено до 05.03.2015року .

05.03.2015року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог(вх.№8611) в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 12930,81грн. основного боргу, пені в сумі 54,11грн., 3% річних в сумі 609,05грн., інфляційних нарахувань в сумі 2669,74грн.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема статтею 22 цього Кодексу не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Розглянувши вищевказані уточнення позивача до позовної заяви, господарський суд кваліфікує їх як подання заяви про зменшення позовних вимог та приймає її до розгляду як таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству.

Представник позивача в судовому засіданні 05.03.2015 року підтримує зменшені позовні вимоги, з підстав заявлених в уточнених позовних вимогах.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не з'являвся, документів витребуваних ухвалою суду не надав, про причину неявки на час розгляду справи суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення поштової кореспонденції, які містяться в матеріалах справи.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

З*ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасником судового процесу докази, суд встановив наступне.

01.08.2011 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГ РІЕЛТІ» (Орендар) був укладений договір оренди № 4983-Н про передачу в строкове платне користування державного окремого індивідуального визначеного майна - нежитлове приміщення кім.№26,27, розміщені на першому поверсі двоповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 35,7 кв. м., за адресою: Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Короленко, 26, що перебуває на балансі Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта».

Згідно п.2.1. договору , сторонами визначено, що орендар вступає в строкове платне користування майном у термін , указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна .

Факт передачі орендованого приміщення в користування відповідачу підтверджується Актом прийому-передачі від 01.08.2011 року підписаним обома сторонами.

Згідно п. 5.13 вищезазначеного договору, орендар зобов'язаний здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна та протягом місяця після підписання договору від 01.08.2011 №4983-Н укласти договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна.

На підставі та відповідно до п.5.13 договору оренди від 01.08.2011 №4983-Н 01.08.2011 року між Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Центру поштового зв'язку № 7 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» та Орендарем було укладено договір № 19-136 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю по вищевказаним приміщенням.

Згідно з п. 2.2.3 договору № 19-136 ТОВ «АГ РІЕЛТІ» не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, зобов'язаний вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за санітарне обслуговування гри будинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до кагальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

Пунктом 10.1. договору оренди від 01.08.2011 №4983-Н сторони визначили строк дії останнього , в якому визначили, що цей договір укладено строком на два роки 11 місяців , що діє з 01 серпня 2011 року по 01 липня 2014року.

З матеріалів справи вбачається, що протягом дії договору оренди відповідач користувався нежитловим приміщен ням кім.№26,27, розміщених на першому поверсі двоповерхової адміністративної будівлі, загальною пло щею 35,7 кв.м., за адресою: Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Короленко, 26, про те, в повному обсязі, не сплачував відшко дування витрат балансоутримувача на утримання вказаного орендованого майна, внаслідок чого, у нього виникла заборгованість в сумі 12 930,81грн.(з урахуванням збільшених позовних вимог вх№3005), в зв'язку з чим, вищевказані обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем у сумі 12 930,81 грн., хоча мав можливість скористатись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 12930,81 грн. (сума основного боргу).

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 54,11 грн. пені, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України передбачено, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, види забезпечення виконання зобов'язань є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобов'язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов'язань будь-яким з видів, передбачених статтею 546 Цивільного кодексу України, також створює зобов'язувальні правовідносини між кредитором та боржником.

Господарський суд перевіривши наданий розрахунок по пені на суму 54,11 грн., розрахований позивачем в розмірі подвійної облікової ставкою НБУ, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки позивачем доведений факт прострочення відповідачем виконання зобов'язання за вказаний період.

Відповідно до п. 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, та 3% річних, а тому позовні вимоги в частині інфляційних нарахувань в сумі 2669,74 грн. та стягнення 3% річних в сумі 609,05 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі слід покласти на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 124, 129 Конституції України, статтями 33, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, статтями 16, 509, 526, 530, 546, 629, 610, 611, 612, Цивільного кодексу України, статтями 193, 198, Господарського кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГ РІЕЛТІ"(61145, Харківська область, м.Харків, Дзержинський район,вул. Космічна ,22, кімната 114, код36222698) на користь Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (01001, м. Київ, Шевченківський район, вул. Хрещатик, буд.22, код 21560045) в особі Центру поштового зв'язку №7 Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" ( 61031, м. Харків, вул. Ромашкіна, 3, код 22721970) -12 930,81грн. основного боргу, пені в сумі 54,11 грн., 3% річних в сумі 609,05грн., інфляційних нарахувань в сумі 2669,74грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,0грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили .

Повне рішення складено 10.03.2015 р.

Суддя О.О. Присяжнюк